Справа № 2а-2854/11/0231
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-2854/11/0231

Головуючий у 1-й інстанції: Дзерин М.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

04 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюк А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Ямпільської
районної державної адміністрації
Вінницької області на постанову
Ямпільського районного суду
Вінницької області від 25 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ямпільської районної державної
адміністрації Вінницької області про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Ямпільського районного суду
Вінницької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Ямпільської
районної державної адміністрації
Вінницької області про визнання
неправомірними дій та зобов`язання
провести перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Ямпільського районного
суду Вінницької області від 25
листопада 2011 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Ямпільського районного суду
Вінницької області, як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови
суд першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги про зобов`язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення, передбачену статтею 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
інвалідом 2 групи внаслідок
захворювання повязаного з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини 1 статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров`я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначенні та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" щорічна
допомога інвалідам 2 групи
виплачується у розмірі п`яти
мінімальних заробітних плат. При цьому,
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати та
встановлюється відповідними законами
про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що
вищевикладені приписи статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції
станом на 05.07.2007 року є діючими, та на
час спірних правовідносин не
зупинялись та не змінювались іншими
нормативно-правовими актами.

Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року
всупереч Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (яким встановлено розмір
щорічної допомоги як величину, кратну
до розміру мінімальної заробітної
плати, визначеної Законом на час
здійснення виплати) встановлено
конкретні розміри такої допомоги в
твердій грошовій сумі й, зокрема,
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 1.

Відповідач при нарахуванні позивачу
щорічних виплат на оздоровлення
керувався Постановою Кабінету
Міністрів України "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"від 12.07.2005
року № 562 та виплатив Позивачу суму
допомоги на оздоровлення в меншому
розмірі ніж це передбачено
вищевказаним Законом, у звязку з чим
його право підлягає захисту у спосіб,
встановлений Конституцією та чинним
законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов`язковість яких надана
Верховною Радою України.

Тому, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закон України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
якими встановлено розмір мінімальної
заробітної плати на 2011 рік.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач при виплаті
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення, діяв з порушенням вимог
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та здійснив виплатив суму
меншу, ніж встановлено Законом України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік", що призвело до порушення
прав позивача.

Разом з тим, з огляду на положення
статей 21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобовязання його вчинити
певні дії, відшкодування шкоди,
заподіяної незаконними рішенням, дією
або бездіяльністю.

Отже, адміністративний суд повинен
визнавати дії суб`єктів владних
повноважень незаконними і
зобов`язувати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону, а не ухвалювати
рішення про визначення конкретних сум,
а відтак, висновок суду першої
інстанції про визначення конкретних
сум недоотриманих щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до статті 48
Закону - є помилковим.

Згідно зі статтею 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до пунтку 3 частини 1 статті
198 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для зміни постанови.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1
статті 201 КАС України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право
змінити постанову суду з підстав:
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ямпільської районної державної
адміністрації Вінницької області
задовольнити частково .

Постанову Ямпільського районного суду
Вінницької області від 25 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Ямпільської районної державної
адміністрації Вінницької області про
перерахунок пенсії, - змінити .

Абзац 3 постанови Ямпільського
районного суду Вінницької області від
25 листопада 2011 року викласти в
наступній редакції:

"Зобов`язати управління праці та
соціального захисту населення
Ямпільської районної державної
адміністрації Вінницької області
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
недоплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат з урахуванням
виплачених сум".

В решті постанову Ямпільського
районного суду Вінницької області від
25 листопада 2011 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.