Справа № 641/12438/13-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р. Справа № 641/12438/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді:
Сіренко О.І.

Суддів:
Любчич Л.В. , Спаскіна
О.А.

за участю секретаря
судового засідання Бутенко Ю.О.

позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача Чечуйко
Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в Комінтернівському районі
м.Харкова на постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 02.12.2013р. по справі №
641/12438/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду
України в Комінтернівському районі
м.Харкова

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2013 року ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернулась до суду з позовом
до Управління Пенсійного Фонду України
в Комінтернівському районі м.Харкова
(далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо застосування при
обчисленні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії
за віком показника середньомісячної
заробітної плати за 2007 рік для раніш
призначених пенсій у розмірі 1197,91 грн.;

- визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови у призначенні
і виплаті ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошової
допомоги, як працівнику охорони
здоров'я згідно пункту 7-1 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування";

- зобов'язати відповідача призначити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), пенсію за віком з 09.09.2013
року відповідно до частини 2 статті 40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу) в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії;

- зобов'язати відповідача визначити та
виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму
грошової допомоги, як працівнику
охорони здоров'я, у розмірі десяти
призначених місячних пенсій,
відповідно до положень пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

02 грудня 2013 року постановою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у
Комінтернівському районі м. Харкова
щодо застосування при обчисленні
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком
показника середньомісячної заробітної
плати за 2007 рік для раніш призначених
пенсій у розмірі 1197,91 грн.

Визнано протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у
Комінтернівському районі м. Харкова у
призначені та виплаті ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, грошової допомоги, як
працівнику охорони здоров'я згідно
пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Комінтернівському
районі м. Харкова призначити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з 09.09.2013
року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року із застосуванням показника
середньої заробітної плати (доходу) в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за три календарні роки, що
передують року звернення за
призначенням пенсії.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Комінтернівському
районі м. Харкова визначити та
виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 суму
грошової допомоги, як працівнику
охорони здоров'я, у розмірі десяти
призначених місячних пенсій,
відповідно до положень пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору у розмірі 72 грн. 82 коп.

Управління Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі м.Харкова, не
погодившись із рішенням суду першої
інстанції, посилаючись на незаконність
та необґрунтованість висновків суду,
подало апеляційну скаргу, в якій
просило постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення. На думку заявника, суд першої
інстанції не взяв до уваги приписи
статей 40-43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з огляду на які
застосування для обчислення пенсії
позивачки показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузі економіки, за 2007 рік є цілком
обґрунтованим. Що стосується
покладених на відповідача судом
зобов'язань по виплаті ОСОБА_1 грошової
допомоги в розмірі десяти призначених
місячних пенсій на підставі пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", заявник вважає
такий висновок суду протиправним,
оскільки позивачка вже отримувала
раніше пенсію по втраті годувальника,
тому втратила право на отримання
одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_1 правом, наданим згідно статті 191
Кодексу адміністративного судочинства
України, не скористалась, письмових
заперечень на апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі м.Харкова до
суду не подала.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги
відповідно до ст. 195 КАС України,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
09 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова із
заявою про призначення пенсії за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та про виплату грошової
допомоги як працівнику охорони
здоров'я відповідно до пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (а.с.58).

03 жовтня 2013 року Управління Пенсійного
Фонду України в Комінтернівському
районі м.Харкова листом за вих.№43/02-28
повідомило позивачку, що призначена їй
з 09.09.2013 року пенсія за віком обчислена
із середньомісячної заробітної плати
1808 грн. 35 коп. з урахуванням показника
середньомісячної заробітної плати за
2007 рік для раніш призначених пенсій.
Підстави для виплати грошової допомоги
відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" відсутні (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції керувався нормами
ч.1, 2 ст. 40, ч. 4 ст. 42, ст. 45 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 9
липня 2003 року N 1058-IV (далі - Закон №1058-IV),
встановлено, що право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають громадяни
України, які застраховані згідно із цим
Законом та досягли встановленого цим
Законом пенсійного віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом.

За змістом частини 1 статті 9 цього
Закону, за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати: 1)
пенсія за віком; 2) пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

При цьому, особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором (стаття 10
Закону №1058-IV).

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечувалось сторонами, що у
період з 07.09.2007 року по 31.08.2013 року
ОСОБА_1 перебувала на обліку в УПФУ в
Комінтернівському районі м. Харкова та
отримувала пенсію у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб".

З досягненням позивачкою пенсійного
віку та на підставі відповідної заяви,
з 09 вересня 2013 року їй було призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" у
зв'язку з чим припинено виплати пенсії
у зв'язку з втратою годувальника.

Щодо вимог позивачки в частині
визнання протиправними дій
відповідача та зобов'язання призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком з 09.09.2013 року
відповідно до частини 2 статті 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу) в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії,
колегія суддів зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 42 Закону №
1058-IV встановлено, що в разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Кожний наступний
перерахунок пенсії провадиться не
раніш як через два роки після
попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу,
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що показник заробітної плати
для перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії
здійснюється із тієї заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу
змінюються лише ті показники
розрахунку заробітної плати, на які
здійснюється посилання в цій нормі (за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону).

Заробітна плата для обчислення пенсії
в обох випадках розраховується за
формулою, наведеною в частині другій
статті 40 Закону № 1058-IV (в редакції від
09.07.2007 року): Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної
плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 +
Кз2 + Кз3 + ... + Кзп ); К - кількість місяців
страхового стажу, за які розраховано
коефіцієнти заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Виходячи з буквального тлумачення
частини другої статті 40 Закону № 1058-IV
показник середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, повинен бути
незмінним, тобто таким, яким він був на
час призначення пенсії.

Частиною 3 статті 45 цього Закону
передбачено, що при переведенні з
одного виду пенсії на інший за бажанням
особи може враховуватися заробітна
плата (дохід) за періоди страхового
стажу, зазначені в частині першій
статті 40 цього Закону, із застосуванням
показника середньої заробітної плати
(доходу), який враховувався під час
призначення (попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Зважаючи на те, що позивачка як така, що
раніше отримувала пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, при переведенні
на інший вид пенсії має право обрати
метод обчислення заробітної плати для
перерахунку пенсії, в тому числі і з
урахуванням заробітної плати, яку вона
отримувала до моменту перерахунку
пенсії, але не має права вимагати
застосування показника середньої
заробітної плати працівників в Україні
за три календарні роки, що передують
року звернення за призначенням пенсії,
відповідач обґрунтовано відмовив
позивачці у застосуванні показника
заробітної плати (доходу) в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV, особам, які на
день досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів "е"
- "ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Аналізуючи наведену норму закону,
колегія суддів відмічає, що грошова
допомога при призначенні пенсії за
віком виплачується за наявності таких
підстав:

- досягнення пенсійного віку;

- перебування особи на посадах, робота
на яких дає право на призначення пенсії
за вислугу років відповідно до пунктів
"е" - "ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення";

- наявність необхідного страхового
стажу на таких посадах;

- відсутність факту отримання особою
будь-якої пенсії раніше.

Лише за умови, якщо всі перелічені
підстави наявні, громадянин отримує
право на виплату грошової допомоги.

З копії трудової книжки ОСОБА_1
вбачається, що у період з 06.08.1975 року по
31.08.1982 року вона працювала у 2-ій
Дорожній клінічній лікарні Південної
залізниці (в подальшому - Дорожня
клінічна лікарня м. Харкова, Дорожня
клінічна лікарня №2) на посадах
медичної сестри кардіологічного
відділення, медичної сестри
гастроентерологічного відділення,
медичної сестри ревматологічного
відділення стаціонару, з 01.09.1981 року по
02.09.1984 року - на посаді лаборанта
централізованої біохімічної
лабораторії, з 03.09.1984 року по 13.04.1992 року
- на посаді лікаря-лаборанта клінічної
лабораторії терапевтичного
стаціонару, з 14.04.1992 року по 30.04.2000 року -
на посаді завідуючої лабораторією, з
01.05.2000 року - на посаді лікаря-лаборанта
клініко-діагностичної лабораторії
(а.с.8).

З огляду на норму пункту "е" статті 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та приписи Переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 р. N 909, позивачка
працювала на посадах лікаря та
середнього медичного персоналу в
закладі охорони здоров'я та має
необхідний страховий стаж на цих
посадах, передбачений 7-1 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV.

Проте, у період з 07.09.2007 року по 31.08.2013
року ОСОБА_1 вже отримувала пенсію у
зв'язку з втратою годувальника на
підставі норм Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб". Зважаючи на те, що однією з
обов'язкових умов для отримання
спірної грошової допомоги є факт не
отримання позивачкою будь-якої пенсії
раніше призначеної пенсії за віком, та
з огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що підстави для проведення
виплати ОСОБА_1 такої грошової допомоги
у відповідності до пункту 7-1
Прикінцевих положень Закону №1058-IV
відсутні.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
ухвалена з порушенням норм
матеріального права, тому підлягає
скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України з ухваленням нової постанови
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Комінтернівському районі м.Харкова -
задовольнити.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 02.12.2013р. по справі
№ 641/12438/13-а - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в позові
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Сіренко
О.І.Судді(підпис) (підпис) Любчич Л.В.
Спаскін О.А. Повний текст постанови
виготовлений 16.06.2014 р.

Помічник судді
Цюпак О.П.