Справа № 2а-6311/11/1270
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року
м. Київ К/9991/88619/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Кошіля В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року

у справі № 2а-6311/11/1270

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Алчевський металургійний
комбінат»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську

про часткове скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року, позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Алчевський
металургійний комбінат» (далі - ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»;
позивач) до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську (далі - СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську; відповідач) задоволено.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення № від 05
липня 2011 року в частині визначення ПАТ
«Алчевський металургійний комбінат»
суми грошового зобов'язання з пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 550 325,22 грн. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ПАТ «Алчевський
металургійний комбінат» судовий збір у
розмірі 3,40 грн., сплачений платіжним
дорученням № 2000 від 12 липня 2011 року.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року, ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 листопада 2011 року та прийняття
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В запереченні на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без
задоволення, а постановлені у справі
судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
невиїзну перевірку ПАТ «Алчевський
металургійний комбінат» з
питань дотримання вимог валютного
законодавства за контрактами
№ SDIZ06/2008/0108/1633 від 12 липня 2008
року, укладеним з Компанією «SIGMA DIZ spol. s.
r. o.» (Чехія), та № 112/027/1-813 від 08 квітня 2008
року, укладеним із Закритим
акціонерним товариством «Сибтяжмаш»
(Російська Федерація), за період з 01
липня 2010 року по 04 травня 2011 року, за
результатами якої складено акт
№ 405/08-3/05441447 від 21 червня 2011 року.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 05
липня 2011 року, яким позивачу визначено
суму грошового зобов'язання з пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 631 255,40 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем статті 2 Закону України від
23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон №
185/94-ВР) з огляду на порушення
законодавчо встановленого терміну
надходження товару на митну територію
України на підставі імпортного
контракту № SDIZ06/2008/0108/1633 від 12 липня 2008
року, укладеного з нерезидентом
Компанією «SIGMA DIZ spol. s. r. o.» (Чехія).

Так, обґрунтовуючи свою правову
позицію, податковий орган вказував на
те, що датою імпорту у випадку ввезення
продукції на територію України, якщо
така продукція згідно із
законодавством підлягає митному
оформленню, вважається дата завершення
оформлення вантажної митної
декларації, тобто в даному випадку
19 квітня 2011 року, в той час як
граничним терміном надходження товару
на митну територію України є 12 березня
2011 року.

Задовольняючи позовні вимоги,
суди попередніх інстанцій виходили з
наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до статті 2 Закону №
185/94-ВР імпортні операції резидентів,
які здійснюються на умовах
відстрочення поставки, в разі, коли
таке відстрочення перевищує 180
календарних днів з моменту здійснення
авансового платежу або виставлення
векселя на користь постачальника
продукції (робіт, послуг), що
імпортується, потребують висновку
центрального органу виконавчої влади з
питань економічної політики.

Згідно з абзацом 14 статті 1 Закону
України від 16 квітня 1991 року
№ 959-XII «Про зовнішньоекономічну
діяльність» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Закон № 959-XII) імпорт (імпорт
товарів) - це купівля (у тому числі з
оплатою в негрошовій формі)
українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності в
іноземних суб'єктів господарської
діяльності товарів з ввезенням або без
ввезення цих товарів на територію
України, включаючи купівлю товарів,
призначених для власного споживання
установами та організаціями України
розташованими за її межами.

Моментом здійснення імпорту,
відповідно до абзацу 38 статті 1 Закону
№ 959-XII, є момент перетину
товаром митного кордону України або
переходу прав власності на зазначений
товар, що експортується чи
імпортується, від продавця до покупця.

Пунктом 2 статті 1 Митного кодексу
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- МК України) визначено, що ввезення
товарів і транспортних засобів на
митну територію України, вивезення
товарів і транспортних засобів за межі
митної території України - це
сукупність дій, пов'язаних із
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України у
відповідному напрямку.

Згідно з пунктами 23, 35 статті 1 МК
України переміщенням товарів через
митний кордон України у вантажних
відправленнях є переміщення товарів
через митний кордон України при
здійсненні експортно-імпортних
операцій, а також інших операцій,
пов'язаних із ввезенням товарів на
митну територію України, вивезення
товарів за межі митної території
України або переміщенням їх митною
територією України транзитом. При
переміщенні товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація. Пропуск товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України - це дозвіл митного
органу на переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 МК
України товари і транспортні засоби
перебувають під митним контролем з
моменту його початку і до закінчення
згідно з заявленим митним режимом. У
разі ввезення на митну територію
України товарів і транспортних засобів
митний контроль розпочинається з
моменту перетинання ними митного
кордону України.

Частиною 5 статті 43 МК України
передбачено, що митний контроль
закінчується у разі ввезення на митну
територію України - після здійснення у
повному обсязі митного оформлення
товарів і транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон
України.

Отже, моментом вчинення імпортної
операції, зокрема, моментом поставки
товару за такою операцією, для
застосування статей 2, 4 Закону № 185/94-ВР
є момент фактичного перетину
імпортованим товаром митного кордону
України.

Митне ж оформлення товарів як
наступна подія після перетину митного
кордону має інше правове значення.

Поняття «перетин товаром митного
кордону України» та «пропуск через
митний кордон України» не є тотожними
та обов'язковими для врахування при
вирішенні питання визначення дати
імпорту, оскільки за змістом частини 1
статті 27 МК України товари, що
переміщуються через митний кордон
України, крім митного контролю можуть
підлягати
санітарно-епідеміологічному,
ветеринарному, фітосанітарному,
радіологічному, екологічному контролю
та контролю за переміщенням культурних
цінностей.

Вантажна митна декларація, в свою
чергу, не є єдиним документом, виключно
яким засвідчується факт та дата
переміщення товарів через митний
кордон України.

Підставою для переміщення
вантажу через митний кордон України в
режимі імпорту є наявність
товаросупровідного документа на
вантаж, проставлення на якому відтиску
штампа «Під митним контролем» з
відповідною датою засвідчує факт і
дату перетину митного кордону України.

Як встановлено судами,
імпортований товар за контрактом
№ SDIZ06/2008/0108/1633 від 12
липня 2008 року надійшов на територію
України 16 березня 2011 року, що
підтверджується відтиском штампа
Чопської митниці «Під митним
контролем» на товаросупровідних
документах та свідчить про порушення
позивачем законодавчо встановленого
терміну надходження товару на митну
територію України на п'ять днів, а не на
тридцять дев'ять днів, як наполягає
відповідач.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій повно та
всебічно, оцінивши фактичні обставини
справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
дійшли обґрунтованого висновку про
відсутність у контролюючого органу в
розглядуваній ситуації правових
підстав для визначення ПАТ «Алчевський
металургійний комбінат» суми
грошового зобов'язання з пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності в
розмірі 550 325,22 грн. оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням.

За наведених обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
постанови Луганського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 листопада 2011 року.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську відхилити, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 22 вересня
2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24 листопада 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Кошіль В.В.