Справа № 815/1679/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1679/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Музики А.О.,

представника позивача - Капітонова П.П.,

представника відповідача -
Караханян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Катадин-ЕкоТехн" до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії та визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява товариства з обмеженою
відповідальністю "Катадин-ЕкоТехн" до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, в якій з урахуванням
уточнень позивач просить визнати
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області щодо
проведення перевірки ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» без
врахування результатів попередньої
документальної перевірки; визнати
неправомірними дії Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області щодо
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» з
податку на додану вартість в системі
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» за
період жовтень 2012 року; зобов'язати
Державну податкову інспекцію у
Малиновському районі м. Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області поновити показники
податкової звітності ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з податку на додану
вартість в системі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» за
період жовтень 2012 року; скасувати
податкові повідомлення-рішення №
3, № від 06.03.2014 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що податковим органом
здійснено повторну перевірку із
зазначенням порушень, які були
відсутні за результатами попередньої
перевірки, що призводить до
ігнорування відповідачем податкової
інформації, що є грубим порушенням
наказу ДПА України № 984 та ст.75, 77, 83 ПК
України. Висновки, викладені в акті
перевірки є такими, що не відповідають
фактичним обставинам та вимогам
чинного законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в уточненій
позовній заяві (а.с.34-42) та просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував та зазначив, що Державною
податковою інспекцію у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
дотримано процедуру здійснення
перевірки позивача, дії з її проведення
та оформлення - відповідають вимогам
діючого законодавства та фактичним
обставинам справи. У зв'язку із чим
представник відповідача просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Катадин-ЕкоТехн»
зареєстроване Одеським міським
управлінням юстиції № 03567960Ю0021148 від
25.07.2002 року, код суб'єкта господарювання
за та взято на облік в
органах державної податкової служби
30.07.2002 року за № 1949.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 04.02.2014р. по 08.02.2014р. на підставі
направлення від 04.02.2014р. № 189 ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області, старшим
державним ревізором-інспектором
відділу проведення камеральних
перевірок управління податкового
аудиту ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
Дуплоноженко С.В., відповідно до п.п.20.1.4
п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України та відповідно до
Наказу ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області
04.02.2014р. № 211, проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ фірма
«Катадин-ЕкоТехн» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ
ГРУП» з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області складено
Акт № 000006/15-52-22-03/32086838/6/284 від 14.02.2014р.
«Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
фірма «Катадин-ЕкоТехн» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП» з 01.10.2012 року по
31.10.2012 року».

Не погодившись із діями ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
складення Акта №000006/15-52-22-03/32086838/6/284 від
14.02.2014р. «Про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
фірма «Катадин-ЕкоТехн» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП» з 01.10.2012 року по
31.10.2012 року» позивачем подану скаргу
начальнику ДПІ у Малиновському районі
м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області, однак листом від 03.03.2014 року №
1267/10/15-22-03-10 у задоволенні скарги
платника податків відмовлено.
Зазначене стало підставою для
звернення до суду.

За наслідками Акту перевірки
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення № та №
від 06.03.2014 року.

Так, ретельно з'ясувавши фактичні
обставини справи та дослідивши надані
сторонами письмові докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
уточнені позовні вимоги ТОВ фірми
«Катадин-ЕкоТехн», підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та
зазначено вище, старшим державним
ревізором-інспектором відділу
проведення камеральних перевірок
управління податкового аудиту ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області
Дуплоноженко С.В. проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ фірма «Катадин-ЕкоТехн»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП» з 01.10.2012 року по
31.10.2012 року.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів
регулюються Податковим кодексом
України від 02.12.2010р. №2756-VI (зі змінами та
доповненнями), яким, зокрема, визначено
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Так, відповідно до п. 20.1.4. ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу
України органи державної податкової
служби, у тому числі, мають право
проводити документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні)
перевірки.

Пунктом 77.9 статті 77 Податкового
кодексу України передбачено, що
порядок оформлення результатів
документальної планової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності). У разі встановлення під час
перевірки порушень складається акт.
Якщо такі порушення відсутні,
складається довідка.

З урахуванням вимог Податкового
кодексу України та Закону України "Про
державну податкову службу в Україні"
розроблено Порядок оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затверджений Наказом ДПА України від
22.12.2010р. №984, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011р. за №34/18772 (зі змінами та
доповненнями), котрий застосовується
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби
при оформленні матеріалів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - юридичними
особами (резидентами і нерезидентами)
та їх відокремленими підрозділами.

Зокрема, згідно з п.п.3-6, 5.2 «Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства», затвердженого наказом
ДПА України від 22.12.2010р. №984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 січня 2011р. за №34/18772,
результати документальних перевірок
оформлюються у формі акта або довідки.
У разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка.

За результатами документальної
перевірки в акті викладаються всі
суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті законодавчих
актів, що порушені платником податків,
зазначити період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень.

Так, як встановлено судом та зазначено
вище, за результатами документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ
ГРУП» з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року
складено Акт № 000006/15-52-22-03/32086838/6/284 від
14.02.2014р., у висновках якого зазначено -
«Проведеною перевіркою встановлено
порушення: - 1. п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року № 2755-VI із змінами та доповненнями,
внаслідок чого підприємством занижено
податок на прибуток на суму 17 873 грн. в
т.ч. за IV квартал 2012 року у сумі 17 873 грн.;
2. П.198.3 ст. 198 Розділу V «Податку на
додану вартість» Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI із
змінами та доповненнями внаслідок чого
підприємством занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті в
бюджет, у розмірі 17 022 грн. в т.ч. за лютий
2013 року 17 022 грн.

Отже, фахівцями контролюючого органу
під час перевірки встановлені
порушення вимог податкового
законодавства з боку ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн», які в свою чергу
зафіксовані в Акті, а відтак за
результатами документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ
ГРУП» з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року,
відповідачем складено акт, що
відповідає вимогам Податкового
законодавства.

При цьому, стосовно позовних вимог ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» щодо визнання
неправомірними дій ДПІ у Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області щодо коригування
показників податкової звітності ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з податку на додану
вартість в системі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» за
період жовтень 2012 року, зобов'язання
ДПІ у Катадин-ЕкоТехн Малиновському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області поновити показники
податкової звітності ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» з податку на додану
вартість в системі «Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» за
період жовтень 2012 року, суд вважає їх
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.74.1 ст.74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

В органах Міністерства доходів і
зборів України з метою поліпшення
адміністрування податків, повноти
декларування податкових зобов'язань в
умовах впровадження спеціального
програмного забезпечення для
удосконалення діючих процедур
проведення камеральних перевірок, що
покращить якість матеріалів перевірок
та сприятиме зменшенню термінів їх
проведення, запроваджено Методичні
рекомендації щодо організації та
проведення камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан і доходи
та податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної особи -
підприємця, затверджених Наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 14.06.2013р. №165 (зі змінами та
доповненнями), відповідно до п.п.1.3.1 п.1.3
яких під час реалізації Методичних
рекомендацій використовуються такі
програмні продукти: підсистеми
інформаційної системи "Податковий
блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка
податкової звітності та платежів",
"Податковий аудит", "Аналітична
система", "Облік платежів".

Відповідно до п.2.6 Методичних
рекомендацій щодо порядку взаємодії
між підрозділами органів державної
податкової служби при організації,
проведенні та реалізації матеріалів
перевірок платників податків, які є
Додатком до наказу ДПС України від
31.10.2012р. №948 (зі змінами та
доповненнями), працівники підрозділів,
що здійснюють (очолюють) перевірки,
вносять необхідну інформацію до
інформаційної бази результатів
контрольно-перевірочної роботи АС
"Аудит" (підсистеми "Податковий аудит"
системи "Податковий блок" - після її
впровадження) на кожному етапі
організації, проведення та реалізації
матеріалів перевірок (при направленні
повідомлення платнику податків про
початок документальної планової
(невиїзної позапланової) перевірки,
оформленні направлення на проведення
перевірки, реєстрації акта (довідки)
перевірки (звірки), інших складених
актів (довідок), прийнятті та
направленні податкового
повідомлення-рішення, складанні
протоколів про адміністративне
правопорушення тощо - в день вчинення
відповідних дій, адміністративного або
судового оскарження грошового
зобов'язання, визначеного у прийнятих
податкових повідомленнях-рішеннях - в
день отримання відповідних документів
або отримання інформації в
установленому порядку (до підсистеми
"Податковий аудит" системи "Податковий
блок" додатково вноситься: наказ про
проведення перевірки; протокол
засідання постійної комісії із
розгляду спірних питань, заперечення
до акта перевірки, висновок і відповіді
на такі заперечення; додатково
приєднуються акти в електронному
вигляді з усіма передбаченими
додатками, інші визначені підсистемою
дані).

У випадку якщо перевірку здійснювали
(очолювали) працівники іншого органу
ДПС, такими працівниками
забезпечується складання та надання не
пізніше наступного робочого дня органу
ДПС, де на обліку перебуває платник
податків, необхідної інформації для
внесення до інформаційної бази
результатів контрольно-перевірочної
роботи АС "Аудит" (підсистеми
"Податковий аудит" системи "Податковий
блок" - після її впровадження) та інших
баз даних органів ДПС.

Відповідні підрозділи органу ДПС, на
обліку в якому перебуває платник
податків, забезпечують внесення до
інформаційних баз даних відповідної
інформації та даних не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання, а також вжиття заходів щодо
своєчасного погашення платником
податків донарахованих перевіркою сум
податкових зобов'язань із відповідним
повідомленням органу ДПС, що
здійснював (очолював) перевірку, про
результати апеляційного узгодження, а
також повноту і своєчасність їх сплати.

На підставі проведених перевірок
підрозділи органу ДПС, який проводив
(очолював) перевірку, узагальнюють
інформацію про виявлені схеми ухилень
від оподаткування або мінімізації
податкових зобов'язань (у випадку їх
виявлення) та вносять їх до АС "Реєстр
схем і елементів ухилення".

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, судом встановлено, що
процес зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів,
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці. Зазначений
етап контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника.

Отже, відображена у вказаних системах
податкова інформація використовується
контролюючим органом виключно для
власних функціональних потреб та має
на меті проведення аналізу
господарської діяльності платника,
правомірності формування ним
податкового зобов`язання та
податкового кредиту за операціями з
іншими суб`єктами господарювання.

Відтак, виходячи з наведеного суд
дійшов висновку, що внесення ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області до
електронної бази «Податковий блок»
Акта від 14.02.2014р. № 000006/15-52-22-03/32086838/6/284
від 14.02.2014р. «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ фірма «Катадин-ЕкоТехн»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП» з 01.10.2012 року по
31.10.2012 року», не тягне настання
будь-яких негативних наслідків для
платника податків, та жодним чином не
порушує його права.

Відповідно до ст. 58 Податкового кодексу
України у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом, відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу 5 цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Наведене також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Коригування сум податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів може здійснюватись
лише після узгодження податкових
зобов'язань шляхом надання платником
ПДВ уточненої декларації або шляхом
винесення податковим органом
податкового повідомлення-рішення, що
здійснюється після відповідного
узгодження, також підставою для
корегування посадовими особами
податкового органу вказаних сум може
бути встановлення факту допущення
працівником податкового органу
помилок при введенні до електронної
бази податкової звітності інформації
із податкової звітності.

Водночас, судом встановлено, що
позивачем - ТОВ «Катадин-ЕкоТехн»,
будь-яких належних доказів на
підтвердження здійснення Державною
податковою інспекцією у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
коригування показників податкової
звітності ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» з
податку на додану вартість в системі
«Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» за
період жовтень 2012 року, а також доказів
на підтвердження наявності
відповідних наслідків такого
коригування, суду не надано.

Крім того, судом не приймаються до
уваги посилання позивача - ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» на Методичні
рекомендації щодо взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затверджених Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18 квітня 2008року № 266, як на
правову підставу позовних вимог,
оскільки означені Методичні
рекомендації втратили чинність згідно
з Наказом Міністерства доходів і
зборів України від 14 червня 2013року №165.

Вищевикладене спростовує твердження
позивача, наведені у позовній заяві та
викладені усно повноважним
представником у судових засіданнях в
ході судового розгляду справи по суті.

Що стосується вимоги щодо скасування
податкових повідомлень-рішень
винесених відповідачем 06.03.2014 року за №
та № суд зазначає наступне.

Правові відносини щодо формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість регулюються
Податковим кодексом України, ведення
бухгалтерського обліку по податкових
операціях встановлено Законом України
від 16.07.1999р. № 996-XIV «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» (зі змінами і доповненнями)
(далі - Закон «Про бухгалтерський
облік»).

Для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності, на
підставі даних, не підтверджених
документами.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський
облік», визначено загальне поняття та
характеристика документу, на підставі
якого виникає право та обов'язок в
платника податків на формуються
показників податкової, бухгалтерської
та фінансової звітності. Таким
документом є первинний документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Вимоги до первинного
документу встановлені ст. 9 цього ж
Закону та повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Таким чином, проведення будь-якої
господарської операції підприємства
фіксується та підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону «Про
бухгалтерський облік», на даних
бухгалтерського обліку базуються
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Отже, первинні
документи по відображенню
господарської операції є підставою й
для податкового обліку.

Досліджуючи фактичність проведених
господарських операцій, їх зв'язок з
господарською діяльністю позивача,
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, а також,
досліджуючи питання щодо недійсності
угод, встановлено наступні обставини.

Під час перевірки відповідачем взято
до уваги:

- Акт ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва від 31.12.2013 року № 2650/26-59-22-08-15/36050449
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП», код за
по фінансово-господарських
взаємовідносинах у 2012-2013 року на
предмет перевірки законності
формування податкового кредиту і
податкових зобов'язань та сплати
податку на додану вартість та податку
на прибуток підприємств до бюджету в
період 2012-2013 роках».

На підставі вказаного акту
відповідачем по справі зроблений
висновок про безтоварність
господарських операцій між ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» та його контрагентом
- ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП», про що,
зокрема, відповідач по справі
наголошує у судовому засіданні при
наданні пояснень.

З таким висновком Державної податкової
інспекції у Малиновському районі м.
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області погодитися неможна
з огляду на викладене нижче.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України, правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 Цивільного кодексу України
встановлена презумпція правомірності
правочину.

Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України
встановлено, що недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4. ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
не розподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до спільного наказу
Мінтрансу та Мінстату України № 488/346
від 29.12.1995 року про затвердження
типових форм первинного обліку роботи
вантажного автомобіля (з наступними
змінами та доповненнями), затверджено
типову форму товарно-транспортної
накладної (форма № 1-ТН) та визнано
обов'язковим використання її всіма
суб'єктами господарської діяльності,
що здійснюють транспортні перевезення
автомобільним транспортом.

До матеріалів справи надано копія
договору № 0110/02 від 01.10.2012 року
(укладений з ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП»),
рахунки-фактури від 01.10.2012 року № 011005 та
№ 011006, від 02.10.2012 року № 021016 та № 021017,
від 03.10.2012 року за № 031023 (а.с.49-53),
видаткові накладні № 011005 та № 011006 від
01.10.2012 року, № 021016 та № 021017 від 02.10.2012
року, № 031023 від 03.10.2012 року (а.с.54-58),
товарно-транспортна накладна від 03.10.2012
року та подорожній лист № 21012 від
02-03.10.2012 року (а.с.65-66), а також Податкові
накладні № 5 та № 6 від 01.10.2012 року, № 16
та № 17 від 02.10.2012 року, № 23 від 03.10.2012
року, які підтверджують факт укладання
та виконання угоди сторонами із метою
використання такого майна у виробничій
діяльності Позивача.

Відповідно до Листа Вищого
адміністративного суду України №
742/11/13-11 від 02.06.2011 року (адресованого
головам апеляційних адміністративних
судів), не є обов'язковою передумовою
для визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Водночас податкові органи не
позбавлені права звернутися до
адміністративного суду з вимогою про
визнання недійсним правочину,
укладеного між останнім у ланцюгу
постачань платником податку та його
контрагентом, з метою, завідомо
суперечною інтересам держави та
суспільства та стягнення в дохід
держави коштів, одержаних сторонами
оспорюваного правочину за такими
угодами, як це установлено частиною
третьою статті 228 Цивільного кодексу
України.

Враховуючи вищезазначене, законодавчо
передбачена презумпція правомірності
правочину, доки інше не встановлено
рішенням суду. Це стосується, зокрема і
правочинів, укладених за ланцюгом
попередника ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП». У
вказаному вище акті перевірки у якості
аргументів недійсності (нікчемності)
правочинів, укладених ТОВ
«Катадин-ЕкоТехн» зі своїм
попередником, є лише такі ж самі акти
перевірок та міркування податківців.
Рішень суду з цих приводів не наведено.
Таким чином, висновки Відповідача щодо
недійсності Договору є передчасними,
не доказаними у встановленому
законодавством порядку проте, на
підставі вказаних допущень Відповідач
видав оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, що не відповідає
вимогам Закону.

Таким чином суд дійшов висновку, що з
боку ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» надано
необхідні первинні документи
бухгалтерського обліку, що
підтверджують факт укладання та
виконання договору з контрагентам - ТОВ
«ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП», підтверджують як
транспортування так і прийняття
покупцем (ТОВ «Катадин-ЕкоТехн»)
товарів та послуг, а також дають
підставу враховувати в
бухгалтерському та податковому обліку
витрати на придбання таких товарів та
послуг у визначених розмірах та
періодах.

Щодо зобов'язань з податку на додану
вартість та податкового кредиту з ПДВ,
суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну.

Згідно з п. 201.4 тієї ж статті, податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Дата виникнення зобов'язань з ПДВ
визначається виходячи з правил ст. 187
Податкового кодексу України, а саме:
або дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку, або дата відвантаження
товарів, а в разі експорту товарів -
дата оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа,
що засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Дата виникнення права платника податку
на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг,
що підтверджено податковою накладною.
Вказана норма міститься у п. 198.2 ст. 198
Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту,
зокрема, виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 Податкового кодексу
України передбачено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті)
та послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

Слід зазначити, що ця норма Податкового
кодексу України є імперативною, та,
фактично, визначає єдину підставу для
нарахування податкового кредиту за
операціями що відбуваються всередині
України.

Згідно п. 4 «Порядку заповнення
податкової накладної», затвердженого
Наказом Державної Податкової
адміністрації України від 21.12.2010 року
за № 969, сплачена (нарахована) сума рису
на додану вартість у податковій
накладній повинна відповідати сумі
податкових зобов'язань з поставки
товарів (послуг) продавця у реєстрі
отриманих та виданих податкових
ладних.

Відповідно до п. 7 «Порядку ведення
реєстру отриманих та виданих
податкових накладних», затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 року
за № 1002, реєстр є основою для
відображення в податкових деклараціях
з податку на додану вартість
результатів операцій з поставки
товарів (послуг).

Виходячи з вищенаведеного,
відображенню у бухгалтерському обліку
та податковій звітності підлягає лише
та господарська операція, яка фактично
відбулась, при наявності первинного
документу, що підтверджує таку
господарську операцію. Позивачем, за
допомогою належним чином оформлених
первинних документів доведено
здійснення господарських операції з
контрагентом - ТОВ «ІНДЕПЕНДЕНТ ГРУП».
Податкові накладні, отримані в
результаті цих операцій дають право на
нарахування податкового кредиту з ПДВ
у вказаному періоді у визначених
податковою накладною розмірах.

Відтак, суд не погоджується з
висновками податкового органу про
відсутність об'єктів оподаткування по
операціям придбання товарів (робіт,
послуг) ТОВ «Катадин-ЕкоТехн» у
контрагента.

Додатково суд звертає увагу на те, що
податковим органом, під час проведення
перевірки ТОВ «Катадин-ЕкоТехн»,
фактично не проаналізовано
господарську діяльність самого
позивача, втім висновки акту, та, як
наслідок, винесені податкові
повідомлення-рішення ґрунтуються на
інших актах перевірок податкових
органів.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вимог частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 30 травня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
"Катадин-ЕкоТехн" до Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання неправомірними дій,
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити частково.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення № та №
від 06.03.2014 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 04 червня 2014 року.

Суддя
Л.М.Токмілова

04 червня 2014 року