Справа № 2а-8507/09/2270
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
24666/10/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга
О.І.,

судді Ліщинський
А.М.

судді Запотічний
І.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Хмельницької регіональної
філії Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.01.2010 року
у справі № 2а-8507/09/2270 за
адміністративним позовом
Хмельницької регіональної філії
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» до
ДПІ у Дунаєвецькому районі
Хмельницької області про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А
Н О В И В :

Хмельницька регіональна філія
Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру»
звернулась з адміністративним позовом
до ДПІ у Дунаєвецькому районі
Хмельницької області про скасування
податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог
позивач покликається на наступне. На
підставі акту планової виїзної
документальної перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2006 року по 31.12.2008 року за №
464/2340/26431921 від 15.05.2009 року Державною
податковою інспекцією в Дунаєвецькому
районі Хмельницької області винесено
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 27.05.2009 року, яким визначено
суму податкового зобов'язання по
податку на прибуток в розмірі 423948,5 грн.
та №/0 від 27.05.2009 року, яким
визначено суму податкового
зобов'язання по податку на додану
вартість на суму 89085,00 грн.

За наслідками оскарження в
адміністративному порядку зазначені
податкові повідомлення-рішення
залишені без змін, а скарги без
задоволення.

За наслідками розгляду скарги ДПА у
Хмельницькій області ДПІ у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області прийнято податкове
повідомлення-рішення № /2 від
03.09.2009 року, яким додатково визначено
суму податкового зобов'язання по
податку на прибуток за штрафними
санкціями в розмірі 29381,50 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем при
винесені оскаржених повідомлень-
рішень порушено вимоги норм чинного
законодавства.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.01.2010 року
в задоволені позову відмовлено
повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу. З посиланням на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права
просить таку скасувати, та прийняти
нову, якою адміністративний позов
задовольнити.

28.10.2010 року ПП ОСОБА_1 подав заяву про
приєднання до апеляційної скарги на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.01.2010 року
у справі № 2а-8570/09/22740/8. Просить винести
рішення, яким скасувати частково
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 22.01.2010 року
у справі № 2а-8570/09/22740/8, в частині
встановлення обставин виконання
угоди від 27.11.2007 року, укладеної між
ОСОБА_1 та Хмельницькою регіональною
філією державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» та
донарахування в цій частині позивачу
податку на прибуток як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального
права.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не прибули, хоча
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявними у справі
повідомленнями про вручення повісток,
а тому у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 197
КАС України їх неприбуття не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори в порядку та в
розмірах встановлених законом. Згідно
з статтею 68 Конституції України, кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України.

Частиною 2 статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства
України, провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Посадовими особами ДПІ у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області проведена виїзна планова
документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності
Хмельницької регіональної філії ДП
«Центр ДЗК», з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2006 року
по 31.12.2008 року. За результатами
перевірки складено акт.

Підставою для прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень стали викладені в
акті перевірки за № 464/2340/26431921 від 15.05.2009
року висновки органу ДПІ щодо
виконання укладених, між позивачем та
його контрагентами, договорів про
надання послуг.

Підставами для визначення суми
податкового зобов'язання та
застосування штрафних санкцій до
позивача стало порушення
підприємством ЗУ «Про податок на
додану вартість» та ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств».

В період, який перевірявся
відповідачем між Філією, як
замовником, і виконавцями, укладені
договори про надання послуг:

- Договір по надання юридичних
послуг за № 66 від 10.09.20074 року,
укладений між Філією та ПП ПКФ
«Промтех-2005»;

- Договір про виконання робіт по
обслуговуванню комп'ютерної техніки
та обробки даних від 01.07.2008 року,
укладений між Філією та приватним
підприємцем ОСОБА_2;

- Договір про надання послуг по
ремонту та обслуговуванню
комп'ютерної техніки від 26.07.2006 року,
укладений між Філією та приватним
підприємцем ОСОБА_3 ;

- Договір про виконання проектних
робіт від 16.11.2007 року, укладений між
Філією та ДП «Ласгранд» КОВ «Перша
Бішковіцька»;

- Договір про виконання
топографо-геодезичних та
картографічних робіт від 17.06.2006 року,
укладений між Філією та МПП «Анатолій
і К»;

- Договір про виконання робіт з
підготовки документів та звіряння
матеріалів для оновлення
картографічного матеріалу сільських
рад Ярмолинецького району від 21.11.2007
року, укладений між Філією та
приватним підприємцем ОСОБА_1;

- Договір про виконання робіт від
17.10.2006 року, укладений між Філією та
приватним підприємцем ОСОБА_4,
предметом якого є виконання робіт по
ремонту та реконструкції офісного
приміщення.

На виконання вказаних договорів
контрагенти позивача надали позивачу
акти

виконаних послуг, а останній провів
оплату за дання таких послуг.

З матеріалів справи вбачається,
що в долучених до матеріалів справи
актах не вказано обсяги наданих
послуг у натуральному виразі, не
конкретизовано зміст наданих послуг
в натуральному та вартісному виразі,
акти не містять інформації про
фактично понесені витрати на
здійснення цих послуг.

Понесені витрати на придбання
цих послуг не оформлені відповідними
документами, які б підтверджували
фактичне виконання послуг. У зв'язку з
цим, відсутнє підтвердження
фактичного надання послуг та їх зв'язок
з підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції
(робіт, послуг), не доведено їх
використання підприємством у власній
господарській діяльності та відсутні
підстава для включення вартості
наданих послуг без підтвердження
відповідними, складеними згідно з
чинним законодавством, первинними
документами до складу валових витрат.

Так, виходячи з вимог Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 року №996-XIV, обґрунтування
відображення господарських операцій в
податковому обліку здійснюється на
підставі даних бухгалтерського обліку.

У статті 2 вказаного Закону зазначено,
що сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності (далі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. З Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
збереження записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за №168/704.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 вказаного
Положення, господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до вимог цього
Положення.

Первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення (п.п.2.1 п.2 Положення).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» передбачено, що
підприємство самостійно визначає
облікову політику; обирає форму
бухгалтерського обліку як певну
систему регістрів обліку, порядку і
способу реєстрації та узагальнення
інформації в них з додержанням єдиних
засад, встановленим цим Законом, та з
урахуванням особливостей своєї
діяльності і технології обробки
облікових даних; розробляє систему і
форму внутрішньогосподарського
(управлінського) обліку, звітності і
контролю господарських операцій,
визначає права працівників на
підписання бухгалтерських документів.

Разом з тим, у листі Державної
податкової адміністрації України від
08.04.2008р. №3146/6/15-016 зазначено, що частиною
другою та третьою статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні»
передбачається, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, що
фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Крім того, Наказом ДПА України «Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання» від 29.03.2003
року№143, передбачено, що дані, наведені
в декларації, повинні підтверджуватись
первинними документами обліку та
відповідати податковому обліку
(звітності).

Пункт 5.1 ст. 5 Закону України від 28.12.1994
року «Про оподаткування прибутку
підприємств», з наступними змінами та
доповненнями передбачає: валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно п. п. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії, ін.

Відповідно до п. 1.32 статті 1 ЗУ «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 22.05.1997 року, - діяльність, що не
направлена на отримання доходу,не є
господарською діяльністю, та витрати,
понесені у зв'язку з такою діяльністю,
не можуть бути віднесені до складу
валових витрат підприємства.

Відтак, для надання первинним
документам юридичної сили та
доказовості бухгалтерські документи
повинні відповідати вимогам чинного
законодавства.

Понесені витрати на послуги повинні
оформлятись відповідними документами,
підтверджувати фактичне виконання
тієї чи іншої послуги.

До матеріалів справи не долучено
документальних доказів, що посвідчені
актами виконаних робіт послуги
проводились, та не надано
документального підтвердження зв'язку
понесених витрат із підготовкою,
організацією продажу товару, не
доведено факт отримання прибутку
підприємством від продажу товарів за
участю посередника.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції зазначає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х
В А Л А :

Апеляційну скаргу Хмельницької
регіональної філії Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
22.01.2010 року у справі № 2а-8507/09/2270 без
змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді

Ліщинський А.М.

Запотічний
І.І.