Справа № 813/3690/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
Справа № 876/10217/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

представника відповідача Чубак Н.
В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року у справі № 813/3690/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, яким
просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 30 квітня 2013
року №.

Позов мотивує тим, що позивачем,
всупереч висновкам податкового органу,
не було занижено сум доходу за звітний
період за 2012 року в розмірі 48700,00 грн. за
рахунок невключення до валового доходу
(обсягу виручки) готівкових коштів,
отриманих на розрахунковий рахунок від
гр. ОСОБА_3 Отриманий позивачем в 2012
році дохід від здійснення
підприємницької діяльності СПД ФО
ОСОБА_2 оподаткував належним чином. А з
суми самого доходу частину коштів, в
тому числі і 48700 грн, надав згідно
договору у позику гр. ОСОБА_3, яким кошти
згодом поверталися на рахунок
позивача. Таким чином, позивач не
погоджується із висновками
податкового органу про те, що кошти в
сумі 48700 грн. є валовим доходом,
виручкою, адже ці кошти є такими, що вже
були оподатковані. Також, СПД ФО ОСОБА_2
звертає увагу на те, що отримане ним
податкове повідомлення-рішення
складено із порушеннями встановлених
вимог та з допущенням численних
помилок. За таких обставин просить
позовні вимоги задовольнити повністю.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення,
прийняте Державною податковою
інспекцією у Галицькому районі м.
Львова Львівської області Державної
податкової служби 30 квітня 2012 року №
.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що позивачем отримано додаткові
кошти в звітному періоді, які не були
оподатковані, в результаті чого було
занижено суму доходу за звітний період.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, просив
апеляційну скаргу задоволити, рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Інші сторони явку своїх представників
не забезпечили, хоч і були повідомлені
про дату, час і місце судового
засідання, що не перешкоджає судовому
розгляду справи в порядку статті 196 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга належить до
задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
15 січня 2013 року позивачем подано до ДПІ
у Галицькому районі м. Львова податкову
декларацію платника єдиного податку -
фізичної особи-підприємця за 2012 рік. У
відповідності до поданої декларації,
сумою доходу за звітний період, що
оподатковується за ставкою 5%, є сума в
розмірі 1002969,07 грн. З даного доходу
позивачем сплачено 50148,45 грн податку за
ставкою 5%. Ця сума збігається з сумою,
зазначеною у книзі обліку доходів і
витрат позивача за 2012 рік.

Відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
позивача за період з 1 січня 2010 року по 31
грудня 2012 року. За результатами
перевірки 18 квітня 2013 року складено акт
№ 377/17-2/НОМЕР_2, яким встановлено
порушення позивачем пунктів 292.1, 292.3
статті 292, підпункту 293.3.1 пункту 293.3,
пункту 293.1 статті 293 Податкового
кодексу України, зокрема заниження
суми доходу за звітний (податковий) 2012
рік в розмірі 48700 грн за рахунок
внесення на розрахунковий рахунок
готівкових надходжень обігових коштів.

На підставі акта перевірки від 18 квітня
2013 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 30 квітня 2012 року про
визначення (далі - згідно тексту самого
податкового повідомлення-рішення)
ОСОБА_4 податкового зобов'язання з
єдиного податку з доходів фізичних
осіб за основним зобов'язанням - 2435 грн,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
608,75 грн.

2 березня 2012 року з рахунку СПД ФО
ОСОБА_2 було здійснено платіж в розмірі
28000 грн з призначенням - поповнення
картки ОСОБА_3, безвідсоткова фінансова
позика, що не пов'язана з
підприємницькою діяльністю.

23 березня 2012 року 28000 грн було внесено
на рахунок позивача ОСОБА_3 з
призначенням - готівкові надходження
обігових коштів.

19 липня 2012 року 15000 грн було внесено на
рахунок позивача ОСОБА_3 з призначенням
- готівкові надходження обігових
коштів.

22 серпня 2012 року 5700 грн було внесено на
рахунок позивача ОСОБА_3 з призначенням
- готівкові надходження обігових
коштів.

Твердження позивача, що 28000 грн внесені
на рахунок позивача ОСОБА_3 23 березня 2012
року, є поверненням безвідсоткової
фінансової позики, не знаходять свого
підтвердження у виписці з банківських
операцій позивача. Зокрема,
призначення цих коштів вказано як
«готівкові надходження обігових
коштів», водночас кошти, що надавались
позивачем в позику за інші періоди
мають призначення платежу «повернення
безвідсоткової фінансової позики. Без
ПДВ» (наприклад за 24 квітня 2012 року, 11
травня 2012 року, 20 червня 2012 року).

Щодо тверджень позивача, що 15000 грн та
5700 грн внесені ОСОБА_3 на рахунок
позивача відповідно 19 липня 2012 року та
22 серпня 2012 року, є власними коштами
позивача, які попередньо були зняті з
цього ж рахунку, то такі не підкріплені
жодними доказами. Зокрема з матеріалів
справи неможливо встановити
походження даних коштів і повноваження
ОСОБА_3 на поповнення рахунку позивача
від імені позивача.

Відповідно до пункту 292.1 ПК України,
доходом платника єдиного податку є для
фізичної особи - підприємця - дохід,
отриманий протягом податкового
(звітного) періоду в грошовій формі
(готівковій та/або безготівковій);
матеріальній або нематеріальній формі,
визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При
цьому до доходу не включаються
отримані такою фізичною особою пасивні
доходи у вигляді процентів, дивідендів,
роялті, страхові виплати і
відшкодування, а також доходи, отримані
від продажу рухомого та нерухомого
майна, яке належить на праві власності
фізичній особі та використовується в
її господарській діяльності.

Пунктом 292.3 ПК України встановлено, що
до суми доходу платника єдиного
податку включається вартість
безоплатно отриманих протягом
звітного періоду товарів (робіт,
послуг).

Безоплатно отриманими вважаються
товари (роботи, послуги), надані
платнику єдиного податку згідно з
письмовими договорами дарування та
іншими письмовими договорами,
укладеними згідно із законодавством,
за якими не передбачено грошової або
іншої компенсації вартості таких
товарів (робіт, послуг) чи їх
повернення, а також товари, передані
платнику єдиного податку на
відповідальне зберігання і
використані таким платником єдиного
податку.

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження походження спірної
суми коштів, що була покладена на його
рахунок ОСОБА_3, а також не надано
доказів на підтвердження повноважень
останнього на зарахування коштів від
імені позивача, колегія суддів
приходить до висновку, що спірні кошти
є доходом позивача, а відтак мають бути
оподаткованими. Відповідач, приймаючи
оспорене податкове повідомлення
рішення діяв в межах законодавства та
своїх повноважень, а підстави для
скасування вказаного податкового
повідомлення-рішення відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року у справі № 813/3690/13-а скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст постанови складено 16
травня 2014 року