Справа № 2а-6763/12/1370
Суддя: Бухтіярова І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/75587/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі Бухтіярової І.О., Костенко М.І.,
Приходько І.В.,розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Сокальському районі Львівської
області Державної податкової служби

на ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 01.08.2012 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2012 року

у справі № 2а-6763/12/1370 (143912/12/9104)

за поданням Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області Державної
податкової служби (далі - позивач, ДПІ у
Сокальському районі Львівської
області ДПС)

до публічного акціонерного товариства
«Львівська вугільна компанія» (далі -
відповідач, ПАТ «Львівська вугільна
компанія»)

про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИЛА:

ДПІ у Сокальському районі Львівської
області ДПС звернулась 01.08.2012 року до
суду з поданням до ПАТ «Львівська
вугільна компанія» про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна відповідача, що
застосований на підставі рішення
начальника ДПІ у Сокальському районі
Львівської області ДПС від 30.07.2012 року.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 01.08.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2012 року, подання ДПІ у
Сокальському районі Львівської
області до ПАТ «Львівська вугільна
компанія» про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить
задовольнити касаційну скаргу,
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та справу направити до суду
першої інстанції для постановлення
ухвали про відкриття провадження у
справі.

Позивач в своїх запереченнях на
касаційну скаргу зазначає, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить залишити касацій скаргу
без задоволення, а рішення судів першої
та апеляційної інстанцій без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного
судочинства.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги з наступних підстав.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, на які посилається відповідач у
касаційній скарзі, та вважає, що суди
надали правову оцінку встановленим
обставинам.

Суди попередніх інстанцій залишаючи
подання без розгляду, з висновками яких
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, виходили з
наступних мотивів.

Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
захисту прав, свобод та інтересів особи
цим Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Особливості провадження у справах за
зверненням органів державної
податкової служби та митних органів
встановлено ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження у справах за зверненням
органів державної податкової служби
при здійсненні ними передбачених
законом повноважень здійснюється на
підставі подання таких органів щодо
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
подання подається до суду першої
інстанції протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду, за
загальними правилами підсудності,
встановленими цим Кодексом, у
письмовій формі.

Частиною 11 ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що на обчислення строків,
установлених цією статтею, не
поширюються правила статті 103 цього
Кодексу. Строки, встановлені цією
статтею, обчислюються годинами і
закінчуються із закінченням години, на
яку припадає таке закінчення. Строки,
визначені цим підпунктом, не включають
добові години, що припадають на вихідні
та святкові дні.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що о 12 годині 45 хвилин 30
липня 2012 року начальником ДПІ у
Сокальському районі Львівської
області ДПС прийнято рішення про
застосування умовного
адміністративного арешту майна ПАТ
«Львівська вугільна компанія».

Подання ДПІ у Сокальському районі
Львівської області ДПС про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна ПАТ
«Львівська вугільна компанія»
отримано Львівським окружним
адміністративним судом 01 серпня 2012
року (Вхідний № 32045).

Виходячи із змісту ч. ч. 3, 11 ст. 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України, строк звернення до суду з
поданням щодо підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна платника податків
закінчився о 13 годині 00 хвилин 31 липня
2012 року.

Таким чином, суд касаційної інстанції
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що ДПІ у
Сокальському районі Львівської
області ДПС пропущено строк звернення
до суду із таким поданням.

Відповідно до ч. 9 ст. 103 Кодексу
адміністративного судочинства України
строк не вважається пропущеним, якщо до
його закінчення позовна заява, скарга,
інші документи чи матеріали або
грошові кошти здано на пошту чи
передані іншими відповідними засобами
зв'язку.

Враховуючи, що зазначене правило ст. 103
Кодексу адміністративного судочинства
України не поширюється на обчислення
строків установлених ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, з
яким також погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, вважає
безпідставними твердження відповідача
про дотримання строків звернення до
суду із поданням з покликанням на
направлення такого подання засобами
поштового зв'язку 30 липня 2012 року о 15
годині 14 хвилин, що підтверджується
копією квитанції.

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних рішень, судами першої та
апеляційної інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
знаходить підстав, які б могли б
призвести до скасування оскаржуваних
рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 01.08.2012 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 07.11.2012 року
у справі № 2а-6763/12/1370 (143912/12/9104) - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута з підстав, у
порядку та в строки, встановлені
статтями 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: підпис (підпис)
І.О. Бухтіярова Судді: підпис
(підпис) М.І. КостенкоПомічник судді
підпис (підпис) І.В. Приходько
гіналом згідно З оригіналом згідно