Справа № 817/56/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"03" червня 2014 р.
Справа № 817/56/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "14" березня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державної судової адміністрації
України, Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області, Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Рівненській
області, Управління державної
казначейської служби України в
Здолбунівському районі Рівненської
області, Здолбунівського районного
суду Рівненської області, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Державної
казначейської служби України про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення коштів, скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної судової адміністрації
України, Державної податкової
інспекції у Рівненській області про
визнання протиправними дій Державної
судової адміністрації України,
Державної податкової інспекції у
Рівненській області щодо невиплати
вихідної допомоги в повному обсязі та
утримання з частково виплаченої
вихідної допомоги податку з фізичних
осіб, зобов'язання Державну
казначейську службу України провести
видатки з Державного бюджету України,
що передбачені Державній судовій
адміністрації України за бюджетною
програмою "Виконання рішень судів на
користь суддів" для виплати позивачу
невиплаченої частини вихідної
допомоги в розмірі 292485 гривень,
стягнення з Державної судової
адміністрації України на користь
позивача невиплаченої частини
вихідної допомоги в розмірі 292485
гривень та стягнення з місцевого
бюджету м. Здолбунів Рівненської
області 38049 гривень 25 коп. податку з
доходів фізичних осіб, незаконно
утриманого з його частково виплаченої
вихідної допомоги при звільненні у
відставку.

Судом першої інстанції відповідача -
Державну податкову інспекцію у
Рівненській області замінено на
належного відповідача - Здолбунівську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області та до участі у
справі в

якості відповідачів залучено
Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Рівненській області, Управління
державної казначейської служби
України в Здолбунівсьому районі
Рівненської області.

Ухвалою суду від 28.02.2014 року об'єднано у
одне провадження адміністративну
справу №817/56/14 зі справою №817/465/14 за
позовом ОСОБА_3 до Здолбунівського
районного суду Рівненської області про
визнання протиправними дій, що
виявились у виданні наказу
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 15.10.2013 року №5-к
«Про відрахування зі штату
Здолбунівського районного суду судді
ОСОБА_3» в частині пункту 2.2 щодо
виплати вихідної допомоги у розмірі 10
місячних заробітних плат за останньою
посадою, скасування пункту 2.2. наказу
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 15.10.2013 року №5-к
та зобов'язання відповідача внести
зміни у наказ від 15.10.2013 року №5-к "Про
відрахування зі штату Здолбунівського
районного суду судді ОСОБА_3" в частині
виплати вихідної допомоги в розмірі
місячного заробітку за останньою
посадою за кожен повний рік роботи на
посаді судді без сплати податку.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року ОСОБА_3 відмовлено у
задоволенні позову

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_3 звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким позов задовольнити
повністю. В апеляційній скарзі позивач
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції.

21 травня 2014 року від ОСОБА_3 надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідачі та третя особа не
скористалися своїм правом на участь в
судовому засіданні: повноважних
представників в засідання суду не
направили, про причини неявки суд не
повідомили, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення судової
повістки.

За таких підстав, з врахуванням
приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197
КАС України розгляд апеляційної скарги
здійснюється судової колегією за
відсутності позивача, представників
відповідачів та третьої особи, в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з
22.06.1987 року по 01.01.1996 року працював на
посаді судді, голови Здолбунівського
районного суду Рівненської області, а в
період з 01.01.1996 року по 15.10.2013 року на
посаді судді Здолбунівського
районного суду Рівненської області.

15.10.2013 року у зв'язку із подачею ОСОБА_3
заяви про відставку та на підставі
Постанови Верховної Ради України від
19.09.2013 року №604-VII "Про звільнення
суддів" наказом голови Здолбунівського
районного суду Рівненської області за
№ 5-К "Про відрахування зі штату
Здолбунівського районного суду судді
ОСОБА_3" було відраховано ОСОБА_3 зі
штату Здолбунівського районного суду
Рівненської області з посади судді
(а.с.9).

Відповідно до п.2 Наказу
Здолбунівського районного суду
Рівненської області № 5-К від 15.10.2013
року, відділу планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності ТУ ДСА України в Рівненській
області рекомендовано провести з
ОСОБА_3 повний розрахунок, в тому числі:

- компенсацію за невикористані 14
календарних днів щорічної основної
відпустки за

період роботи з 22.06.2013 року по 15.10.2013
року та 15 календарних днів додаткової
оплачуваної відпустки, право на яку
настало з 24.09.2013 року, а також 7
календарних днів невикористаної
частини щорічної основної відпустки за
період роботи з 22.06.2011 року по 21.06.2012
року, а всього 36 календарних днів;

- вихідну грошову допомогу в розмірі 10
місячних заробітних плат за останньою
посадою.

ОСОБА_3 нараховано вихідну допомогу в
розмірі 194990,00 грн., з якої утримано
податок на доходи в розмірі 38049,25 грн.

Правові засади організації судової
влади та здійснення правосуддя в
Україні з метою захисту прав, свобод та
законних інтересів людини і
громадянина, прав та законних
інтересів юридичних осіб, інтересів
держави на засадах верховенства права,
визначає систему судів загальної
юрисдикції, статус професійного судді,
народного засідателя, присяжного,
систему та порядок здійснення
суддівського самоврядування і
встановлює систему і загальний порядок
забезпечення діяльності судів та
регулює інші питання судоустрою і
статусу суддів визначає Закон України
"Про судоустрій і статус суддів".

Як вбачається з позовної заяви, позивач
обґрунтовуючи позовні вимоги,
покликається на норми Закону України
"Про статус суддів" та Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб".

Поряд з цим, на момент звільнення
позивача з посади судді (19.09.2013 року,
а.с.55) вказані закони втратили чинність
- з 1 січня 2011 року Закон України "Про
статус суддів" - відповідно до ч.2
розділу XII Перехідних положень Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів"; Закон України "Про податок з
доходів фізичних осіб" - відповідно до
ч. 2 розділу XIX Прикінцеві положення
Податкового кодексу України.

Питання щодо виплати вихідної допомоги
судді, що вийшов у відставку та
особливості її оподаткування
врегульоване чинними на час виникнення
спірних правовідносин Законом України
"Про судоустрій і статус суддів" та
Податковим кодексом України.

Так, частиною 1 статті 136 Закону України
"Про судоустрій і статус судів"
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, виплачується вихідна
допомога у розмірі 10 місячних
заробітних плат за останньою посадою.

Наведені положення Закону не
скасовувались, неконституційними не
визнавались, а тому підлягали до
застосування.

Надаючи правову оцінку п. 2.2. наказу
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 15.10.2013 року №5-К
суд зазначає, що такий пункт наказу
виданий на підставі, в межах та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Матеріалами справи підтверджується
виплата позивачу сум вихідної допомоги
у визначеному частиною 1 статті 136
Закону України "Про судоустрій і статус
судів" розмірі.

Щодо неправомірних, на думку позивача,
дій відповідачів стосовно утримання
при виплаті вихідної допомоги податку
на доходи фізичних осіб суд зазначає
таке.

Вичерпний перелік доходів, які не
включаються до розрахунку загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу і не підлягають оподаткуванню,
встановлено статтею 165 Податкового
кодексу України.

Доходи у вигляді вихідної допомоги
судді у разі виходу у відставку не
входять до переліку доходів,
визначених статтею 165 Податкового
кодексу України.

Згідно пп.164.2.19 п.164.2 ст.164 Податкового
кодексу України інші доходи, крім
доходів, зазначених у статті 165 цього
Кодексу, включаються до складу
загального місячного (річного доходу).

Відповідно до п.7.3 ст.7 Податкового
кодексу України, будь-які питання щодо
оподаткування регулюються цим
Кодексом і не можуть встановлюватися
або змінюватися іншими законами
України, крім законів, що містять
виключно положення щодо внесення змін
до цього Кодексу та/або положення, які
встановлюють відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства.

Рішенням Конституційного Суду України
від 19.11.2013 року № 10-рп/2013 у справі

№1-1/2013 за конституційним поданням
Верховного суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) статей 103, 109, 131, 132, 135,
136, 137, підпункту 1 пункту 2 розділу XII
"Прикінцеві положення", абзацу 4 пункту
3, абзацу 4 пункту 5 розділу XIII "Перехідні
положення" Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визнано
таким, що відповідають Конституції
України (є конституційними), положення
статей 103, 109, 136, 137, абзацу четвертого
пункту 3, абзацу четвертого пункту 5
розділу ХІІІ "Перехідні положення"
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ з
наступними змінами.

В зазначеному Рішенні Конституційний
Суд України вказав, що за своєю
правовою природою вихідна допомога є
разовою формою матеріальної
винагороди при виході судді у
відставку. Вона виплачується з метою
забезпечення йому належних
соціально-побутових умов, а також для
стимулювання осіб, які перебувають на
посаді судді, до довгострокового
виконання ними професійних обов'язків.
Вихідна допомога не належить до таких
конституційних гарантій незалежності
суддів, як суддівська винагорода чи
довічне грошове утримання, оскільки не
є основним джерелом матеріального
забезпечення суддів, не має постійного
характеру та не покриває соціальних
ризиків, пов'язаних, зокрема, із
хворобою, інвалідністю, старістю. У
зв'язку з цим парламент повноважний
встановлювати вихідну допомогу та
визначати її розмір. Кошти, які
отримують судді як вихідну допомогу, є
одним із видів їхнього доходу, а тому
законодавець може розглядати їх як
об'єкт оподаткування, що узгоджується з
вимогами частини першої статті 67
Основного Закону України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
правомірність дій відповідачів щодо
утримання податку на доходи фізичних
осіб із виплачених позивачу сум
вихідної допомоги.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
грунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідачі довели суду правомірність
своїх дій та прийнятих рішень. Тому суд
першої інстанції обгрунтовано
відмовив у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "14" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Державна судова
адміністрація України вул. Липська, 18/5,
м.Київ, 01601

4 - відповідачу Здолбунівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул. Приходька,1а,
м. Здолбунів, Рівненська область, 35705

5 - відповідачу Територіальне
управління Державної судової
адміністрації України в Рівненській
області вул.Замкова, 22 а, м.Рівне, 33028

6- Управління державної казначейської
служби України в Здолбунівському
районі Рівненської області
вул.Шкільна,30-А, м.Здолбунів, Рівненська
область, 35700

7 - відповідачу Здолбунівський районний
суд Рівненської області
вул.Незалежності, 10, м.Здолбунів,
Рівненська область, 35700

8- третій особі: Державна казначейська
служба України - вул.Бастіона, 6, м.Київ,
01601,