Справа № 804/388/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р. справа 804/388/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючий
суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І.
Головко О.В.

при секретарі Тронові
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу Новомосковської
об'єднаної державної податкової
інспекції на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Общепроммаш» до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Общепроммаш» 13.12.2013
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції, в якому просить
визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 21.11.2013 про податкове зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 7695гр (ас3,84).

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
20.01.2014 позов задоволений (ас103).

В апеляційній скарзі податкова
інспекція просить постанову суду
скасувати та відмовити в задоволенні
позовних вимог. Посилаються на вирок
Ленінського районного суду м.Луганська
від 15.02.2013, яким доведено факт створення
ТОВ «Грант-Тайм», контрагента позивача,
для надання незаконних фінансових
послуг. Операції з придбання товарів у
ПП «Радіобудзв'язок» і ТОВ
«Торговельний дім Арматура» та їх
подальша реалізація ТОВ «Грант-Тайм»
не мають розумної економічної мети
(ас113).

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Згідно акту №355/222/33704675 від 09.09.2013
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Общепроммаш» з питань
взаємовідносин з ТОВ «Грант-Тайм» в
вересні-жовтні 2012 року, проведеної
Новомосковською ОДПІ, позивач не є
кінцевим споживачем продукції,
придбаної у ПП «Радіобудзв'язок» та ТОВ
«Торговий дім Арматура». Придбані
товари реалізовані ТОВ «Грант-Тайм» за
нікчемними правочинами, які не
спричиняють реального настання
правових наслідків. Вироком
Ленінського районного суду м.Луганська
від 15.02.2013 доведено що ТОВ «Грант-Тайм»
було створено для прикриття незаконної
діяльності по переводу коштів у
готівкову форму. Підприємство не мало
реальної можливості придбання товарів
через відсутність майна, трудових
ресурсів, виробничо-складських
приміщень, транспортних засобів. ТОВ
«Общепроммаш» відображені в
податковій звітності неіснуючи
взаємовідносини з метою заниження
об'єкту оподаткування. Відповідно до
пункту 14.1.56 статті 14 Податкового
Кодексу України, доходи - загальна сума
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі у виключній
(морській) економічній зоні, так і за їх
межами. Відповідно до пункту 135.5.4
статті 135 Податкового Кодексу України,
до складу валових доходів включаються
вартість товарів, робіт, послуг,
безоплатно отриманих платником
податку у звітному періоді, визначена
на рівні не нижче звичайної ціни, суми
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
податковому періоді, безнадійної
кредиторської заборгованості, крім
випадків, коли операції з
надання/отримання безповоротної
фінансової допомоги проводяться між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи (ас33).

Новомосковською ОДПІ 21.11.2013 прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на прибуток
основний платіж 6156гр, штрафні санкції
1539гр, а всього 7695гр (ас32).

Відповідно до пунктів «а», «б»
статті 185 Податкового Кодексу України,
об'єктом оподаткування є операції
платників податку з: постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті
188 Податкового Кодексу України, база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).
До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податку безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До бази оподаткування
враховується вартість товарів/послуг,
які постачаються за будь-які кошти (за
виключенням суми компенсації на
покриття різниці між фактичними
витратами та регульованими цінами
(тарифами) у вигляді виробничої дотації
з бюджету та/або суми відшкодування
орендодавцю - бюджетній установі
витрат на утримання наданого в оренду
нерухомого майна та комунальних послуг
і енергоносіїв), та вартість
матеріальних і нематеріальних активів,
що передаються платникові податку
безпосередньо отримувачем
товарів/послуг або будь-якою третьою
особою як компенсація вартості
товарів/послуг, поставлених таким
платником податку.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187
Податкового Кодексу України, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: а)
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового Кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно реєстраційних документів,
ТОВ «Общепроммаш» здійснює діяльність
з оптової торгівлі залізними виробами,
водопровідним та опалювальним
устаткуванням, будівництва
трубопроводів тощо (ас11-31).

Між ТОВ «Общепроммаш» та ПП
«Радіобудзв'язок» укладений договір
№37 від 01.07.2011 на поставку продукції
виробничо-технічного призначення.
Згідно рахунків, видаткових накладних,
податкових накладних,
товарно-транспортних накладних, на
адресу позивача в вересні-жовтні 2012
року поставлені крани, вентилі, засувки
на загальну суму 194'290гр36коп (ас58-66,72-79).

Між ТОВ «Общепроммаш» та ТОВ «Торговий
дім Арматура» укладений договір №13 від
08.02.2011 на поставку трубопровідної
арматури. Згідно видаткової накладної,
податкової накладної, на адресу
позивача в жовтні 2012 року поставлений
запірний клапан вартістю 27000гр (ас80-82).

Згідно довіреностей, рахунків,
видаткових накладних, податкових
накладних, ТОВ «Общепроммаш» в
вересні-жовтні 2012 року поставило на
адресу ТОВ «Грант-Тайм» вентилі,
засувки на загальну суму 29314гр. За
придбану продукцію покупець повністю
розрахувався (ас51-57,67-71).

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139
Податкового Кодексу України, не
включаються до складу витрат витрати,
не пов'язані з провадженням
господарської діяльності, витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно вказав, що
бухгалтерські документи з придбання
продукції у ПП «Радіобудзв'язок» і ТОВ
«Торговий дім Арматура» та подальшої
реалізації її частини ТОВ «Грант-Тайм»
оформлені відповідно до статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність», пункту 201.1 статті
201 Податкового Кодексу України.

Стосовно доводів податкової
інспекції про нікчемність угод, то
відповідно до статті 204 ЦК України,
правочин є правомочним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до листа Вищого
адміністративного суду України
№742/11/13-11 від 02.06.2011, податкові органи не
позбавлені права звернутися до
адміністративного суду з вимогою про
визнання недійсним правочину,
укладеного з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства та стягнення в дохід
держави коштів, одержаних сторонами
оспорюваного правочину, як це
передбачено частиною 3 статті 228 ЦК
України.

Відповідно до положень статті 183
Податкового Кодексу України,
реєстрація осіб як платників податку
здійснюється податковими органами та
діє до дати її анулювання.

Відповідно до частини 1 статті 18
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесенні до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Перелічені в акті перевірки
юридичні особи перебувають в Єдиному
державному реєстрі, мають свідоцтва
платників податків.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень не
доказано наявність порушень,
безпосередньо допущених ТОВ
«Общепроммаш». Позивач не має
відношення до діяльності інших
суб'єктів, ніяк не може впливати на
оформлення ними документів, не
наділений повноваженнями перевіряти
посадових осіб контрагентів та не може
нести відповідальність за їх дії.

Витяг з вироку, який наведений в
акті перевірки і на який вказує
податкова інспекція в апеляційній
скарзі не містить в собі посилань на
злочинний характер взаємовідносин ТОВ
«Грант-Тайм» з одного боку, та ТОВ
«Общепроммаш» - з іншого. Само по собі
притягнення до кримінальної
відповідальності посадових осіб ТОВ
«Грант-Тайм» не спростовує факт
здійснення господарських операцій з
позивачем. Крім того, вирок стосується
періоду з вересня 2008 року по березень
2011 року, а правовідносини між ТОВ
«Общепроммаш» та ТОВ «Грант-Тайм» мали
місце в вересні-жовтні 2012 року.

Безпідставним є висновок
податкової інспекції про отримання
позивачем безповоротної фінансової
допомоги оскільки мала місце купівля і
подальша реалізація продукції. Якщо
податкова інспекція вважає
непідтвердженими як купівлю товарів у
ПП «Радіобудзв'язок» і ТОВ «Торговий
дім Арматура» так і їх подальшу
реалізацію ТОВ «Грант-Тайм», то
відсутній предмет безповоротної
фінансової допомоги.

Відповідно до статті 67
Господарського Кодексу України,
відносини підприємства з іншими
підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах
господарської діяльності здійснюються
на основі договорів. Підприємства
вільні у виборі предмета договору,
визначенні зобов'язань, інших умов
господарських взаємовідносин, що не
суперечать законодавству України. З
огляду на викладене, податкові органи
не наділені повноваженнями давати
оцінку розумності економічної мети
діяльності підприємств.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини ухвали
проголошено 05.06.2014.

В повному обсязі ухвала складена
06.06.2014.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко