Справа № 821/1569/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1569/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Осташевському Е.Є.,

за участю представників: позивача -
Попкової Ю.П., відповідача - Кістінь І.В.,
Стрельченка М.Л., третьої особи -
Пєскова І.В., Правитель І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Головного управління
Держземагенства у Херсонській області
до Державної фінансової інспекції в
Херсонській області третя особа:
Державне підприємство "Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою", про визнання
протиправною та незаконною вимоги,

встановив:

Головне управління Держземагенства у
Херсонській області (далі-позивач,
Управління) звернулося до суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Херсонській області
(далі-відповідач, ДФІ), третя особа:
Державне підприємство "Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" (далі-третя
особа, ДП "Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою"), в якому просить
визнати протиправною та незаконною
вимогу від 29.04.2014 р. №21-07-14-14/2581 щодо
спонукання позивача вчинити
відповідні дії по зменшенню
кредиторської заборгованості на
загальну суму 2236246,88 грн. по загальному
фонду державного бюджету за КПКВ 2803030
"Проведення земельної реформи" КЕКВ 2281
"Дослідження і розробки, окремі заходи
розвитку по реалізації державних
(регіональних) програм".

Позов мотивований тим, що в ході
проведення перевірки державних
закупівель в Управлінні та зустрічної
звірки ДП "Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" відповідачем на
підставі акту від 16.04.2014 р. №07-17/28
винесено вимогу від 29.04.2014 р. №21-07-14-14/2581,
якою зобов'язано позивача вчинити дії
по зменшенню кредиторської
заборгованості по ДП "Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" по договору
№344/129 від 24.09.2013 р. Вказану вимогу
позивач вважає незаконною, оскільки
відповідач під час проведення
перевірки на власний розсуд
розтлумачив вимоги законодавства і
прийшов до хибних висновків.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила задовольнити
їх з підстав, викладених в
адміністративному позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
пояснюючи, що всі дії ДФІ по проведенню
перевірки та винесенню вимоги про
усунення порушень відповідають
вимогам чинного законодавства України
та були здійснені в їх межах. Тому
підстави для визнання вимоги від 29.04.2014
р. №21-07-14-14/2581 незаконною відсутні.

Представники третьої особи позовні
вимоги підтримали та наполягали на їх
задоволенні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконання пп.2
п.11 та пп.1 п.12 постанови Кабінету
Міністрів України від 01.03.2014р. №65 «Про
економію державних коштів та
недопущення втрат бюджету» та абз.2 п.4
Порядку проведення перевірок
державних закупівель Державною
фінансовою інспекцією та її
територіальними органами, на підставі
направлення від 01.04.2014р. №430 посадовою
особою ДФІ в Херсонській області
проведено перевірку державних
закупівель в Головному управління
Держземагентства у Херсонській
області за період з 01.01.2013р. по 01.03.2014р.

За наслідками перевірки складено акт
від 16.04.2014р. №07-17/28, відповідно до змісту
якого виявлено наступне.

Згідно із Річним планом державних
закупівель Управління позивачем
проведено відкриті торги на закупівлю
послуг інженерних (проведення
інвентаризації земель) -
інвентаризації земель та земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності,
розташованих на території Херсонської
області.

За результатами відкритих торгів
Управлінням укладено із Державним
підприємством «Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» договір на
виконання робіт за державні кошти від
24.09.2013р. №344/129.

Предметом договору є проведення
інвентаризації земель та земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності,
розташованих на території 17 районів
Херсонської області, в тому числі:
Бериславський район - площа 1535 га,
Білозерський район - площа 2429 га,
Великолепетиський район - площа 935 га,
Великоолександрівський район - площа
5886 га, Високопільський район - площа 3101
га, Генічеський район - площа 2300 га,
Голопристанський район - площа 1184 га,
Горностаївський район - площа 2540 га,
Іванівський район - площа 1393 га,
Каланчацький район - площа 1058 га,
Каховський район - площа 2486 га,
Нижньосірогозький район - площа 2739 га,
Нововоронцовський район - площа 446 га,
Новотроїцький район - площа 2166 га,
Скадовський район - площа 696 га,
Цюрупинський район - площа 1162 га,
Чаплинський район - площа 2416 га.

Строки виконання робіт визначені
погодженим сторонами поетапним
календарним планом, ціна договору
визначена кошторисом в загальній сумі 4
124 797,16 грн. Зокрема, роботи повинні
виконуватись у три етапи: перший -
підготовчі та вишукувальні роботи - до
11.10.2013р., вартість робіт 590 740,27 грн.;
другий - визначення координат
автономними супутниковими методами
(виконується двома частинами в рівних
долях) - з 12.10.2013р. по 01.11.2013р., вартість
робіт 2 236 246,88 грн.; третій етап -
оформлення збірного
інвентаризаційного плану, вирахування
площ контурів земельних угідь і
складання експлікації, складання
кадастрового плану земельних ділянок,
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо інвентаризації
земель, уведення земельно-кадастрової
інформації на магнітні носії - з 02.11.2013р.
по 01.12.2013р., вартість робіт 1 297 810,01 грн.

Роботи повинні виконуватись у
відповідності до Технічного завдання,
який є додатком до договору та його
невід'ємною частиною.

Результатом виконання договору має
бути передача Управлінню як замовнику
технічної документації із землеустрою
щодо проведення інвентаризації земель
та земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності в паперовому,
електронному вигляді та електронного
документу у форматі XML, а також внесення
до Державного земельного кадастру
відомостей про земельні ділянки,
сформовані за результатами проведених
робіт з інвентаризації земель.

Згідно із п.5 Технічного завдання до
договору, за результатами робіт
замовнику мають бути подані наступні
матеріали: технічна документація із
землеустрою щодо проведення
інвентаризації земель, яка має
обов'язково містити кадастрові плани
об'єктів інвентаризації,
інвентаризаційний план, зведений
інвентаризаційний план. Технічна
документація в залежності від
використаних методів польових
вимірювань та геодезичного обладнання
повинна містити, у разі використання
GNSS-приймачів, схему GNSS-спостережень,
опис технології виконання
спостережень та відомість обробки
результатів GNSS-спостережень.

Перевіркою встановлено, що відповідно
до актів поетапного приймання
виконання робіт від 30.10.2013р. №1, від
31.10.2013р. №2, від 04.11.2013р. №3, від 04.12.2013р.
№4, а також відповідно до акту
приймання-передачі документації по
договору від 04.12.2013р., сторонами
договору підтверджено виконання та
приймання робіт по всім трьом етапам
виконання робіт по договору від 24.09.2013р.
№344/129 на загальну суму 4 124 797,16 грн., в
тому числі по другому етапу - на суму 2 236
246,88 грн., і приймання результатів робіт
- технічної документації із
землеустрою щодо інвентаризації
земель.

При цьому перевіркою встановлено
дотримання позивачем вимог
законодавства при укладенні договору,
взятті та обліку зобов'язань за
вказаним договором, підтверджено
наявність переданої позивачу в повному
обсязі технічної документації із
землеустрою щодо інвентаризації
земель та відповідність цієї технічної
документації вимогам законодавства.

В той же час, за наслідками проведеної у
ДП «Херсонський НДПІЗ» зустрічної
звірки відповідачем зроблено висновок
про порушення третьою особою під час
виконання робіт за договором від
24.09.2013р. №344/129 вимог п.п.1, 7
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 липня 1998 р. №1075
«Порядку використання апаратури
супутникових радіонавігаційних систем
під час проведення
топографо-геодезичних, картографічних,
аерофотознімальних, проектних,
дослідницьких робіт і вишукувань та
кадастрових зйомок» (далі - Порядок
№1075) та п.4.4.16 Інструкції з
топографічного знімання у масштабах
1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98),
затвердженої наказом Головного
управління геодезії, картографії та
кадастру при Кабінеті Міністрів
України від 9 квітня 1998 року №56 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 23 червня 1998 р. за №393/2833 (далі -
Інструкція №56).

Так, на думку відповідача, ці порушення
полягали у тому, що третьою особою
використовувались GNSS-приймачі, на які
не отримано Реєстраційне свідоцтво
встановленого зразка, а на
підтвердження виконання робіт з
визначення координат автономними
супутниковими методами за допомогою
цих приймачів (GРS-знімання) не надано
передбачених Інструкцією №56 дискет з
файлами спостережень, журналів
спостережень та технічних звітів про
виконані роботи.

У зв'язку з цим відповідачем також
зроблено висновок про те, що третьою
особою не підтверджено виконання робіт
з визначення координат автономними
супутниковими методами на загальну
суму 2 236 246,88 грн., а отже не підтверджені
понесені витрати на виконання цих
робіт у зазначеній сумі, при тому що
відповідна кредиторська
заборгованість відображена в обліку
Головного управління Держземагентства
у Херсонській області.

На підставі акту перевірки ДФІ в
Херсонській області надіслано на
адресу позивача вимогу від 29.04.2014р.
№21-07-14-14/2581, пунктом 2 якої позивача
зобов'язано зменшити кредиторську
заборгованість, що обліковується в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України у
Херсонській області по загальному
фонду державного бюджету за КПКВ 2803030
«Проведення земельної реформи» по КЕКВ
2281 «Дослідження і розробки, окремі
заходи розвитку по реалізації
державних (регіональних) програм» по
контрагенту Державне підприємство
«Херсонський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» на
загальну суму 2 236 246,88 грн.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII
(далі - Закон № 2939-XII), здійснення
державного фінансового контролю
забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю
у своїй діяльності керується
Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із пунктом 7 статті 10 Закону №
2939-XII органу державного фінансового
контролю надається право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до частини другої статті 15
Закону № 2939-XII законні вимоги службових
осіб органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Таким чином, вимоги органів ДФІ мають
відповідати критеріям законності і
обґрунтованості, визначеним ст. 19
Конституції України та ст. 2 КАС
України.

Процедуру проведення
Держфінінспекцією та її
територіальними органами перевірок
державних закупівель визначено
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 1 серпня 2013 р. №631
«Порядком проведення перевірок
державних закупівель Державною
фінансовою інспекцією та її
територіальними органами» (далі -
Порядок №631).

Відповідно до п.п.3, 26, 27 Порядку №631,
питання здійснення державних
закупівель перевіряються контролюючим
органом під час проведення
інспектування з урахуванням вимог
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 р. №550
(далі - Порядок проведення
інспектування), а також під час
державного фінансового аудиту.
Результати перевірки державних
закупівель викладаються в акті
перевірки. Складення акта перевірки
державних закупівель, його підписання
та реалізація результатів перевірки
здійснюються за процедурами,
передбаченими пунктами 35, 38 - 47,
абзацами першим і другим пункту 48,
пунктами 49 - 52 Порядку проведення
інспектування, з урахуванням норм,
установлених Порядком №631.

За змістом пунктів 35, 38 - 47, абзаців 1, 2
пункту 48, пунктів 49 - 52 Порядку
проведення інспектування, Акт ревізії
повинен містити:

вступну частину, в якій зазначаються
підстава для проведення ревізії, тема
ревізії, повна назва об'єкта контролю,
його місцезнаходження, відомості про
організаційно-правову форму та форму
власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії,
перелік посадових осіб контролюючого
органу та залучених спеціалістів, що
проводили ревізію, перелік посадових
осіб, які відповідали за
фінансово-господарську діяльність
об'єкта контролю у період, що підлягав
ревізії;

констатуючу частину, в якій наведено
інформацію про результати ревізії в
розрізі кожного питання програми із
зазначенням, за який період, яким
способом (вибірковим, суцільним) та за
якими документами перевірено ці
питання, висновок про наявність або
відсутність порушень законодавства, а
також у разі наявності визначений в
установленому законодавством порядку
розмір збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю внаслідок таких
порушень.

Виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

У міру виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи
контролюючого органу, не чекаючи
закінчення ревізії, мають право усно
рекомендувати керівникам об'єкта
контролю невідкладно вжити заходів для
їх усунення та запобігання у
подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

З наявних матеріалів справи, а саме
акту перевірки та оскарженої вимоги,
видно, що вони всупереч вищенаведеним
положенням Закону № 2939-XII, Порядку №631
та Порядку проведення інспектування
взагалі не містять відомостей про
допущені саме об'єктом контролю
порушення законодавства та посилань на
конкретні норми законів, які порушені
позивачем та винних у цих порушеннях
осіб.

Замість цього відповідач лише виклав
свої висновки про порушення вимог
підзаконних нормативних актів
контрагентом позивача - Державним
підприємством «Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою», який не був
об'єктом контролю.

Крім того, аналізуючи положення Закону
№ 2939-XII, Порядку №631 та Порядку
проведення інспектування, які
регулюють питання щодо оформлення та
надсилання вимоги про усунення
порушень законодавства, суд доходить
висновку, що письмова вимога органу
державного фінансового контролю за
своєю правовою суттю є рішенням
суб'єкта владних повноважень, породжує
для зобов'язаної особи правові
наслідки у вигляді необхідності
вчинення певних дій, а відтак, з огляду
на приписи ст.8 Конституції України,
має, по-перше, містити чітке викладення
суті владного припису, котре
унеможливлює неоднозначне розуміння
як змісту, так і порядку виконання
висунутої органом управління вимоги, у
по-друге, допускати реальну можливість
виконання владного припису.

Однак п.2 вимоги ДФІ в Херсонській
області від 29.04.2014р. №21-07-14-14/2581
сформульовано таким чином, який не дає
змоги однозначно зрозуміти зміст і
порядок його виконання позивачем,
оскільки від нього вимагається
зменшити кредиторську заборгованість,
що обліковується в Головному
управлінні Державної казначейської
служби України у Херсонській області
по загальному фонду державного бюджету
за КПКВ 2803030 «Проведення земельної
реформи» по КЕКВ 2281 «Дослідження і
розробки, окремі заходи розвитку по
реалізації державних (регіональних)
програм» по контрагенту Державне
підприємство «Херсонський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» на загальну суму
2 236 246,88 грн., проте не вказано, у який
спосіб цю кредиторську заборгованість
зменшити з урахуванням того, що
відповідачем також не зазначено, яке
порушення допустив позивач.

Слід звернути увагу на те, що зменшити
кредиторську заборгованість можливо і
шляхом її погашення, тобто сплатити
кошти на суму заборгованості.

Тобто, на думку суду, виконати цей
владний припис фактично неможливо,
оскільки достеменно невідомо, яке
порушення слід усунути, яким чином, у
який конкретний спосіб має бути
усунуте порушення, які конкретні дії
для цього повинен вчинити позивач і що
саме буде свідчити про виконання чи
невиконання цього пункту вимоги.

За таких обставин п.2 вимоги ДФІ в
Херсонській області від 29.04.2014р.
№21-07-14-14/2581 не відповідає критеріям
законності і обґрунтованості, а тому не
підлягає виконанню позивачем.

Зазначені недоліки і обставини, на
думку суду, є самостійними, достатніми
і вичерпними підставами для визнання
незаконною і скасування оскарженої
вимоги.

Також суд вважає помилковими і
висновки відповідача про наявність
порушень вимог підзаконних
нормативно-правових актів третьою
особою, які викладені в акті перевірки
та довідці зустрічної звірки від
16.04.2014р. №07-18/13.

Так, відповідач вважає, що третьою
особою під час виконання робіт за
договором від 24.09.2013р. №344/129, а саме
виконання робіт другого етапу -
визначення координат автономними
супутниковими методами, порушено
вимоги п.п.1, 7 затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13 липня
1998 р. №1075 «Порядку використання
апаратури супутникових
радіонавігаційних систем під час
проведення топографо-геодезичних,
картографічних, аерофотознімальних,
проектних, дослідницьких робіт і
вишукувань та кадастрових зйомок» та
п.4.4.16 Інструкції з топографічного
знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500
(ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом
Головного управління геодезії,
картографії та кадастру при Кабінеті
Міністрів України від 9 квітня 1998 року
№56 та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 23 червня 1998 р. за №393/2833.

З цього приводу відповідач зазначає, що
третьою особою використовувались
GNSS-приймачі, на які не отримано
Реєстраційне свідоцтво встановленого
зразка, а на підтвердження виконання
робіт з визначення координат
автономними супутниковими методами за
допомогою цих приймачів (GРS-знімання)
не надано передбачених Інструкцією №56
дискет з файлами спостережень,
журналів спостережень та технічних
звітів про виконані роботи, у зв'язку з
чим вважає, що тим самим третьою особою
не підтверджено виконання робіт з
визначення координат автономними
супутниковими методами на загальну
суму 2 236 246,88 грн., а отже не підтверджені
понесені витрати на виконання цих
робіт у зазначеній сумі.

Слід зазначити, що правовідносини щодо
інвентаризації земель урегульовано на
даний час виключно Порядком проведення
інвентаризації земель, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2012 р. №513 (далі - Порядок
№513).

Відповідно до цього Порядку,
інвентаризація земель проводиться з
метою: забезпечення ведення Державного
земельного кадастру, здійснення
контролю за використанням і охороною
земель; визначення якісного стану
земельних ділянок, їх меж, розміру,
складу угідь; узгодження даних,
отриманих у результаті проведення
інвентаризації земель, з інформацією,
що міститься у документах, які
посвідчують право на земельну ділянку,
та у Державному земельному кадастрі;
прийняття за результатами
інвентаризації земель Кабінетом
Міністрів України, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевими
держадміністраціями та органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень; здійснення землеустрою.

Об'єктами інвентаризації земель згідно
із цим Порядком є територія України,
територія
адміністративно-територіальних
одиниць або їх частин, окремі земельні
ділянки. Інвентаризація земель
проводиться в межах
адміністративно-територіальних
одиниць, землеволодінь або
землекористувань і територій, межі
яких визначені проектами формування
території і встановлення меж
сільських, селищних рад.

Під час проведення інвентаризації
земель установлення меж земельних
ділянок в натурі (на місцевості) та
оформлення документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, не
здійснюються.

Для проведення інвентаризації земель
замовник укладає з виконавцем договір
про розроблення технічної
документації, в якому відображаються
вартість і строк виконання робіт із
землеустрою, що не повинен
перевищувати шести місяців з моменту
укладення договору.

До договору додається технічне
завдання на виконання робіт з
інвентаризації земель за формою згідно
з додатком до Порядку №513 та їх
кошторис.

Роботи з інвентаризації земель
включають підготовчі,
топографо-геодезичні та камеральні
роботи, складення і оформлення
технічної документації в паперовій та
електронній формі.

Підготовчі роботи включають збір та
аналіз виконавцем вихідних даних для
проведення інвентаризації земель,
складення робочого інвентаризаційного
плану.

Робочий інвентаризаційний план
складається на основі чергового
кадастрового плану або інших
планово-картографічних матеріалів у
межах міст та селищ - у масштабі не
дрібніше 1:5000, у межах сільських
населених пунктів - у масштабі не
дрібніше 1:2000, у межах територій,
визначених проектами формування
території і встановлення меж
сільських, селищних рад, - у масштабі не
дрібніше 1:10000, у межах районів - у
масштабі 1:25000, із зазначенням меж:
об'єкта інвентаризації;
адміністративно-територіальних
одиниць, які увійшли до складу об'єкта
інвентаризації; територій, визначених
проектами формування території і
встановлення меж сільських, селищних
рад; земель усіх форм власності;
земельних ділянок, які внесено до
Державного земельного кадастру;
обмежень (обтяжень) у використанні
земельних ділянок; угідь. Межі
земельних ділянок, які внесено до
Державного земельного кадастру,
обмежень (обтяжень) у їх використанні
та угідь відображаються на робочому
інвентаризаційному плані у масштабі не
дрібніше 1:10000.

У разі відсутності відомостей у
Державному земельному кадастрі
виконавець за координатами поворотних
точок, зазначених у проекті
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок або технічній документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, визначає межі таких ділянок,
угідь, обмежень (обтяжень) у їх
використанні та відображає їх на
робочому інвентаризаційному плані.

Топографо-геодезичні роботи
виконуються в єдиній державній системі
координат або похідній від неї з метою
визначення або уточнення меж земельних
ділянок, обмежень (обтяжень) у їх
використанні та угідь, які потребують
уточнення або за якими неможливо
визначити такі межі під час виконання
підготовчих робіт. Для забезпечення
необхідної точності відображення
прийнятої облікової одиниці площі
гранична похибка поворотних точок меж
земельних ділянок відносно найближчих
пунктів державної геодезичної мережі
не повинна перевищувати: у мм. Києві,
Севастополі та містах обласного
підпорядкування - 0,1 метра; в інших
містах та селищах - 0,2 метра; у селах - 0,3
метра; за межами населених пунктів - 0,5
метра.

Під час проведення інвентаризації
земель площа земельної ділянки
зазначається до 1 кв. метра з
урахуванням граничної похибки
масштабу плану у разі, коли координати
поворотної точки межі визначаються з
точністю до 0,01 метра.

За результатами проведення
інвентаризації земель виконавцем
робіт складається технічна
документація, що включає:

1) технічне завдання на виконання робіт
з інвентаризації земель;

2) пояснювальну записку, яка містить
коротку характеристику об'єкта
інвентаризації, підстави для виконання
робіт, реквізити виконавця, опис
матеріалів, використаних під час
складання технічної документації,
зміст і склад виконаних робіт із
землеустрою;

3) текстові матеріали: рішення органів
виконавчої влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим чи органів
місцевого самоврядування або суду про
проведення інвентаризації земель;
копії документів, що містять вихідні
дані, які використовувалися під час
проведення інвентаризації земель;
матеріали топографо-геодезичних
вишукувань; додатки, які складаються у
формі таблиць і містять дані, зазначені
у пунктах 22 - 23 цього Порядку;
пропозиції щодо узгодження даних,
отриманих у результаті проведення
інвентаризації земель, з інформацією,
що міститься у документах, які
посвідчують право на земельну ділянку,
і Державному земельному кадастрі;

4) графічні матеріали - робочий і
зведений інвентаризаційні плани.

Виконавець подає технічну
документацію на затвердження
замовникові.

Розробник подає копії матеріалів,
отриманих у результаті проведення
інвентаризації земель, до місцевого
фонду документації із землеустрою в
паперовій та електронній формі.
Відомості, отримані в результаті
інвентаризації земель, підлягають
внесенню до Державного земельного
кадастру протягом семи робочих днів
після передачі копій матеріалів,
отриманих в результаті проведення
інвентаризації земель, до місцевого
фонду документації із землеустрою.

Сторонами в судовому засіданні визнано
обставини щодо повного виконання умов
договору Виконавцем - ДП «Херсонський
НДПІЗ», передачі ним позивачу
матеріалів технічної документації із
землеустрою щодо інвентаризації
земель та повної відповідності цієї
документації вимогам Порядку №513.

В той же час, відповідач вважає, що
третьою особою не підтверджено певними
документами виконання робіт з
визначення координат автономними
супутниковими методами на загальну
суму 2 236 246,88 грн., а отже не підтверджені
понесені витрати на виконання цих
робіт у зазначеній сумі.

Однак ці роботи становлять другий етап
виконання робіт за договором від
24.09.2013р. №344/129 і без їх виконання
неможливо складання технічної
документації із землеустрою щодо
інвентаризації земель, в той час як сам
відповідач визнає, що таку
документацію складено і передано
позивачу в повному обсязі і вона
складена відповідно до вимог
законодавства.

Пояснити цю розбіжність представник
відповідача, який особисто та
одноособово проводив перевірку, не
зміг, вказавши, що він не є спеціалістом
у сфері землеустрою.

Також він не зміг пояснити, в тому числі
і з наведених вище підстав, свій
висновок про порушення третьою особою
вимог п.4.4.16 Інструкції №56 щодо не
надання дискет з файлами спостережень,
журналів спостережень та технічних
звітів про виконані роботи, з огляду на
те, що Інструкція №56 у вказаній частині
регулює питання щодо розвитку
геодезичних мереж, а не визначення
координат об'єктів автономними
супутниковими методами. Крім того,
перелічені у п.4.4.16 Інструкції №56
документи і матеріали не є первинними
документами у розумінні ст.ст.1, 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від 16
липня 1999 року № 996-XIV і не можуть
свідчити про факт виконання робіт та їх
вартість.

Також суд враховує роз'яснення
Державного земельного агентства
України, викладені у листі від 19.05.2014р.
№22-28-0.20-5558/2-14, за змістом яких вимоги
п.4.4.16 Інструкції №56 не поширюються на
виконання робіт із проведення
інвентаризації земель.

Щодо висновків відповідача про
порушення третьою особою вимог п.п.1, 7
Порядку №1075 у вигляді використання для
проведення робіт GNSS-приймачів, на які
не отримано Реєстраційне свідоцтво
встановленого зразка, то суд вважає це
порушення несуттєвим і таким, що не
може вплинути на висновки щодо
підтвердження факту виконання третьою
особою певних робіт з огляду на таке.

Дійсно, п.п.1, 7 Порядку №1075 передбачено,
що цей Порядок регламентує
використання апаратури супутникових
радіонавігаційних систем (далі - СРНС)
коду 9015 за товарною номенклатурою
зовнішньоекономічної діяльності під
час проведення топографо-геодезичних,
картографічних, аерофотознімальних,
проектних, дослідницьких робіт і
вишукувань та кадастрових зйомок (далі
- топографо-геодезичні роботи). Вимоги
Порядку обов'язкові для виконання
всіма юридичними особами незалежно від
форм власності та фізичними особами, в
тому числі нерезидентами України, які
використовують апаратуру СРНС.

Виконання топографо-геодезичних робіт
з використанням апаратури СРНС,
обробка результатів вимірювань,
отриманих за допомогою апаратури СРНС,
здійснюється юридичними та фізичними
особами, що мають необхідне технічне і
технологічне забезпечення та у складі
яких за основним місцем роботи є
сертифікований інженер-геодезист,
відповідальний за якість результатів
топографо-геодезичних і
картографічних робіт, дотримання
технічних вимог до них, норм та правил
їх виконання, встановлених
Мінагрополітики, за наявності
Реєстраційного посвідчення (свідоцтва)
установленого зразка.

Сторони не заперечують факту
відсутності у третьої особи
Реєстраційних свідоцтв.

Однак судом встановлено, що третя особа
своєчасно зверталась до Державного
земельного агентства України з питань
реєстрації апаратури СРНС з листом від
01.08.2013р. №01-05/254, проте таку реєстрацію
не проведено у зв'язку з відсутністю на
даний час зразка Реєстраційного
посвідчення (свідоцтва), про що,
зокрема, свідчать листи Державного
земельного агентства України від
28.05.2014р. № 24-28-0.20-6187/2-14 та без номеру і
дати «Про надання інформації».

Таким чином, апаратура СРНС не
зареєстрована не з вини третьої особи,
більше того, наразі зареєструвати її
взагалі неможливо, однак це, на думку
суду, не унеможливлює її використання.
При цьому наявність чи відсутність
Реєстраційного свідоцтва за таких
обставин не може доказом виконання або
навпаки робіт з використанням
апаратури СРНС.

Враховуючи викладене, суд вважає
помилковими і передчасними висновки
відповідача про наявність порушень та
непідтвердження третьою особою
виконання робіт з визначення координат
автономними супутниковими методами на
загальну суму 2 236 246,88 грн. та понесених
витрат на виконання цих робіт у
зазначеній сумі.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не спростовано належними
та допустимими доказами правове
обґрунтування позовних вимог і не
доведено правомірності свого рішення,
оформленого у вигляді листа-вимоги.

На підставі викладеного суд вважає, що
пункт 2 вимоги ДФІ в Херсонській
області від 29.04.2014р. №21-07-14-14/2581 є
протиправним та підлягає скасуванню, а
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт
другий вимоги Державної фінансової
інспекції в Херсонській області від 29
квітня 2014 року №21-07-14-14/2581 щодо
зобов'язання Головного управління
Держземагентства у Херсонській
області зменшити кредиторську
заборгованість, що обліковується в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України у
Херсонській області по загальному
фонду державного бюджету за КПКВ 28003030
"Проведення земельної реформи" по КЕКВ
2281 "Дослідження і розробки, окремі
заходи розвитку по реалізації
державних (регіональних) програм" по
контрагенту Державне підприємство
"Херсонський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою" на
загальну суму 2236246,88 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 16 червня 2014 р.

Суддя
Пекний А.С.

кат. 9.3