Справа № 2а-10201-11
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Мельничук
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 29 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області про визнання дій
неправомірними та зобо'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив визнати дії
неправомірними та зобов'язати провести
перерахунок пенсії, відповідно до
вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» та на підставі п. 2 постанови
Кабінету Міністрів України № 1294 від 07
листопада 2007 року, постанови Кабінету
Міністрів України № 969 від 18 жовтня 2010
року, наказів Міністра оборони України
№ 377 від 28 липня 2008 року, № 380 від 22 липня
2010 року, № 576 від 05 листопада 2010 року, №
50 від 28 січня 2011 року та № 355 від 25
червня 2011 року, з урахуванням ст. 51
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб».

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 29
листопада 2011 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1294 від 07 листопада
2007 року та наказів Міністра оборони
України № 377 від 28 липня 2008 року, № 380
від 22 липня 2010 року, № 576 від 05 листопада
2010 року, № 50 від 28 січня 2011 року та № 355
від 25 червня 2011 року з урахуванням ст. 51
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб».

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області провести перерахунок і виплату
пенсії ОСОБА_3 з 01 листопада 2010 року
відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» та на підставі п. 2
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1294 від 07 листопада 2007 року, постанови
Кабінету Міністрів України № 969 від 18
жовтня 2010 року, наказів Міністра
оборони України № 377 від 28 липня 2008
року, № 380 від 22 липня 2010 року, № 576 від 05
листопада 2010 року, № 50 від 28 січня 2011
року та № 355 від 25 червня 2011 року з
урахуванням ст. 51 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб».

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Головне управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та винести нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 є пенсіонером Збройних сил
України.

Позивач перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Черкаській області та
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб».

04 липня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії у зв'язку зі зміною грошового
забезпечення для відповідних
категорій військовослужбовців
Збройних сил України за рахунок
підвищення премії з 10 % до 55 %.

Листом від 08 липня 2011 року № 19259/12/К-2859/1
Головне управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області відмовило
позивачу у здійсненні перерахунку
пенсії у зв'язку з відсутністю підстав.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
здійснити перерахунок пенсії та
вважаючи її протиправними, позивач
звернувся до суду з позовом.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність правових
підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_3
в повному обсязі, оскільки дії
відповідача є протиправними.

Проте, колегія суддів частково не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» від 09 квітня 1992 pоку № 2262-XII, усі
призначені за цим Законом пенсії
підлягають перерахунку у зв'язку зі
зміною розміру хоча б одного з видів
грошового забезпечення відповідних
категорій військовослужбовців, осіб,
які мають право на пенсію за цим
Законом, або у зв'язку із введенням для
зазначених категорій осіб нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
встановлених законодавством.
Перерахунок пенсій здійснюється на
момент виникнення права на перерахунок
пенсій і провадиться у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, у строки, передбачені частиною
другою статті 51 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено
Порядок проведення перерахунку пенсій,
призначених відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" (далі - Порядок),
згідно п. 1 якого визначено, що
перерахунок раніше призначених
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" пенсій проводиться у разі
прийняття рішення Кабінетом Міністрів
України про зміну розміру хоча б одного
з видів грошового забезпечення для
відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають
право на пенсію за Законом, або у
зв'язку із введенням для них нових
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавок, доплат,
підвищень) та премій у розмірах,
установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" від 07 листопада 2007 року №1294 з 01
січня 2008 року (далі - Постанова №1294)
було підвищено рівень грошового
забезпечення військовослужбовців,
зокрема шляхом уповноваження
керівників державних органів у межах
асигнувань, що виділяються на їх
утримання здійснювати преміювання
військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової
військової служби), осіб рядового і
начальницького складу відповідно до їх
особистого вкладу в загальний
результат служби у межах фонду
преміювання, утвореного у розмірі не
менш як 10 відсотків посадових окладів
та економії фонду грошового
забезпечення.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 1294,
виплата грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу здійснюється в
порядку, що затверджується
Міністерством оборони.

Таким чином, враховуючи, що Кабінет
Міністрів України делегував своє право
керівникам державних органів, у тому
числі й Міністру оборони України,
визначати розміри посадових окладів,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що наказ
№ 377 (зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 18 серпня 2008 року за №
761/15452), яким затверджені схеми
посадових окладів за основними
типовими посадами керуючого та
наукового складу офіцерів
військово-навчальних закладів та
наукових установ Збройних Сил України
є підставою для перерахунку пенсії
відповідно до частини третьої статті 63
Закону "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", оскільки змінює
розмір однієї зі складових грошового
забезпечення зазначених осіб.

При цьому, колегія суддів вважає
помилковими доводи відповідача, що
Порядком визначено лише один орган -
Кабінет Міністрів України, наявність
рішення якого про зміну розміру хоча б
одного з видів грошового забезпечення
для відповідних категорій
військовослужбовців може бути
підставою для перерахунку пенсії,
оскільки частина третя статті 63 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" не вказує на
рішення суб'єкта владних повноважень
про зміну видів грошового забезпечення
військовослужбовців як на підставу для
перерахунку пенсії, а пов'язує її
перерахунок з фактичною зміною видів
грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена і
у постанові Верховного суду України
від 24 квітня 2012 року по справі № 21-84а12.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про необхідність
задоволення позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача провести
перерахунок і виплату пенсійного
забезпечення у відповідності до ч. 3 ст.
63 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" з урахуванням ст. 51 вказаного
Закону на підставі постанов Кабінету
Міністрів України у зв'язку зі зміною
розмірів посадових окладів та премій
для відповідних категорій
військовослужбовців згідно з наказами
Міністра оборони України № 50, 355, 576, 380.

Так, на виконання Постанови Кабінету
Міністрів України від 07 листопада 2007
року №1294 "Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб", Наказами Міністра оборони
України від 22 липня 2010 року № 380 "Про
бюджетну політику Міністерства
оборони України на 2010 рік" зі змінами,
внесеними наказом Міністра оборони
України від 5 листопада 2010 року № 576, та
28 січня 2011 року № 50 "Про бюджетну
політику Міністерства оборони України
на 2011 рік" зі змінами, внесеними наказом
Міністра оборони України від 25 червня
2011 року № 355 було встановлено розміри
премії військовослужбовцям у межах
видатків, передбачених для їх
грошового забезпечення у 2010 та 2011 роках
відповідно.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що премія, яку позивач просив врахувати
для обчислення нового розміру пенсії,
має тимчасовий характер. Виплата такої
премії дозволена за наявності підстав
тільки в межах видатків, передбачених у
кошторисі Міністерства оборони
України для грошового забезпечення
військовослужбовців у 2010 та 2011 роках
відповідно.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції в даній частині ухвалена
судом з порушенням норм матеріального
права, оскільки правові підстави для
задоволення позовних вимог в цій
частині відсутні.

Аналогічний висновок щодо
застосування зазначених норм
матеріального права міститься,
зокрема, у постанові Верховного Суду
України від 18 червня 2013 року у справі №
21-165а13.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 в частині зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області провести
перерахунок і виплату пенсійного
забезпечення у відповідності до ч. 3 ст.
63 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" на підставі п. 2 постанови
Кабінету Міністрів України № 1294 від 07
листопада 2007 року, постанови Кабінету
Міністрів України № 969 від 18 жовтня 2010
року у зв'язку зі зміною розмірів
посадових окладів та премій для
відповідних категорій
військовослужбовців згідно з наказом
Міністра оборони України від 28 липня 2008
року № 377 "Про затвердження схем
розмірів посадових окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України".

Разом з тим, в решті позовних вимог
ОСОБА_3 слід відмовити, з огляду на
відсутність правових підстав для їх
задоволення, а тому апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи викладені в
апеляційній скарзі, частково
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції в
повній мірі не відповідають
встановленим обставинам по справі,
допущені судом першої інстанції
порушення норм матеріального права
частково призвели до неправильного
вирішення справи, а тому оскаржувана
постанова підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Черкаській області - задовольнити
частково.

Постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 29
листопада 2011 року скасувати та
прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області щодо
відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_3
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 1294 від 07 листопада
2007 року, постанови Кабінету Міністрів
України № 969 від 18 жовтня 2010 року та
наказу Міністра оборони України № 377
від 28 липня 2008 року.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Черкаській
області провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_3 з 20 березня 2011
року відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб" та на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1294 від 07 листопада 2007 року, постанови
Кабінету Міністрів України № 969 від 18
жовтня 2010 року і наказу Міністра
оборони України № 377 від 28 липня 2008 року

В решті позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
02.04.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Гром Л.М.

Міщук М.С.