Справа № 816/1395/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року м. Полтава Справа №
816/1395/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Дрижирук М.І.,

представника позивача - Борецької О.Л.,

представників третьої особи - Кушової
І.Б., Пецяк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Лубнигаз" до відділу
Державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, начальника відділу Державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Солодовника Володимира Миколайовича,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів - Відділ примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2014 року Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Лубнигаз" (далі - ПАТ
"Лубнигаз", позивач) звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до відділу Державної виконавчої
служби Лубенського міськрайонного
управління юстиції (далі - ВДВС
Лубенського МРУЮ, відповідач-1),
начальника ВДВС Лубенського МРУЮ
Солодовника Володимира Миколайовича
(далі - відповідач-2) про визнання дій
протиправними та скасування постанов,
а саме, просить суд:

- визнати протиправними дії начальника
ВДВС Лубенського МРУЮ Солодовника
Володимира Миколайовича щодо
стягнення з ПАТ "Лубнигаз" виконавчого
збору за виконавчим провадженням з
приводу виконання наказу №20/111,
виданого Господарським судом
Полтавської області 30.10.2006, про
стягнення з ВАТ по газопостачанню та
газифікації "Лубнигаз" на користь ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
коштів у сумі 3 165 220,39 грн;

- скасувати постанову від 31.03.2014 про
закінчення виконавчого провадження
№2593598 в частині виділення в окреме
провадження стягнення виконавчого
збору, постанову від 31.03.2014 про
стягнення з ПАТ "Лубнигаз" виконавчого
збору в розмірі 316522,04 грн (ВП№2593598) та
постанову від 03.04.2014 про відкриття
виконавчого провадження №42827295 про
стягнення з ПАТ "Лубнигаз" виконавчого
збору в сумі 316522,04 грн за виконавчим
провадженням №2593598.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на незгоду зі спірними
діями та оскаржуваними постановами,
вважаючи їх протиправними та
незаконними. Свою незгоду мотивує тим,
що виконавче провадження №2593598 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Полтавської
області №20/111 від 30.10.2006, з огляду на
положення Закону України "Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу",
статті 34 Закону України "Про виконавче
провадження" (в редакції від 14.04.2006), та
враховуючи перебування ПАТ "Лубнигаз" з
28.11.2005 у Реєстрі підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до
вказаного Закону за номером особового
запису 106, підлягало обов'язковому
зупиненню до 01.01.2014. Наголошував на
тому, що 12.04.2013 стягувач повідомив орган
державної виконавчої служби про
відсутність заборгованості у ПАТ
"Лубнигаз" за наказом Господарського
суду Полтавської області №20/111 від
30.10.2006, а відтак, останнє вважає, що ним
погашено заборгованість за вказаним
наказом у добровільному порядку у
встановлений державним виконавцем для
його добровільного виконання строк,
тобто до початку примусового виконання
виконавчого документа. Таким чином,
оскільки ПАТ "Лубнигаз" врегульовано
заборгованість перед ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" за наказом
Господарського суду Полтавської
області №20/111 від 30.10.2006 в межах строку
участі боржника у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу", на який виконавче
провадження №2593598 підлягало
обов'язковому зупиненню, примусове
виконання рішення органом державної
виконавчої служби фактично не було
розпочате, то немає жодних законних
підстав для стягнення з ПАТ "Лубнигаз"
виконавчого збору в сумі 316522,04 грн.
Відтак, оскаржувані дії відповідача є
протиправними, а спірні постанови
такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила суд їх задовольнити.

Відповідач-1 явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, будучи належно
повідомленим про дату, час та місце
судового розгляду справи, у своїх
письмових запереченнях просив суд
проводити розгляд справи за
відсутності його уповноваженого
представника. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач посилався на те,
що приймаючи спірні постанови посадові
особи ВДВС Лубенського МРУЮ діяли на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідач-2 в судове засідання не
з'явився, хоча про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
залучено Відділ примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Полтавській
області (далі - ВПВР УДВС ГУЮ в
Полтавській області, третя особа).

Представники третьої особи в судовому
засіданні при винесенні рішення у
даній справі покладалися на розсуд
суду.

Суд, заслухавши представників позивача
та третьої особи, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням
Господарського суду Полтавської
області від 19.09.2006 у справі №20/111 (а.с. 167)
стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Лубнигаз" (у подальшому
змінено найменування на ПАТ "Лубнигаз")
на користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" основний
борг у розмірі 2186060,02 грн, пеню в сумі
439318,61 грн, інфляційні нарахування у
розмірі 402107,55 грн, 3% річних в сумі 112116,21
грн, витрати з оплати держмита в сумі
25500,00 грн, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 118,00 грн
(всього коштів у розмірі 3165220,39 грн).

30.10.2006 на виконання вказаного рішення
Господарським судом Полтавської
області видано наказ №20/111 (а.с. 97).

30.11.2006 на адресу ВДВС Лубенського МРУЮ
надійшла заява Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
примусове виконання наказу №20/111,
виданого Господарським судом
Полтавської області 30.10.2006 (а.с. 165-166).

06.12.2006 за заявою Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
заступником начальника ВДВС
Лубенського МРУЮ Скрипник В.Л. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №2593598 з примусового
виконання наказу Господарського суду
Полтавської області №20/111 від 30.10.2006,
якою боржника зобов'язано самостійно
виконати виконавчий документ в термін
до 13.12.2006 (а.с. 168).

31.03.2014 начальником ВДВС Лубенського
МРУЮ Солодовником В.М. винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору за виконавчим
провадженням №2593598 (а.с. 11).

В цей же день, 31.03.2014, начальником
ВДВС Лубенського МРУЮ Солодовником
В.М. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження №2593598 та
виділення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору за вказаним
виконавчим провадженням в окреме
провадження (а.с. 178).

03.04.2014 начальником ВДВС Лубенського
МРУЮ Солодовником В.М. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №42827295 (а.с. 15) про
стягнення з ПАТ "Лубнигаз" виконавчого
збору в сумі 316522,04 грн та надано строк
для самостійної сплати виконавчого
збору до 10.04.2014.

Не погоджуючись з діями відповідача
щодо стягнення з ПАТ "Лубнигаз"
виконавчого збору в розмірі 316522,04 грн
та вважаючи постанови від 31.03.2014 про
закінчення виконавчого провадження
№2593598 в частині виділення в окреме
провадження стягнення виконавчого
збору, від 31.03.2014 про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП№2593598 та
від 03.04.2014 про відкриття виконавчого
провадження №42827295 про стягнення з ПАТ
"Лубнигаз" виконавчого збору в сумі
316522,04 грн за виконавчим провадженням
№2593598 незаконними та такими, що
підлягають скасуванню, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом для захисту
своїх прав.

Надаючи оцінку обґрунтованості
позовних вимог, правомірності
оскаржуваних дій та постанов, суд
виходить з наступного.

Преамбулою Закону України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
№606-XIV (далі - Закон №606-XIV) визначено, що
цей Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону №606-XIV
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 3
Закону №606-XIV (в редакції згідно із
Законом України від 06.09.2005 №2798-IV)
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню судові накази.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
18 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на
момент винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження)
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення,
зазначеного в статті 3 цього Закону.

Як слідує з матеріалів справи, 06.12.2006
відповідачем, за заявою Дочірньої
компанія "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" на підставі наказу
Господарського суду Полтавської
області №20/111 від 30.10.2006, відкрито
виконавче провадження №2593598 та надано
боржнику строк для добровільного
виконання виконавчого документа до
13.12.2006.

Згідно з частиною 1 статті 28 вказаного
Закону №606-XIV (в редакції, чинній на
момент винесення постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору) у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Отже, єдиною передумовою (підставою)
для стягнення виконавчого збору є
невиконання боржником рішення у строк,
наданий для його добровільного
виконання.

Відповідно до пункту 3.7.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№512/5, постанова про стягнення
виконавчого збору виноситься при
першому надходженні виконавчого
документа державному виконавцю на
наступний день після завершення
строку, наданого боржнику для
самостійного виконання рішення. У
постанові про стягнення виконавчого
збору визначається розмір виконавчого
збору, що підлягає стягненню,
зазначений у частині першій статті 28
Закону.

Відповідно до пункту 20 постанови
Пленуму Верховного суду України №14 від
26.12.2008 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження"
витрати виконавчого провадження та
виконавчий збір стягуються за
постановою державного виконавця з
боржника, якщо останній не виконав
рішення добровільно в установлений для
цього строк і воно було виконане
примусово.

Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України №3 від
13.12.2010 "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" зазначено, що постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та накладення штрафу
належать до видів відповідальності за
невиконання рішення самостійно та за
невиконання без поважних причин
рішення, що зобов'язує боржника вчинити
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі. Виконавчий збір - це санкція
відповідальності майнового характеру,
що накладається на боржника за
невиконання рішення у строк,
встановлений для його самостійного
виконання.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що за своєю правовою природою
виконавчий збір є грошовою сумою, яка
стягується з боржника у разі
невиконання ним рішення у строк,
встановлений для добровільного
виконання, що зумовлює необхідність
здійснення державним виконавцем
заходів примусового виконання.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті
34 Закону №606-XIV (в редакції, чинній на
момент винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження)
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

На даний час такі умови передбачено
статтею 37 Закону №606-XIV.

Згідно з пунктом 3.7 статті 3 Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу", на строк участі
підприємства паливно-енергетичного
комплексу у процедурі погашення
заборгованості підлягають зупиненню
виконавчі провадження та заходи
примусового виконання рішень щодо
цього підприємства, що підлягають
виконанню в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до пункту 3.4 статті 3 Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу", термін дії процедури
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу встановлено до 01.01.2014.

Матеріалами справи підтверджено, що
ПАТ "Лубнигаз" з 28.11.2005 (тобто ще до
відкриття виконавчого провадження
№2593598) внесене до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" за номером особового запису
106. На час вчинення оскаржуваних дій та
винесення спірних постанов позивач
також перебував у вказаному реєстрі.

Таким чином з моменту відкриття
виконавчого провадження і по 01.01.2014 у
державного виконавця існувала
обставина, що зумовлює обов'язкове
зупинення виконавчого провадження
№2593598.

Задля вирішення даної справи суду
необхідно було дослідити матеріали
виконавчого провадження №2593598
(стягнення з ПАТ "Лубнигаз" на користь
Дочірньої компанії "Газ України" НАК
"Нафтогаз України") на предмет того, чи
минув строк для добровільного
виконання судового рішення, наданий
постановою державного виконавця від
06.12.2006, з урахуванням зупинень та
поновлень вказаного виконавчого
провадження.

Ухвалами від 05.05.2014, 13.05.2014 та 27.05.2014 суд
зобов'язував ВДВС Лубенського МРУЮ
надати матеріали вказаного
виконавчого провадження №2593598. Однак
на неодноразові вимоги суду матеріали
виконавчого провадження ВП№2593598 у
повному обсязі відповідачем надані не
були.

Натомість, у письмових запереченнях на
адміністративний позов (а.с. 163-164)
відповідач-1 зазначив про відсутність у
нього можливості надати більш детальну
інформацію з копіями матеріалів
виконавчого провадження №2593598,
оскільки дане виконавче провадження
виконувалося в межах зведеного
виконавчого провадження №23730576,
матеріали якого передані на примусове
виконання до ВПВР УДВС ГУЮ у
Полтавській області.

Присутні в судовому засіданні
представники ВПВР УДВС ГУЮ у
Полтавській області пояснили, що серед
матеріалів переданого до відділу
зведеного виконавчого провадження
№23730576 відсутні матеріали виконавчого
провадження №2593598, чим спростовуються
твердження ВДВС Лубенського МРУЮ про
неможливість виконання вимог суду щодо
надання матеріалів виконавчого
провадження №2593598 у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що ВДВС
Лубенського МРУЮ не довів
правомірність стягнення ним з ПАТ
"Лубнигаз" виконавчого збору і тому суд
змушений приймати рішення на підставі
наявних доказів.

Як слідує зі змісту заперечень
відповідача, виконавче провадження
№2593598 неодноразово зупинялось у
зв'язку з перебуванням позивача у
Реєстрі підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" та поновлялось у зв'язку із
закінченням дії терміну процедури
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, визначеного вказаним
Законом. На підтвердження цього, ВДВС
Лубенського МРУЮ надав окремі
постанови про зупинення та поновлення
виконавчого провадження.

Однак за відсутності матеріалів
виконавчого провадження в цілому, суд
позбавлений можливості вирахувати, чи
минули строки для добровільного
виконання рішення боржником.

З матеріалів справи слідує, що 17.04.2013
ВДВС Лубенського МРУЮ був повідомлений
стягувачем про відсутність
заборгованості за наказом
Господарського суду Полтавської
області №20/111 від 30.10.2006 (а.с. 176), яка
списана відповідно до протоколу №3
засідання комісії ПАТ "Лубнигаз" з
питань списання заборгованості від
28.09.2011 (а.с. 98) та заяви про зарахування
зустрічних однорідних вимог від 25.05.2007
(а.с. 99).

Вище вказувалися висновки суду про те,
що весь час з моменту відкриття
виконавчого провадження 06.12.2006 і по
01.01.2014 у державного виконавця були
підстави для обов'язкового зупинення
виконавчого провадження №2593598.

Згідно пункту 4 статті 39 Закону України
"Про виконавче провадження" протягом
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не провадяться.

Слід зауважити, що хоча повідомлення
Дочірньої компанії "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" про виконання наказу
Господарського суду Полтавської
області №20/111 від 30.10.2006 надійшло
відповідачу у квітні 2013 року, проте
постанову про закінчення виконавчого
провадження №2593598 винесено лише 31.03.2014
(тобто майже через рік після
повідомлення про відсутність
заборгованості за рішенням суду).

З наведеного слідує, що ПАТ "Лубнигаз"
виконало рішення суду в межах строку,
на який виконавче провадження №2593598
мало бути зупинене, тобто строки для
добровільного виконання рішення не
минули.

Вказане не було спростовано
відповідачем у ході розгляду справи.

Відтак, відсутні передбачені законом
підстави для стягнення з ПАТ "Лубнигаз"
виконавчого збору у розмірі 10
відсотків від суми, що підлягає
стягненню.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що відповідачем не доведено
правомірності прийнятої постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 31.03.2014 ВП№2593598, у зв'язку з чим, суд
вважає за необхідне визнати
протиправною та скасувати вказану
постанову.

Таким чином, позов в цій частині
підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання
протиправними та скасування постанов
ВДВС Лубенського МРУЮ від 31.03.2014 про
закінчення виконавчого провадження
№2593598 в частині виділення в окреме
провадження стягнення виконавчого
збору та від 03.04.2014 про відкриття
виконавчого провадження №42827295 про
стягнення з ПАТ "Лубнигаз" виконавчого
збору в сумі 316522,04 грн за виконавчим
провадженням №2593598, суд зазначає
наступне.

Згідно статті 17 Закону №606-XIV (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
такі виконавчі документи, як постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Таким чином, постанова від 31.03.2014 про
стягнення з боржника виконавчого
збору, винесена в межах виконавчого
провадження №2593598, являється
виконавчим документом.

Згідно статті 49 Закону №606-XIV виконавче
провадження підлягає закінченню,
зокрема, у разі скасування рішення суду
або іншого органу (посадової особи), на
підставі якого виданий виконавчий
документ, або визнання судом
виконавчого документа таким, що не
підлягає виконанню.

Із вказаної норми логічно слідує, що в
результаті визнання протиправною та
скасування постанови від 31.03.2014 ВП№2593598
про стягнення з боржника виконавчого
збору, відкрите на її підставі
виконавче провадження №42827295 підлягає
закінченню безумовно за законом.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку, що достатнім та належним
способом захисту порушеного права
позивача є саме визнання протиправною
та скасування постанови від 31.03.2014
ВП№2593598 про стягнення з боржника
виконавчого збору, оскільки саме
вказаний акт індивідуальної дії
створює для ПАТ "Лубнигаз" правові
наслідки.

Відтак, позовні вимоги ПАТ "Лубнигаз" в
частині скасування постанов ВДВС
Лубенського МРУЮ від 31.03.2014 про
закінчення виконавчого провадження
№2593598 в частині виділення в окреме
провадження стягнення виконавчого
збору та постанови від 03.04.2014 про
відкриття виконавчого провадження
№42827295 щодо стягнення з ПАТ "Лубнигаз"
виконавчого збору в сумі 316522,04 грн
задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправними дій начальника
ВДВС Лубенського МРУЮ Солодовника В.М.
щодо стягнення з ПАТ "Лубнигаз"
виконавчого збору за виконавчим
провадженням з приводу виконання
наказу №20/111, виданого Господарським
судом Полтавської області 30.10.2006, то
вони не підлягають задоволенню з
огляду на те, що правові наслідки для
позивача створює саме постанова від
31.03.2014 ВП№2593598 про стягнення з боржника
виконавчого збору, як рішення суб'єкта
владних повноважень, правова оцінка
якій надана судом даним судовим
рішенням. Дії з винесення постанови не
є діями суб'єкта владних повноважень у
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, а є технічною
частиною процедури прийняття рішення у
формі постанови. Інших дій, які б
створювали правові наслідки для
позивача або мали вплив на права,
обов'язки та інтереси ПАТ "Лубнигаз"
останнім не наведено, а судом не
виявлено.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ
"Лубнигаз" підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Лубнигаз" задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову відділу Державної
виконавчої служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції про
стягнення з боржника виконавчого збору
ВП№2593598 від 31 березня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 16
червня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава