Справа № 453/1160/13-а 2а/453/51/13
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
Справа №
876/12990/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань
Рак Х.І.,

позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Ільницького Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області на постанову Сколівського
районного суду Львівської області від
09 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Сколівському районі
Львівської області про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ :

26 липня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив визнати неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України у Сколівському районі
Львівської області (далі - УПФ України у
Сколівському районі) та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
його пенсії на підставі довідки
прокуратури Львівської області № 18/824
від 26 червня 2013 року відповідно до ст.
50-1 Закону України «Про прокуратуру», в
редакції від 15.01.2011 року, виходячи з
розрахунку 90 % від середнього
заробітку, починаючи з 01 липня 2012 року
та здійснити відповідні виплати.

Постановою Сколівського районного
суду Львівської області від 09 жовтня 2013
року у справі № 453/1160/13-а вказаний позов
було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ
України у Сколівському районі просить
зазначену постанову скасувати і
ухвалити нову про відмову у
задоволенні вимог позивача. Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що управлінням
проведено обчислення суми пенсії
ОСОБА_2 згідно довідки від 26.06.2013 року №
18/824 в розмірі 80 % сум заробітної плати,
до якої включені всі види оплати праці,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Розмір пенсії
складає 4694,54 грн., розмір пенсійної
виплати позивача - 4952,69 грн., а тому
вважає, що такий перерахунок пенсії є
недоцільним.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
подану апеляційну скаргу, просив
задовольнити її у повному обсязі.

Позивач у ході апеляційного розгляду
заперечив обґрунтованість доводів
апелянта, просив залишити оскаржуване
судове рішення без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши
доводи апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
мотивів.

Задовольняючи адміністративний позов
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із
того, що відповідач зобов'язаний
провести перерахунок та виплату пенсії
позивачу на підставі довідки
прокуратури Львівської області від
26.06.2013 року № 18/824 відповідно до ст. 50-1
Закону України «Про прокуратуру» в
редакції від 15.01.2011 року, виходячи з
розрахунку 90 % від середнього
заробітку, починаючи з 01 липня 2012 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального права та є
правильними.

Як безспірно встановлено судом, 28
вересня 2011 року ОСОБА_2 призначено
пенсію за вислугою років відповідно до
Закону України «Про прокуратуру». З
моменту призначення пенсії позивач
отримував її у розмірі 90 % заробітної
плати.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» (далі - Закон №
1789-ХІІ). Редакція зазначеної статті
змінювалась.

Так, відповідно до частини першої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що
діяла на час призначення пенсії ОСОБА_2,
прокурори і слідчі зі стажем роботи не
менше 20 років, у тому числі зі стажем
роботи на посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, внесено зміни до статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати, до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсій прокурорам
регулюють частини тринадцята,
вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
змін не зазнали (змінилась лише
нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті
50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені
працівникам прокуратури пенсії
перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, у якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд
вважає, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, що визначає
розмір пенсії у відсотках, яка діяла на
момент призначення пенсії, а тому
дійшов висновку,що внесені Законом №
3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ
щодо розміру пенсії у відсотках
стосуються порядку призначення пенсії
прокурорам і слідчим у разі реалізації
ними права на пенсійне забезпечення, а
не перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом і механізмом їх
проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
частини тринадцята, вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у
зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не
зазнали.

Окрім того, вирішуючи питання про
застосування цього Закону в часі, суд
апеляційної інстанції виходить із
того, що згідно зі статтею 22
Конституції України закріплені нею
права і свободи не є вичерпними,
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме: у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Сколівського районного суду
Львівської області від 09 жовтня 2013 року
у справі № 453/1160/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 05
червня 2014 року.