Справа № 805/4712/14
Суддя: Ткаченко Т.С.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2014 р.
Справа № 805/4712/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Ткаченко Т.С., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до Відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, третя особа ОСОБА_1 про
звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк»
звернулися до Донецького окружного
адміністративного суду із позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку, третя особа
ОСОБА_1, в якому просили зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Ленінського районного управління
юстиції у м. Донецьку звільнити
автомобіль ГАЗ 31105, 2005 року випуску, тип
ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3
з-під арешту та зняти заборону на
відчуження.

В обґрунтування позову зазначено, що на
підставі договору застави № DОТААК1002286S
від 04.07.2005 року, укладеного між
позивачем та третьою особою, Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк» є заставодержателем
автомобіля ГАЗ 31105, 2005 року випуску, тип
ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.
Разом із тим, постановою відповідача
від 02.09.2009 року було накладено арешт на
вказаний автомобіль боржника - ОСОБА_1,
якому на праві власності належить
транспортний засіб, та оголошено
заборону на його відчуження. Оскільки
право застави виникає з моменту
укладення договору застави, позивач
вважає, що відповідачем порушено права
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк», як
заставодержателя спірного майна, у
зв'язку з чим позивач просить суд
зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку звільнити з-під арешту
автомобіль ГАЗ 31105, 2005 року випуску, тип
ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив про
його задоволення з підстав, викладених
у позовній заяві.

Представник відповідача та третя особа
у судове засідання не з'явилися з
невідомих суду причин, про дату, час і
місце судового розгляду останні
повідомлені належним чином, про що є
відомості у матеріалах справи.

Разом із тим, 24.04.2014 р. до відділу
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду від
відповідача надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника Відділу державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

При цьому, суд зауважує, що
відповідачем не виконано вимогу суду
щодо надання матеріалів виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого документа (боржник -
ОСОБА_1, і.н.н. НОМЕР_1) для огляду в
судовому засіданні та належним чином
завірених копій для доручення до
матеріалів справи або письмових
пояснень із зазначенням поважних
причин їх відсутності.

Приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до якої у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів, та ч. 1 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно з якою адміністративна
справа має бути розглянута і вирішена
протягом розумного строку, але не
більше місяця з дня відкриття
провадження у справі, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, а також ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження на підставі
наявних в ній доказів.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

04 липня 2005 року між Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 був
укладений договір кредиту №
DОТААК1002286S, згідно з яким позивач надав
третій особі кредит у розмірі 12580,00 дол.
США.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань третьою особою за вказаним
кредитним договором 04.07.2005 року між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк «Приватбанк» та
ОСОБА_1 було укладено договір застави
рухомого майна № DОТААК1002286S, який
посвідчено нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_2

Предметом цього договору є надання
заставодавцем у заставу товара, а саме:
автомобіль ГАЗ 31105, 2005 року випуску, тип
ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3, у
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_1 (позичальник) перед
заставодержателем, в силу чого
заставодержатель має право у випадку
невиконання позичальником зобов'язань,
що забезпечуються заставою, отримати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмету застави переважно перед
іншими кредиторами заставодавця.

Як вбачається із витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна від
04.04.2014 року № 43905277 Дніпропетровською
філією державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України 02.09.2009 року
зареєстроване публічне обтяження -
арешт рухомого майна, на підставі
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, АА № 880737-652/2, 02.09.2009 року,
ВДВС Ленінського РУЮ у м. Донецьку.

Також, із вказаного витягу вбачається,
що 28.03.2014 року зареєстроване приватне
обтяження - застава рухомого майна, а
саме: автомобіль легковий ГАЗ 31105, номер
об'єкта: НОМЕР_2, номер державної
реєстрації: НОМЕР_3, на підставі
договору застави автотранспорта від
04.07.2005 року, ПАТ КБ «Приватбанк».

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження» № 606-XIV від
21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (далі
- Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Як встановлено ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження,
серед іншого, має право накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

За приписами ст. 54 Закону № 606-XIV
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Статтєю 16 Закону України «Про заставу»
визначено, що право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору. Якщо предмет застави
відповідно до закону чи договору
повинен знаходитись у
заставодержателя, право застави
виникає в момент передачі йому
предмета застави. Якщо таку передачу
було здійснено до укладення договору, -
то з моменту його укладення.

Реєстрація застави не пов'язується з
моментом виникнення права застави та
не впливає на чинність договору
застави.

Правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань, а
також правовий режим виникнення,
оприлюднення та реалізації інших прав
юридичних і фізичних осіб стосовно
рухомого майна визначає Закон України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень».

Так, відповідно до ст. 12 цього Закону
взаємні права та обов'язки за
правочином, на підставі якого виникло
обтяження, виникають у відносинах між
обтяжувачем і боржником з моменту
набрання чинності цим правочином, якщо
інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження, якщо інші
підстави для виникнення пріоритету не
визначені цим Законом. Задоволення
прав чи вимог декількох обтяжувачів, на
користь яких встановлено обтяження
одного й того ж рухомого майна,
здійснюється згідно з пріоритетом,
який визначається в порядку,
встановленому цим Законом.

За приписами ст. 15 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» обтяжувач
(продавець) рухомих речей, які є
предметом купівлі-продажу в кредит з
відстроченням або розстроченням
платежу, набуває пріоритет з моменту
реєстрації відповідного обтяження.
Такий пріоритет є вищим за інші
обтяження майна боржника, встановлені
на користь інших обтяжувачів, навіть
якщо такі обтяження були зареєстровані
раніше.

Проаналізувавши вищенаведені правові
норми, суд дійшов висновку, що Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «Приватбанк», як обтяжувач, має
переважний пріоритет відносно
пріоритету інших обтяжувачів на
отримання задоволення своїх вимог щодо
автомобіля ГАЗ 31105, 2005 року випуску, тип
ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3.

За таких обставин, арешт та заборона на
відчуження автомобіля ГАЗ 31105, 2005 року
випуску, тип ТЗ: легковий сєдан, №
кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний
номер: НОМЕР_3, порушує права Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», як заставодержателя
спірного майна, тому позовні вимоги про
звільнення майна з-під арешту суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки адміністративний позов
позивача, який не є суб'єктом владних
повноважень, задоволено в повному
обсязі, суд у відповідності до ч. 1 ст. 94
КАС України присуджує з Державного
бюджету України здійснені
документально підтверджені витрати
останнього, зокрема, судові витрати у
розмірі 68,82 грн.

Керуючись ст. ст. 2-15, 69-71, 158-163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до Відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м
Відділу державної. Донецьку, третя
особа ОСОБА_1 про звільнення майна з-під
арешту - задовольнити.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Ленінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку звільнити з-під арешту
автомобіль ГАЗ 31105, 2005 року випуску, тип
ТЗ: легковий сєдан, № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3,
накладений постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 02.09.2009 року серії АА
№ 880737-652/2.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» ()
здійснені ними судові витрати у
розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 14 травня
2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Ткаченко Т.С.