Справа № 2а-414/09
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Справа № 52349/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області та
ОСОБА_1 на постанову Локачинського
районного суду Волинської області від
23.06.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Локачинської
районної державної адміністрації
Волинської області про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2009 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області про
стягнення заборгованості із
виплачуваної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007
року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона
є особою, котра здійснює догляд за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та має право на отримання допомоги
у розмірі, який не може бути нижчим
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини до шести років. Проте
вказана допомога виплачується їй в
нижчому розмірі.

Постановою Локачинського районного
суду Волинської області від 23.06.2009
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області та
зобов'язано відповідача провести
ОСОБА_1 донарахування та виплату
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 27.07.2007 року по 31.12.2007
року в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до шести років, що передбачено ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області
оскаржило її в апеляційному порядку.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що ч. 2 ст. 95 Конституції
України передбачено, що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.
Відповідно до ч. 5 ст. 51 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть на себе
зобовязання та проводять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань.

Апеляційну скаргу також подано
позивачко ОСОБА_1, яка просить
скасувати оскаржувану постанову, а
позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що при прийнятті
оскаржуваної постанови судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.
Так, всупереч тому, що рішення
Конституційного Суду України про
неконституційність обмеження дії ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сімям з дітьми» прийнято 09.07.2007 року
постановою Локачинського районного
суду Волинської області зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 27.07.2007 року по 31.12.2007 року. Крім
того, судом першої інстанції в частині
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації перерахувати та
виплатити недоплачену суму допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 1830,65 грн.
відмовлено, однак в мотивувальній
частині постанови не вказані мотиви
такої відмови.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційні скарги позиваки та
відповідача слід задовольнити
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини, що підтверджується
відповідним свідоцтвом про народження
та здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, а отже
має право на отримання щомісячної
грошової допомоги відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» від 19.12.2006
року № 489-V, дію ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на 2007 рік було зупинено та
у відповідності до ст. 56 означеного
Закону № 489-V встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку для застрахованих осіб
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між 50% прожиткового мінімуму
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року, справа № 1-29/2007 за
конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статті 56, та окремі положення
статті 71 в частині зупинення на 2007 рік
дії статті 12, частини першої статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними).

Беручи до уваги той факт, що положення
ст. 56 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», визнано
таким, що не відповідає Конституції
України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню за період з 9.07.2007 року по
31.12.2007 року, а не починаючи з 27.07.2007 року,
як помилково визначено судом першої
інстанції, який вважав, що позов
підлягає задоволенню з моменту
офіційного оприлюднення рішення
Конституційного Суду України в
«Офіційному віснику України» від 27.07.2007
року.

При цьому колегія суддів виходить з
того, що строк звернення до суду з
адміністративним позовом пропущений
позивачкою з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги
ОСОБА_1, то не можуть бути задоволені
позовні вимоги про стягнення спірних
сум з відповідача, оскільки саме він
зобов'язаний здійснювати обрахування
та виплату спірних сум допомоги,
вказані дії до компетенції
адміністративного суду не належать.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснюють органи
праці та соціального захисту
населення, то відповідний обов'язок
слід покласти на відповідача.

Посилання управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області на
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
соціальних виплат як на причину
невиконання покладених на нього
зобов'язань до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Отже, колегія судів приходить до
висновку про неправомірність
постанови суду першої інстанції, тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позовних вимог з наведених вище
підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст.
205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області та
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Локачинського районного
суду Волинської області від 23.06.2009
року по справі № 2а-414/09 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області
щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1
щомісячної державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року
включно.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Локачинської районної державної
адміністрації Волинської області
провести нарахування та виплату
належних ОСОБА_1 сум державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007
року відповідно до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», з урахуванням проведених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський