Справа № 462/3041/14-а
Суддя: Бориславський Ю. Л.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3041/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Залізничний районний
суд м. Львова в складі:

головуючого судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Державної автомобільної
інспекції ГУ МВС України у Львівській
області, за участю третьої особи -
інспектора ДАІ взводу №1 РДПС ДАІ м.
Львова старшого сержанта міліції
Демчука Михайла Ярославовича - про
скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення та
визнання дій протиправними, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просить скасувати постанову
серії ВС1 № 103399 від 25.04.2014 року про
накладення на нього адміністративного
стягнення та визнати дії
протиправними. Позивач обґрунтовує
позовні вимоги тим, що вказаною
постановою інспектора ДАІ взводу № 1
РДПС ДАІ м. Львова старшого сержанта
міліції Демчука Михайла Ярославовича
від 25.04.2014р. серія ВС1 № 103399 він був
притягнутий до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.
Вважає вказану постанову незаконною та
такою, що підлягає скасуванню. В
обґрунтування позову зазначив, що
притягнення його до адміністративної
відповідальності за вчинення
вказаного адміністративного
правопорушення є незаконним,
необґрунтованим, недоведеним, а
постанова серії ВС1 № 103399 від 25.04.2014
року не відповідає обставинам справи,
винесена з порушенням його прав та
чинного законодавства,
необґрунтованою, незаконною та такою,
що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Додатково пояснив, що він виїхав з вул.
Ковельської у м. Львові, де немає
заборони виїзду ліворуч, а не, як
стверджував інспектор ДАІ взводу № 1
РДПС ДАІ м. Львова старший сержант
міліції Демчук М.Я., із стоянки
супермаркету «ВАМ», а відтак не
порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3
«Двійна суцільна». Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини своєї
неявки суду не повідомив. Суд вважає за
можливе провести розгляд справи та
постановити рішення у відсутності
представника відповідача на підставі
наявних доказів, що знаходяться в
матеріалах справи, відносно чого
позивач не заперечив.

Заслухавши пояснення позивача, третьої
особи Демчука Михайла Ярославовича,
який позов заперечив, вивчивши та
дослідивши зібрані по справі докази,
з'ясувавши дійсні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до копії постанови серії ВС1
№ 103399 від 25.04.2014 р. позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 25.04.2014 р. о 03:25 год. у м.
Львові по вул. Б.
Хмельницького-Грінченка керуючи
автомобілем марки «Фольксваген»,
номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимог
дорожньої розмітки 1.3 (Двійна суцільна).
На позивача було накладено
адміністративне стягнення за ч.1 ст.122
КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 25.04.2014 р. о 03:25год. у м.
Львові по вул. Б.
Хмельницького-Грінченка керуючи
автомобілем марки «Фольксваген»,
номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимог
дорожньої розмітки 1.3 (Двійна суцільна).

У відповідності до вимог ст.9 КУпАП
передбачено, що адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосується забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 122 частиною 1 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг.

Відповідно до ст. 222 КУпАП працівники
ДАІ МВС України, які мають спеціальне
звання, правомочні розглядати справи
про адміністративне правопорушення
передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вимог ст.248 КУпАП розгляд справи
про адміністративне правопорушення
здійснюється на засадах рівності перед
законом і органом (посадовою особою),
який розглядає справу, всіх громадян.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази на своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Судом не беруться до уваги доводи
позивача про те, що оскаржувана
постанова є незаконною та
необґрунтованою, оскільки під час її
винесення враховано характер
вчиненого правопорушення, особу
порушника, майновий стан, ступінь вини,
про що свідчить розмір накладеного
адміністративного стягнення.

З представлених на розгляд суду
матеріалів вбачається вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, постанова
винесена правомочною особою, стягнення
накладено в межах санкції статті з
врахуванням вимог ст.33 КУпАП та строків
накладення адміністративного
стягнення.

Позивачем в судовому засіданні не
представлено суду жодних доказів на
підтвердження своїх тверджень, які б
заперечували правомірність винесеної
постанови в справі про адміністративне
правопорушення ВС1 № 103399 від 25.04.2014 р.

Відтак, в судовому засіданні не
встановлено неправомірності дій
працівника ДАІ по винесенні постанови
у справі про адміністративне
правопорушення.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні, позивачем не
представлено, а судом не здобуто жодних
переконливих доказів у їх
підтвердження, а тому у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7-14, 17, 18, 49, 51, 71, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.