Справа № 2а-6244/11
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-6244/11
інстанції: Смирнова Є.П.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві на постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 27 вересня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві (далі - ГУПФУ в м.
Києві) про визнання неправомірною
відмови в перерахунку пенсії з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення та премії,
відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб». Зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату такої пенсії з
25.11.2010 р.

Постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 27 вересня 2011
року, позов задоволено частково,
визнано неправомірними дії ГУПФУ в м.
Києві щодо відмови позивачу в
перерахунку пенсії відповідно до ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції від 04.04.2006 р. та
зобов'язано здійснити такі дії за
період з 10.02.2011 р. по 19.06.2011 р. В іншій
частині позову відмовлено.

На вказану постанову ГУПФУ в м.
Києві подало апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права.

Частиною першою статті 183-2 КАС України,
яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження, а тому, порушення судом
першої інстанції особливості
провадження справи, а саме розгляд її
не у скороченому провадженні, не є
перешкодою для апеляційного її
розгляду в порядку письмового
провадження, в зв'язку з чим і
оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою статті 183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до
матеріалів справи, позивач знаходиться
на обліку в ГУПФУ в м. Києві, з 01.11.2009 р.
йому призначено пенсію за вислугу
років згідно Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб,
звільнених, з військової служби та
деяких інших осіб», яка обчислена із
сум грошового забезпечення: посадовий
оклад - 1600,00 грн., оклад за військовим
званням - 135,00 грн., надбавка за вислугу
років 35% - 607,25 грн., середньомісячна сума
додаткових видів грошового
забезпечення - 2111,47 грн.

ГУПФУ в м. Києві позивачу
розрахована пенсія відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
«Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсії і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» від 17.07.1992 р.
№393, із розрахунку щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії за 24 останні
календарні місяці перед звільненням.

Як вбачається з листа ГУПФУ в м. Києві
від 30.05.2011 р. №14965/12/Г-2471 позивачу
відмовлено у здійсненні перерахунку
його пенсії з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, посилаючись
на відсутність підстав для проведення
такого перерахунку.

Відповідно до ч. 3 статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції Закону від 04
квітня 2006 року встановлено, що пенсії
особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатно
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня
2007 року «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» у статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в частині третій слова «за
останньою штатною посадою перед
звільненням» виключено та доповнено
словами «та у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
зміну ч. 3 статті 43 зазначеного Закону
визнано неконституційною.

Дія ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції Закону від 28
грудня 2007 року втратила чинність з дня
ухвалення рішення Конституційним
Судом України, тобто з 22 травня 2008 року,
а тому на час звільнення позивача з
військової служби підлягали
застосуванню норми статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» в редакції Закону від 04
квітня 2006 року.

Крім того, Закон України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України №393, та є
пріоритетним у застосуванні, а тому дії
ГУПФУ в м. Києві щодо обчислення
позивачу пенсії виходячи із
середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці служби перед звільненням, є
протиправними.

При цьому, колегія суддів
звертає увагу на те, що 14.06.2011 р.
Верховною Радою України прийнято Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» №3491-VI, відповідно до якого п.
7 ч. 1 Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема ч. 3 ст. 43 «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На реалізацію наведеного
положення Закону України «Про внесення
змін до «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України
06.07.2011 р. прийнята постанова «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» №745 (набрала
законну силу з 23.07.2011 р.).

Тобто, з 23.07.2011 при нарахуванні
належних позивачу виплат застосуванню
підлягає постанова Кабінету Міністрів
України «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету» від
06.07.2011 р. №745, яка прийнята на реалізацію
вказаного Закону.

Враховуючи вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, щодо задоволення
позову частково, а тому апеляційну
скаргу ГУПФУ в м. Києві необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 27 вересня 2011 року - без змін,
оскільки вона ухвалена з дотриманням
норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 27 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ст. 183-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.