Справа № 2-а-408/12 (2-а/712/22/13)
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-а-408/12
(2-а/712/22/13) Головуючий у 1-й
інстанції: Дерунець О.А.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області на
додаткову постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 13 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області про визнання
неправомірними дій щодо відмови про
перерахунок основного та додаткового
пенсійного забезпечення та їх виплати,
-

В С Т А Н О В
И В:

Додатковою постановою Соснівського
районного суду м. Черкаси від 13 березня
2014 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення
додаткового судового рішення
задоволено. Визнано протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області щодо
відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії.
Скасовано рішення комісії по розгляду
спірних питань при призначенні
(перерахунку) пенсії та відказних справ
при управлінні Пенсійного фонду
України в місті Черкаси Черкаської
області про відмову в призначенні
пенсії ОСОБА_3, оформлене протоколом №
28/2 від 26.07.2012 року. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області
призначити ОСОБА_3 пенсію згідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням положень ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з додатковою
постановою суду першої інстанції
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
додаткову постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким в задоволені позовних вимог
позивачу відмовити. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт вказує, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, судове рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, відповідно до положень
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що підтверджується копією
посвідчення. З 28 березня 1986 року він був
відряджений зі свого постійного місця
роботи з Печерського
будівельно-монтажного управління
тресту «Південенергомонтаж» строком
на 30 днів у м. Прип'ять на Прип'ятьську
монтажну дільницю Печерського БМУ
тресту «Південенергомонтаж» для
виконання робіт на Чорнобильській АЕС.
У момент аварії ОСОБА_3 знаходився по
місцю відрядження та був евакуйований
з м. Прип'ять 28 квітня 1986 року.

ОСОБА_3 звернувся до управління
Пенсійного фонду України в місті
Черкаси Черкаської області із заявою
про призначення пільгової пенсії за
віком.

Рішенням комісії по розгляду спірних
питань при призначенні (перерахунку)
пенсії та відказних справ при
управлінні Пенсійного фонду України в
місті Черкаси Черкаської області,
оформленим протоколом № 28/2 від 26.07.2012
року, відмовлено ОСОБА_3 в призначенні
пенсії із зменшенням пенсійного віку
відповідно до статті 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне.

Згідно ст. 10 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян,
постраждалих в наслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що Учасниками ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів, у тому числі
проведенні евакуації людей і майна з
цієї зони, а також тимчасово направлені
або відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" підставами
для визначення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи є період роботи (служби) у
зоні відчуження, що підтверджено
відповідними документами.

Видача довідок про період роботи
(служби) по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення. самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», зокрема
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які працювали у
зоні відчуження з моменту аварії до 1
липня 1986 року незалежно від кількості
робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року - не менше 5 календарних
днів - на 10 років.

Відповідно до ст. 65 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи видаються
посвідчення, виготовлені за зразками,
затвердженими Кабінетом Міністрів
України. Посвідчення "Учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від
Чорнобильської катастрофи" є
документами, що підтверджують статус
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та надають
право користування пільгами,
встановленими цим Законом.

Що стосується твердження апелянта про
відсутність підстав для призначення
пенсії відповідно до ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
через ненадання підприємством ПАТ
«Південенергомонтаж» відповідних
документів на підтвердження статусу
ОСОБА_3, колегія суддів зазначає
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
4.03.1993 року ОСОБА_3 видано посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986 році
(категорія 2) (а.с.10).

Згідно положень ст. 65 Закону №769Х-ІІ,
посвідчення "Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС" є документом що підтверджують
статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надають право користування
пільгами, встановленими цим Законом.

Такі документи, як довідки про
евакуацію, відселення, самостійне
переселення, відповідно до ст.15 Закону
№769-ХІІ є лише підставою для визначення
статусу евакуйованих із зони
відчуження, відселення і тих, які
самостійно переселилися.

Проаналізувавши вищевикладені норми
законодавства, колегія апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку, що твердження апелянта щодо
відсутності підстав для призначення
ОСОБА_3 пенсії зі зменшенням пенсійного
віку є необґрунтованим, оскільки
єдиним документом, що підтверджує
статус громадянина, який постраждав
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та надають право користуватися
пільгами, встановленими Законом
№796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі
зменшенням пенсійного віку,
встановленого для одержання державних
пенсій, є посвідчення «Учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС», а різного роду
довідки про евакуацію, відселення,
самостійне переселення, про період
проживання та роботи на забрудненій
території є лише підставами для
визначення в установленому порядку
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС.

Аналогічна правова позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
21.11.2006 року, яка у відповідності до
положень ст.244-2 КАС України є
обов'язковою для застосування.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
додаткова постанова суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
норм процесуального та матеріального
права, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування додаткової постанови суду
першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області - залишити без
задоволення.

Додаткову постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 13 березня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 12.06.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.