Справа № 299/1397/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Справа № 7997/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської обл. на постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської обл. від 30.04.2013р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської обл. про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

22.04.2013р. позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив зобов'язати відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
обл. зарахувати йому до трудового стажу
наступні періоди роботи:

в колгоспі «Комунар» з 01.01.1972р. по
06.09.1976р., у тому числі перебування на
строковій військовій службі з 07.05.1972р.
по 14.05.1974р.;

в садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста на
посаді тракториста тракторного парку з
07.09.1976р. по 01.06.1981р. (а.с.2-4).

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської обл. від 30.04.2013р.
заявлений позов задоволено;
зобов'язано пенсійний орган зарахувати
позивачу до трудового стажу наступні
періоди роботи:

в колгоспі «Комунар» з 01.01.1972р. по
06.09.1976р., у тому числі перебування на
строковій військовій службі з 07.05.1972р.
по 14.05.1974р.;

в садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста на
посаді тракториста тракторного парку з
07.09.1976р. по 01.06.1981р. (а.с.35-38).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач
Управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
обл., який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить постанову
суду скасувати, прийняти нове рішення,
яким у задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.47-49).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що у записі № 1 в трудовій книжці
позивача є відсутньою печатка
підприємства або іншої уповноваженої
особи, чим не дотримана Інструкція про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затв. наказом
Міністерства праці № 58 від 29.07.1993р.,
через що вказаний запис не може
прийматися до уваги для зарахування до
трудового стажу цього періоду. Також
спірний запис є суперечливим, оскільки
одночасно вказує на зайнятість
позивача у колгоспі «Комунар» та
проходження ним військової служби.
Окрім цього, у записі № 3 трудової
книжки нечітко поставлена печатка
садовинрадгоспу, що викликає сумнів
щодо періоду роботи з 07.09.1976р. по 01.06.1981р.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Задовольняючи заявлений позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відмова пенсійного органу в
зарахуванні йому до трудового стажу
спірних періодів роботи не відповідає
вимогам закону, оскільки матеріалами
справи та показання свідків
підтверджується факт зайнятості
останнього у колгоспі «Комунар» та в
садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста;
також надати інші підтверджуючі
документи позивач не має можливості,
оскільки останні знищені.

Між тим, на думку колегії суддів, вірно
вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції допустив помилкове
застосування вимог матеріального
закону, що стверджується наступним.

Як слідує із наявної у справі
копії трудової книжки, загальний
трудовий стаж ОСОБА_2 до поступлення в
садовинрадгосп складає 4 (чотири) років
8 місяців 6 днів, в тому числі в колгоспі
«Комунар» з 01.01.1972р. по 06.09.1976р.

Починаючи з 07.09.1976р., по 01.06.1981р.
позивач працював трактористом
тракторної бригади в садовинрадгоспі
«Комунар» Закарпатського
радгоспвинтреста (а.с.9-10).

Згідно військового квитка ОСОБА_2
проходив строкову військову службу з
07.05.1972р. по 14.05.1974р. (а.с.7 і на звороті).

18.02.2013р. позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
обл. із заявою про зарахування до
трудового стажу спірних періодів
роботи у колгоспі «Комунар» та в
садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста, за
результатами якої пенсійним органом
прийнято рішення про відмову в
зарахуванні до трудового стажу
періодів роботи (лист № 1473/06 від 19.02.2013р.
- а.с.8)

Вказана відмова обґрунтована тим,
що запис № 1 в трудовій книжці не
завірений печаткою колгоспу, запис № 3
завірений печаткою, яка є нечіткою, в
результаті чого не можна визначити
назву організації, яка здійснювала
прийом та звільнення з роботи.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній затверджено постановою
КМ України № 637 від 12.08.1993р. Відповідно
до п.1 цього Порядку основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Порядок заповнення трудових книжок
регламентується Інструкцією про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженою наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення України № 58 від 29.07.1993р.; до
цього часу діяла Інструкція,
затверджена постановою Держкомпраці
СРСР № 162 від 20.06.1974р.

Зокрема, вимогами останньої
передбачено, що у трудові книжки за
місцем праці вносять окремою стрічкою
з покликанням на дату, номер і назву
відповідних документів записи про
роботу в якості члена колгоспу - у тих
випадках, коли діючим законодавством
передбачено зарахування цієї роботи в
загальний трудовий стаж робітників та
службовців. Передбачені в цьому пункті
записи вносяться до трудової книжки до
внесення відомостей про роботу на
цьому підприємстві (п.2.17); при
звільненні робітника або службовця всі
записи про роботу, нагороди і
заохочення, внесені до трудової книжки
за час роботи на цьому підприємстві,
завіряються підписом керівника або
спеціально уповноваженої ним особи і
печаткою підприємства або печаткою
відділу кадрів (п.4.1).

Таким чином, відомостями, які
внесені до трудової книжки ОСОБА_2
підтверджується його робота в колгоспі
«Комунар» з 01.01.1972р. по 06.09.1976р., в
садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста на
посаді тракториста тракторного парку з
07.09.1976р. по 01.06.1981р.

Також записи про вказані періоди
роботи здійснені з дотриманням діючої
на той час Інструкції про порядок
ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах та
організаціях, затв. постановою
Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974р.

Зокрема, наведена Інструкція не
вимагала окремого завірення печаткою
запису № 1, при цьому всі записи,
здійснені у трудовій книжці за час
роботи в садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста,
завірені печаткою садовинрадгоспу
після запису про звільнення з нього.

Стосовно нечіткості печатки
садовинрадгоспу «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста
колегія суддів враховує, що факт роботи
позивача у цьому радгоспі
стверджується показаннями свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також свідок ОСОБА_4 вказала в
суді на знищення архіву
садовинрадгоспу «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста, про
що були повідомлені правоохоронні
органи.

В частині доводів апелянта про
суперечливість запису № 1 в трудовій
книжці позивача, оскільки він
одночасно вказує на зайнятість
позивача у колгоспі «Комунар» та
проходження ним військової служби,
колегія суддів враховує, що відповідно
до ст.67 Закону СРСР «Про пенсійне
забезпечення громадян в СРСР» до стажу
роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності і
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
і тривалості роботи та тривалості
перерв. При обчисленні стажу роботи в
колгоспі за період після 1965 року, якщо
член колгоспу не виконував без
поважних причин встановленого
мінімуму трудової участі в
громадському господарстві,
враховується час роботи за фактичною
тривалістю. До стажу роботи
зараховується також військова служба і
перебування в партизанських загонах та
з'єднаннях, служба в органах державної
безпеки і в органах внутрішніх справ.

Таким чином, оскільки позивач
проходив військову службу з 07.05.1972р. по
14.05.1974р., тобто з поважних причин
протягом цього періоду не виконував з
поважних причин встановленого
мінімуму трудової участі в колгоспі,
тому запис № 1 в трудовій книжці
вчинений у відповідності до діючого на
той час законодавства.

Окрім цього, згідно протоколу № 155
від 28.01.2013р. і на підставі військового
квитка період проходження строкової
військової служби зараховано
відповідачем до трудового стажу
позивача.

Оцінюючи в сукупності
вищевикладені обставини, колегія
суддів приходить до переконливого
висновку про те, що матеріалами справи
об'єктивно підтверджується трудовий
стаж роботи позивача в колгоспі
«Комунар» з 01.01.1972р. по 06.09.1976р., в
садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста на
посаді тракториста тракторного парку з
07.09.1976р. по 01.06.1981р., через що заявлений
позов підлягає до задоволення.

Разом з тим, з огляду на положення
ст.ст.21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконними рішенням, дією
або бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача вчинити певні
дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про необхідність зміни оскаржуваної
постанови шляхом доповнення
резолютивної частини постанови
положеннями про визнання протиправною
відмови Управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської обл. щодо зарахування до
трудового стажу періодів роботи ОСОБА_2
у колгоспі «Комунар» та
садовинрадгоспі «Комунар»
Закарпатського радгоспвинтреста; у
решті постанову суду слід залишити без
змін.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак із
помилковим застосуванням норм
матеріального права, через що
оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1
ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
обл. задоволити частково.

Постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської обл. від 30.04.2013р.
змінити, доповнивши резолютивну
частину постанови після слів
«Адміністративний позов
задовільнити.» реченням наступного
змісту:

«Визнати відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
обл. щодо зарахування до трудового
стажу періодів роботи ОСОБА_2 у
колгоспі «Комунар» та садовинрадгоспі
«Комунар» Закарпатського
радгоспвинтреста, - протиправною».

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

С.М.Кузьмич