Справа № 815/2034/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/2034/14

Справа № 815/2034/14

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Смачна індичка” до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Представники позивача в судовому засіданні позивні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, та просили позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засідання проти задоволення позову заперечували у повному обсязі, вважали прийняте податкове повідомлення-рішення правомірним, а також зазначили, що актом перевірки, аналізом інформації стосовно ТОВ «Сан-Кор Трейд», яке в січні 2013 року було постачальником ТОВ «ТД «Смачна індичка» встановлено, що операції з поставки товару на адресу останнього здійснювались з метою надання податкової вигоди. Підтвердженням зазначеного факту може слугувати те, що товар, а саме м'ясо птиці, згідно наданих подорожних листів, перевозився зі складу ТОВ«Сан-Кор Трейд» до складів супермаркетів, при цьому право на товар при здійсненні постачання передавалось ТОВ «ТД «Смачна індичка», як посередника для безпідставного формування податкового кредиту.

Позивач оскаржив прийняте податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів в Одеській області.

Під час розгляду скарги позивача ГУ Міндоходів в Одеській області з метою об’єктивного та всебічного розгляду скарги зобов’язало листом від 13.01.2014 року №228/7/15-32-10-02-12 ДПІ у Київському районі міста Одеси відповідно до пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України здійснити позапланову виїзну перевірку позивача (а.с.190).

ГУ Міндоходів в Одеській області з урахуванням складеного акту перевірки від 08.02.2014 року прийняло рішення про результати розгляду первинної скарги від 10.02.2014 року №314/10/15-32-10-02-07, згідно якого первинна скарга позивача залишена без задоволення (а.с.20-26).

Позивач також оскаржив податкове повідомлення-рішення до Міністерства доходів і зборів, рішенням якого від 21.03.2014 року №5032/6/99-99-10-01-15 скарга позивача також залишена без задоволення (а.с.27-30).

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ТД «Смачна індичка» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України в главі 8 визначив види перевірок та порядок їх проведення. Документальні перевірки можуть бути планові або позапланові, виїзні або невиїзні. Згідно ст.ст.77-79 ПК України позапланові документальні перевірки (як виїзні, так і невиїзні) здійснюються лише при наявності обставин визначених у п.78.1 ст.78 ПК України.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Правовий аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що орган державної податкової служби має право розпочати проведення невиїзної перевірки лише при наявності у нього відомостей про отримання повідомлення про перевірку та копії наказу, тобто достовірне освідомлення платника податків про перевірку його діяльності - її предмету, підстав, перевіряє мого періоду.

Зазначений висновок підтверджується положеннями п.85.2 ст.85 ПК України, які зазначені і в повідомленні ДПІ, щодо обов’язку надання платником податків посадовим особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать до предмета перевірки або пов’язані з ним. Такі обов’язки виникають у платника податків після початку перевірки.

Судом достовірно встановлено, що відповідачем – суб’єктом владних повноважень не дотримані вимоги законодавства. Перевірка, яка проведена відповідачем 15.05.2013 року, проведена без повідомлення позивача. В вступної частині акту невиїзної перевірки зазначено, що повідомлення про проведення перевірки від 14.05.2013 року №79 та копія наказу від 14.05.2013 року №377-п направлено суб’єкту господарювання засобами поштового зв’язку, а 15.05.2013 року здійснена перевірка та складений акт перевірки.

Крім того, оскільки перевірка проведена на підставі пп.78.1.1 ПК України, якою встановлене обов’язковість письмового запиту органів податкової служби суб’єкту господарювання про надання документів та пояснень щодо можливих порушень податкового законодавства, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що його право були також порушені тим, що запит ДПІ щодо надання пояснень та документів по взаємовідносинам з ТОВ «Сан-Кор Трейд» стосувався лише періоду – січень 2013 року, тоді як перевірка проведена за січень-лютий 2013 року.

Також на думку суду, при складанні акту перевірки №884/34253195/16 від 15.05.2013 року, на підставі якого прийняте оскаржуєме податкове повідомлення-рішення, відповідачем не дотримані вимоги Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року №984, що встановлено ГУ Міндоходів в Одеській області при розгляді первинної скарги та зазначено у листі від 13.01.2014 року №228/7/15-32-10-02-12 та доручено ДПІ відповідно до пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України здійснити позапланову виїзну перевірку позивача.

Під час розгляду скарги позивача ГУ Міндоходів в Одеській області з метою об’єктивного та всебічного розгляду скарги зобов’язало листом від 13.01.2014 року №228/7/15-32-10-02-12 ДПІ у Київському районі міста Одеси відповідно до пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України здійснити позапланову виїзну перевірку позивача (а.с.190).

Статтею 188 ПКУ встановлений порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг.

Пунктом 198.1 ст.198 ПК України визначено у разі здійснення яких операцій виникає у суб’єкта господарювання - платника податку право на віднесення сум до податкового кредиту, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів (робіт,послуг); - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Згідно п.198.6 ст.198 не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Перевіряючий посилається на порушення позивачем вимог вказаних норм ПК України, але в той же час підтверджує в Акті перевірки, що у позивача наявні всі податкові накладні по придбанню товару у ТОВ «Сан-Кор Трейд» за перевіряємий період відповідно до укладеного з ним договору, тобто до податкового кредиту віднесені суми податку, сплаченого у зв'язку з придбанням товару, які підтверджені податковими накладними, що свідчить про дотримання позивачем норм податкового законодавства.

Таки твердження перевіряючи, на думку суду, не ґрунтуються на вимогах законодавства, виходячи з наступного.

Проведення зустрічних звірок органами державної податкової служби регламентовано п.73.5 ст.73 ПК України, а також Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМ України від 27.12.2010 року № 1232, Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА від 22.04.2011р. № 236.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається Довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Згідно з п.4.4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку встановленням відсутності суб'єкта господарювання за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3). Відповідно до затвердженої форми вказаного Акту в ньому може відображатися інформація, яка наявна в даних ДПС про податкову звітність, дані раніше проведених перевірок, звірок, що мають (можуть мати) відношення до питань, наведених у запиті на проведення зустрічної звірки, інша наявна інформація.

Таким чином, згідно вищезазначених положень законодавства в актах, складених відповідно до п.73.5 ст.73 ПК України щодо проведення зустрічних звірок суб'єкта господарювання органами податкової служби не можуть бути зроблені висновки про будь-які порушення суб’єкта господарювання, оскільки зустрічна звірка не є перевіркою.

Судом досліджені первинні документи по взаємовідносинам позивача із зазначеним контрагентом ТОВ «Сан-Кор Трейд» - договір, податкові накладні, розрахунки, товарно-транспортні накладні, на підставі чого суд доходить до висновку про неспроможність висновку перевіряючих про безтоварність господарських операцій та відповідно неправомірність нарахування позивачу податкових зобов’язань за вказаними господарськими операціями.

Договір, укладений позивачем з контрагентом ТОВ «Сан-Кор Трейд» відповідає вимогам ст.180 ГК України та був виконаний сторонами. Жодного доказу того, що господарські операції по вищевказаним договорам не були здійснені перевіряючими не зазначено в акті перевірки та представником відповідача не надано в судовому засіданні.

Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача, що підтвердженням відсутності господарських операцій може слугувати те, що товар, а саме м'ясо птиці, згідно наданих подорожних листів, перевозився зі складу ТОВ«Сан-Кор Трейд» до складів супермаркетів, при цьому право на товар при здійсненні постачання передавалось ТОВ «ТД «Смачна індичка», як посередника для безпідставного формування податкового кредиту. Позивачем був укладений договір з перевізником (а.с.182-183) та покупцями товару (ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «Експансія», ТОВ «Наталка-Трейд», ТОВ «Коійка-Центр» а.с.85-109), яким перевізник при придбанні товару позивачем одразу перевозів вказаний товар, проте ці обставини жодним чином не свідчать про відсутність господарських операцій.

Також суд вважає правомірними доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, що статтею 18 Закону України від 15.05.2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Судом достовірно встановлено, що на час здійснення господарських операцій контрагент позивача зареєстрований в ЄДР як діюче підприємство, а також зареєстрований платником ПДВ. Відповідач, якій є суб’єктом владних повноважень не надав в судовому засіданні жодного доказу щодо недостовірності цих обставин.

Суд вважає, що саме позивачем будь-яких порушень податкового законодавства, по господарським операціям з ТОВ «Сан-Кор Трейд» щодо формування податкового кредиту не допущено.

Крім того, наявність порушень податкового законодавства зі сторони контрагента позивача не може бути безумовною підставою для визначення податкових зобов’язань позивачу, оскільки позивач не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства своїми контрагентами. Жодна норма законодавства не вимагає від платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ним бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

При цьому суд враховує положення ст.244-2 КАС України щодо обов’язковості рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та Постанову Верховного Суду України від 11.01.2011 року по справі ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ, в якому зазначено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб’єктом господарювання.

З урахуванням того, що відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо, а також з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Смачна індичка” до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Смачна індичка” судовий збір у сумі 1826,00грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

13 червня 2014 року.