Справа № 805/5057/14
Суддя: Компанієць І.Д.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зеленов А.С.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
справа №805/5057/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суду у складі
колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д.,
суддів Шальєвої В.А., Гайдара А.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вугледарі Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі
№805/5057/14 за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Вугледарі
Донецької області про стягнення
понесених витрат на виплату пенсій у
розмірі 2 303,92 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в м. Вугледарі Донецької області
звернулося до суду з позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Вугледарі Донецької
області про зобов'язання відшкодувати
витрати по особовим справам
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2013 по 31.03.2014
на загальну суму 2 303,92грн.

В обґрунтування позову зазначив, що
позивачем направлені відповідачу Акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.11.2013 по
31.03.2014, однак відповідач відмовився
прийняти до відшкодування сплачені
позивачем пенсії в сумі 20303,92 грн.,
посилаючись на те, що цім особам на день
настання страхового випадку (смерті
чоловіка) не виповнилось 55 років.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування зазначив, що чинним
законодавством саме на відповідача
покладено обов'язок відшкодувати
витрати при настанні страхового
випадку.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, тому відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної
інстанції розглянув справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає
апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем сплачена
пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання наступним
особам:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно із
розпорядженням призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві 20.03.1981 року, що
підтверджується даними акту про
нещасний випадок на виробництві.

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно із
розпорядженням призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві 03.02.1992 року, що
підтверджується даними акту про
нещасний випадок на виробництві.

ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно із
протоколом призначено пенсію у зв'язку
із втратою годувальника, який помер у
зв'язку із нещасним випадком на
виробництві 29.06.1991 року, що
підтверджується даними акту про
нещасний випадок на виробництві.

ОСОБА_7, якій призначено пенсію у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер у зв'язку із нещасним випадком на
виробництві, на день смерті чоловіка
не досягла 55-річного віку.

Вказані виплати увійшли до акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Відповідачем, у зв'язку з тим, що ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 на день смерті
чоловіка не досягли 55 річного віку,
непрацездатними за висновком МСЕК не
визнавались, а отже, не відповідають
вимогам ст. 33 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", - не враховані суми,
визначені у актах щомісячної звірки по
зазначеним особовим справам у розмірі
2303,92 грн.

Відповідно до ст.ст.8,10,81 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян, призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюються органами
Пенсійного фронду України з виплатою
пенсій за рахунок його коштів.

З набранням чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон №1105),
обов'язок щодо відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до п.5 ст.24 Закону № 1105, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

На виконання Закону №1105 правлінням
Пенсійного фонду України та правлінням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
прийнята спільна постанова від 04.03.2003 №
376/7697, якою затверджений «Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання» (надалі - Порядок).

Пункт 5 Порядку зазначає, що органи
Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих. За її результатами
складається акт щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, він подається
відповідно Головним Управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Відповідно ст. 21 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відповідач
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, а саме: суму основного розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві;
щомісячну цільову грошову допомогу на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого, суми витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вказаних пенсій.

Наведений перелік відшкодування шкоди
при ушкодженні здоров'я є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі ст.33 Закону №1105 у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій у
зв'язку з втратою годувальника) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Статтею 34 Закону України N 1105-XIV
передбачено, що виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, а в разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
особи, зазначені у ст. 33 Закону.

В даний час ці пенсії призначаються та
виплачуються згідно Закону України
"Про пенсійне забезпечення" органами
Пенсійного Фонду України, які
відшкодовуються за рахунок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві.

Із змісту наведеного вбачається, що
законодавством прямо визначено умови
отримання пенсії по втраті
годувальника, які виплачуються за
рахунок Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
серед яких, зокрема, досягнення на час
настання страхового випадку (смерті
потерпілого) 55-річного віку (для жінок)
та їх не працевлаштування, а також
непрацездатність внаслідок
інвалідності.

З урахуванням наведених вище положень
законодавства позивач не має права на
відшкодування відповідачем суми
пенсії, сплаченої особі у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, оскільки на момент смерті
потерпілого, особа, який виплачена
пенсія по втраті годувальника, були
працездатними, тобто не досягли 55
років, на утриманні померлих
неповнолітнх дітей не перебувало,
вимога позивача суперечить Закону
України "Про загальнообов'якове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Крім того, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
03.08.2012року по справі №2а/0570/8241/2012 у
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області про стягнення
понесених витрат на виплату пенсій по
справам ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в
розмірі 192917,25грн. за період
лютий-травень 2012року відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 05.03.2013року по справі
№К/9991/63096/12 постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
03.08.2012року по справі №2а/0570/8241/2012
залишено в силі.

Також, постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 року
по справі №805/8980/13-а у задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в м. Вугледарі Донецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Вугледарі
Донецької області про стягнення
понесених витрат на виплату пенсій по
справам ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в
розмірі 2579,90грн. за період 01.01.2013-31.05.2013
відмовлено. Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03.09.2013 апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
залишено без задоволення, постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 по
справі №805/8980/13-а без змін. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 28.11.2013 по справі №К/800/46561/13
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18.07.2013 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03.09.2013 по
справі №805/8980/13-а залишено в силі.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного судова колегія
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

Керуючись статтями 24, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Вугледарі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі
№805/5057/14- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по адміністративній справі
№805/5057/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді
В.А. Шальєва

А.В. Гайдар