Справа № 686/3076/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/3076/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Чевилюк З.А.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

секретар судового засідання: Мартинюк
В.В.

за участю представників сторін:

представника відповідача: Гралюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Пашковецької сільської ради про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Пашковецької сільської ради
Хмельницького району Хмельницької
області про поновлення на роботі та
стягнення зарплати за час вимушеного
прогулу в розмірі 2271,25 грн. за кожен
місяць вимушеного прогулу.
Незаконність звільнення обґрунтовував
процедурними порушеннями за ст.26 ч.1.
п.4. Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», припиненням
трудових відносин під час тимчасової
непрацездатності всупереч ч.3. ст.40
КЗпП.

Відповідно до постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 30 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено
.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Позивач, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився , проте 10 червня
2014 року надав суду апеляційної
інстанції заяву про відкладення
розгляду справи у зв'язку з тим, що його
адвокат не може брати участь у розгляді
даної справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності позивача.

Натомість в судовому засіданні
представник відповідача проти доводів
апеляційної скарги заперечив та просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін
виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та
підтвердилось при апеляційному
розгляді, звертаючись до суду першої
інстанції та на аргументацію
адміністративного позову, позивач
вказав на те, що його розпорядженням № 5
Пашковецького сільського голови від 24
квітня 2013 року було незаконно
звільнено з посади секретаря
Пашковецької сільської ради
Хмельницької області у зв'язку з
виходом з відпустки по догляду за
дитиною до 3-х років секретаря ОСОБА_4 з
01.08.2013 року .

Також посилався на те, що в день його
звільнення йому не було видано трудову
книжку та довідки про заробітну плату,
а відтак з огляду на вищезазначене
позивач і звернувся до суду першої
інстанції за захистом своїх прав та
інтересів та просив поновити його на
посаді секретаря Пашковецької
сільської ради Хмельницької області з
дня на його думку незаконного
звільнення та виплатити заробіток за
весь час вимушеного прогулу з дня
звільнення по день поновлення на
роботі у розмірі середнього заробітку
2271.25 грн. за кожен місяць вимушеного
прогулу.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції дійшов до висновку про
безпідставність посилання позивача на
процедурні порушення відповідачем
щодо його звільнення, з огляду на
тимчасовий характер виконання
позивачем обов'язків секретаря
сільської ради, на період декретної
відпустки ОСОБА_4 та зазначив, що
звільнення позивача здійснено
відповідно до вимог законодавства про
працю. Факт притримання тудової книжки
позивача відповідачем не знайшов
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи та надаючи правову оцінку
публічно - правовому спору суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про службу в органах місцевого
самоврядування" правовий статус
посадових осіб місцевого
самоврядування визначається
Конституцією України, законами України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
"Про статус депутатів місцевих рад",
"Про вибори депутатів місцевих рад та
сільських, селищних, міських голів", цим
та іншими законами України. На
посадових осіб місцевого
самоврядування поширюється дія
законодавства України про працю з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом.

Статтею 20 Закону України "Про службу в
органах місцевого самоврядування"
встановлені підстави припинення
служби в органах місцевого
самоврядування, які можуть бути як
загальними, що передбачені Кодексом
законів про працю України, так і
спеціальними, що визначені Законом
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", цим та іншими законами
України.

Згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП
підставою припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2 і
3 статті 23), крім випадків, коли трудові
відносини фактично тривають і жодна з
сторін не поставила вимогу про їх
припинення.

За змістом пунктів 2 і 3 статті 23 КЗпП
строковими є трудові договори,
укладені на визначений строк,
встановлений за погодженням сторін,
або на час виконання певної роботи.

Згідно з абзацом 3 частини першої
статті 10 Закону України "Про службу в
органах місцевого самоврядування",
частини першої статті 50 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
секретар сільської ради обирається
радою з числа її депутатів на строк
повноважень ради.

Отже, посада секретаря сільської ради є
виборною посадою в органі місцевого
самоврядування.

Відповідно до частини п'ятої статті 10
Закону України "Про службу в органах
місцевого самоврядування" на час
відсутності (відпустки) посадових осіб
органів місцевого самоврядування (крім
виборних посад) для виконання їх
повноважень можуть прийматися на
службу особи за строковим трудовим
договором (контрактом).

Виходячи з цього, строкові трудові
договори (контракти) укладаються з
особами на час заміщення посадових
осіб органів місцевого самоврядування,
які не займають виборних посад.

Судова колегія апеляційної інстанції
дослідивши доданий до апеляційної
скарги лист (а.с.63), погоджується з
доводами апелянта на рахунок того, що
відповідно до пункту 4 частини 1 статті
26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішується
питання про обрання на посаду та
звільнення з посади секретаря ради у
порядку, передбаченому цим Законом та
згідно з частиною 5 статті 50 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" повноваження секретаря
сільської, селищної, міської ради
можуть бути достроково припинені за
рішенням відповідної ради, однак в
даному випадку, первинно секретарем
сільради була обрана ОСОБА_4, а згідно з
положеннями статті 179 КЗпП і статті 2
Закону України "Про відпустки" за нею
зберігається місце служби на час
відпустки по догляду за дитиною.

Отже, до посилання апелянта на
незаконне звільнення його з посади
секретаря сільської ради та
нікчемність розпорядження № 5
Пашковецького сільського голови від 24
квітня 2013 року, судова колегія
апеляційної інстанції ставиться
критично, оскільки як вірно зазначив
суд першої інстанції виконання
обов'язків секретаря Пашковецької
сільської ради Хмельницької області
ОСОБА_3 мало тимчасовий характер, а
відтак розпорядження № 5 Пашковецького
сільського голови від 24 квітня 2014 року
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Що стосується доводів апелянта на
рахунок не надання йому в день
звільнення трудової книжки , то судова
колегія апеляційної інстанції вважає
за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно статті 47 Кодексу законів
про працю України, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу. У
разі звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу він
зобов'язаний також у день звільнення
видати йому копію наказу про
звільнення з роботи. В інших випадках
звільнення копія наказу видається на
вимогу працівника.

Положеннями Кодексу законів про працю
України встановлено, що трудова книжка
є основним документом про трудову
діяльність працівника. Порядок ведення
трудових книжок визначається
Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2.25
«Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників»
затвердженої спільним наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України № 58 від 129.07.1993 (із
відповідними змінами та доповненнями),
записи про причини звільнення у
трудовій книжці повинні провадитись у
точній відповідності з формулюванням
чинного законодавства із посиланням на
відповідну статтю, пункт закону.

Як встановлено з матеріалів справи та
підтвердилось при апеляційному
розгляді, зокрема з листа Пашковецької
сільської ради за Вх.№178 від 05 вересня
2012 року (а.с.38) та безпосередньо з заяви
ОСОБА_3 (а.с.40) трудова книжка ОСОБА_3, в
сільській раді відсутня, а відтак, до
посилання апелянта на те, що йому в день
звільнення вона не була видана судова
колегія ставиться критично.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити
без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 30 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
17 червня 2014 року .

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.