Справа № 496/2212/13-а (2а/496/53/13)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2014 р.
м.Київ
К/800/53917/13

К/800/54570/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Донець
О.Є.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю представника відповідача-1 -
Стрижеус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги 8-го
Територіального вузлу Урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
та Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
на постанову Біляївського районного
суду Одеської області від 02 серпня 2013
року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до 8-го Територіального вузлу
Урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України про визнання
протиправними дій та зобов'язання
суб'єкта владних повноважень вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
8-го Територіального вузлу Урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
(відповідач-1), Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України (відповідач-2), в
якому просила визнати незаконними дії
відповідачів щодо призначення виплати
сім'ї померлого підполковника
Держспецзв'язку ОСОБА_4, в особі дружини
ОСОБА_3, одноразової грошової допомоги
у розмірі десятирічного грошового
забезпечення ОСОБА_4 за останньою
посадою, яку він займав; зобов'язати
Адміністрацію Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України призначити та
забезпечити виплату ОСОБА_3
одноразової грошової допомоги у
розмірі десятирічного грошового
забезпечення ОСОБА_4 за останньою
посадою, яку він займав.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
зазначила, що в період проходження
служби та виконання службових
обов'язків ОСОБА_4 хворів тяжкими
захворюваннями, за висновками
військово-лікарської комісії
пов'язаними із проходженням військової
служби; хвороби, набуті в період
проходження служби, стали причиною
смерті ОСОБА_4; з посиланням на ст.24
Закону України «Про державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України», п.11 Положення про
проходження служби в Державній службі
спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу, п.п.1, 2 Порядку
та умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) або інвалідності особи
рядового чи начальницького складу та
інвалідності особи, звільненої із
служби в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації, вказує
про її право на отримання одноразової
грошової допомоги в розмірі
десятирічного грошового забезпечення
загиблого (померлого).

Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 02 серпня 2013
року адміністративний позов ОСОБА_3
задоволено; визнано незаконними дії
8-го Територіального вузла Урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України
та Адміністрації Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, щодо призначення
ОСОБА_3 виплати сім'ї померлого
підполковника Держспецзв'язку ОСОБА_4,
в особі дружини ОСОБА_3 одноразової
грошової допомоги у розмірі
десятирічного грошового забезпечення
ОСОБА_4 за останньою посадою, яку він
займав; зобов'язано Адміністрацію
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України
призначити та забезпечити виплату
ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у
розмірі десятирічного грошового
забезпечення ОСОБА_4 за останньою
посадою, яку він займав.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року апеляційні скарги 8-го
Територіального вузлу Урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації та
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації задоволено
частково; постанову Біляївського
районного суду Одеської області від 02
серпня 2013 року змінено, виключено з
мотивувальної частини висновок, що
позивач помер під час виконання
службових обов'язків, яким є
перебування у відпустці; в іншій
частині постанову Біляївського
районного суду Одеської області від 02
серпня 2013 року залишено без змін.

При винесенні рішень суди попередніх
інстанцій виходили із обов'язку
відповідача здійснити позивачу
виплату одноразової грошової допомоги
у розмірі десятирічного грошового
забезпечення ОСОБА_4, причина смерті
якого безпосередньо пов'язана з
виконанням службових обов'язків, за
відсутністю підсьавдля відмови у
виплаті грошової допомоги,
встановлених п.10 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) або
інвалідності особи рядового чи
начальницького складу та інвалідності
особи, звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04
червня 2008 року № 605.

Суд апеляційної інстанції зазначив про
помилковість твердження суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_4,
знаходячись у відпустці, вважається
таким, що виконує обов'язки військової
служби.

Не погоджуючись із вказаними
рішеннями, 8-й Територіальний вузол
Урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України та Державна служба
спеціального зв'язку та захисту
інформації України звернулись до
Вищого адміністративного суду України
з касаційними скаргами, в яких,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просять судові рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

ОСОБА_3 у письмових поясненнях просить
відмовити у задоволенні касаційних
скарг у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час
перебування у щорічній черговій
відпустці, помер ОСОБА_4, який в період з
10 липня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив
службу на офіцерських посадах в КДБ
СРСР, Службі Безпеки України та на
посадах старшого начальницького
складу Держспецзв'язку України.

Відповідно до лікарського свідоцтва
про смерть від 31 липня 2012 року №242
причиною смерті ОСОБА_4 стали наступні
хвороби: хронічна серцево-судина
недостатність, стеноз коронарних
артерій, перенесений у минулому
інфаркт міокарда .

12 лютого2013 року ОСОБА_3 звернулася до
8-ого Територіального вузлу Урядового
зв'язку Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації із заявою
про призначення виплати одноразової
грошової допомоги у зв'язку зі смертю
її чоловіка - підполковника
Держспецзв'язку ОСОБА_4

Рішенням 8-го Територіального вузлу
Урядового зв'язку Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації від 12 лютого 2013 року
позивачу відмовлено у призначенні
виплати одноразової грошової допомоги
з посиланням на п.3 Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті), поранення
(контузії, травми або каліцтва) або
інвалідності особи рядового чи
начальницького складу та інвалідності
особи, звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 04
червня 2008 року № 605, оскільки смерть
підполковника Держспецзв'язку ОСОБА_4
настала не під час виконання службових
обов'язків.

Відповідно до ч.15 ст.21 Закону України
«Про Державну службу спеціального
зв'язку та захисту інформації України»
(далі також Закон № 3475-IV), в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
відносин, у разі загибелі (смерті) особи
рядового чи начальницького складу
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України під час
виконання службових обов'язків сім'ї
загиблого (померлого), а в разі її
відсутності його батькам та утриманцям
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі десятирічного
грошового забезпечення загиблого
(померлого) за останньою посадою, яку
він займав, в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Також, п.1 Порядку та умов виплати
одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті), поранення (контузії,
травми або каліцтва) або інвалідності
особи рядового чи начальницького
складу та інвалідності особи,
звільненої із служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04
червня 2008 року № 605 (далі також Порядок
№ 605), встановлено, що у разі загибелі
(смерті) особи рядового чи
начальницького складу Держспецзв'язку
під час виконання службових обов'язків
сім'ї загиблого (померлого), а за її
відсутності його батькам та утриманцям
виплачується одноразова грошова
допомога у розмірі десятирічного
грошового забезпечення загиблого
(померлого).

При цьому, відповідно до п.11 Положення
про проходження служби в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації особами рядового і
начальницького складу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2006 року № 1828, особи
рядового і начальницького складу
вважаються такими, що виконують свої
службові обов'язки під час:

- перебування їх на місцях служби або
занять у будівлях і на прилеглих
територіях Адміністрації
Держспецзв'язку чи регіональних
органів, територіальних підрозділів,
закладів та установ (далі -
підпорядковані органи) або на інших
місцях служби або занять, визначених
приписами чи розпорядженнями Голови
Держспецзв'язку або начальників
відповідних підпорядкованих органів,
включаючи установлені розпорядком
(розкладом занять) перерви;

- прямування до місця служби або із
служби, перебування у службових
поїздках, повернення до місця служби;

- виконання завдань за наказом прямого
начальника;

- виконання громадського обов'язку,
пов'язаного з врятуванням людського
життя, охорони правопорядку, охорони
державної власності, підтримання
службової дисципліни.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та із матеріалів справи
вбачається, що наказом начальника 8
територіального вузла урядового
зв'язку Держспецзв'язку від 09 липня 2012
року № 30-відп підполковнику
Держдспецзв'язку ОСОБА_4, заступнику
начальника штабу, на підставі його
рапорту від 11 червня 2012 року, надано
частину щорічної чергової відпустки за
2012 рік, з 16 липня 2012 року по 01 серпня 2012
року з правом виїзду до смт.Маневічі
Волинської області.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Набережне
Біляївського району Одеської області,
причиною його смерті стали хвороби:
хронічна серцево-судина недостатність,
стеноз коронарних артерій, перенесений
у минулому інфаркт міокарда (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1 від 01 серпня 2012
року; лікарське свідоцтво про смерть
від 31 липня 2012 року № 242).

Отже, смерть ОСОБА_4 настала у період
його перебування у щорічній черговій
відпустці, не під час виконання ним
службових обов'язків, у зв'язку з чим
підстави для застування ч.15 ст.21 Закону
України «Про Державну службу
спеціального зв'язку та захисту
інформації України» та п.1 Порядку та
умов виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) або інвалідності особи
рядового чи начальницького складу та
інвалідності особи, звільненої із
служби в Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації, та
виплати одноразової грошової допомоги
у розмірі десятирічного грошового
забезпечення померлого, відсутні.

Колегія суддів визнає невірними
посилання судів попередніх інстанцій
при задоволенні позовних вимог на те,
що смерть ОСОБА_4 настала внаслідок
захворювань, пов'язаних з проходженням
військової служби та виконанням
службових обов'язків, оскільки виплата
передбаченої ч.15 ст.21 Закону № 3475-IV та
п.1 Порядку № 605 одноразової грошової
допомоги обумовлюється фактом смерті
особи під час безпосереднього
виконання службових обов'язків, а не
причинним зв'язком між хворобами, які
стали причиною смерті, та проходженням
військової служби.

За вказаними обставинами відмова
відповідача у виплаті позивачу
вказаної одноразової грошової
допомоги є правомірною, вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
виплатити їй грошову допомогу є
необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

Суди першої та апеляційної інстанції
прийшли до помилкових висновків про
наявність підстав для задоволення
позову, з урахуванням встановлених
судами попередніх інстанцій обставин в
заявленому позові необхідно відмовити.

Відповідно до ст.229 КАС України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновків, що обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суди першої та апеляційної
інстанції при ухваленні судових
рішень порушили норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
ухвалення необґрунтованих рішень,
які підлягають скасуванню з
винесенням нової постанови про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги 8-го Територіального
вузлу Урядового зв'язку Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України та Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду
Одеської області від 02 серпня 2013 року
та постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді