Справа № 805/5715/14
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 р.
Справа № 805/5715/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі судді Аканова О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
місті Харцизьку до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Харцизьку
про стягнення з відповідача 12086,15 грн.
на користь позивача,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
місті Харцизьку звернулось до суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Харцизьку
про стягнення з відповідача 12086,15 грн.
на користь позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, сплачені
особам, яким призначено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Відповідач
відмовився від відшкодування витрат по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з січня 2014 по
березень 2014 на загальну суму 12086,15грн.

А тому, просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача надіслав заяву
про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про дату, час і
місце слухання справи повідомлений
належним чином.

Згідно ч. 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

З урахування вищевикладеного, суд
вважає за можливим розглянути справу у
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що за період з січня
2014 по березень 2014 позивачем до
відповідача направлено акти
щомісячної звірки витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Позивачем сплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
(витрати на поховання), який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму.

Вказані виплати увійшли до Актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника (витрати
на поховання), який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідачем - Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Харцизьку
не були враховані суми, визначені у
актах щомісячної звірки у тому числі у
розмірі 12086,15грн. стосовно наступних
осіб 1)ОСОБА_1, 2)ОСОБА_2, 3)ОСОБА_3, 4)ОСОБА_4,
5)ОСОБА_5, 6)ОСОБА_6, 7)ОСОБА_7, 8)ОСОБА_8,
9)ОСОБА_9, 10)ОСОБА_10, 11)ОСОБА_11, 12)ОСОБА_12,
13)ОСОБА_13, 14)ОСОБА_14, 15)ОСОБА_15, 16)ОСОБА_16,
17)ОСОБА_17, 18)ОСОБА_18, 19)ОСОБА_19, 20)ОСОБА_20,
21)ОСОБА_21, 22)ОСОБА_22, 23)ОСОБА_23, 24)ОСОБА_24,
25)ОСОБА_25, 26)ОСОБА_26, 27)ОСОБА_27, 28)ОСОБА_28,
29)ОСОБА_29, 30)ОСОБА_30, 31)ОСОБА_31, 32)ОСОБА_32,
33)ОСОБА_33, 34)ОСОБА_34

Вищевказані обставини щодо вказаної
особи не є спірними між сторонами у
справі та повністю визнаються.

З урахуванням наведеного суд вважає за
доцільне вказати, що пенсійне
забезпечення громадян, відповідно до
ст. 10 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" здійснюється органами
Пенсійного Фонду України.

Статтею 81 цього Закону визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі, пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
здійснюється органами Пенсійного
Фонду.

Згідно частини 4 пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку, він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно із частиною 16 статті 34 вказаного
Закону, виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Також частиною 1 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначено, що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (надалі Закон)
визначений перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
разі настання страхового випадку.

Відповідно статті 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно із статтею 33 Закону, у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

На день смерті годувальника зазначеним
в акті звірки особам не виповнилося 55
років, зокрема: ОСОБА_1, 1943р. народження,
на момент загибелі чоловіка мала 33
роки; ОСОБА_2, 1954р. народження, на момент
загибелі чоловіка мала 49 років; ОСОБА_3.,
1960р. народження, на момент загибелі
чоловіка мала 31 рік; ОСОБА_4, 1943р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 45 років; ОСОБА_5, 1951р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 35 років; ОСОБА_6, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 30 років; ОСОБА_7, 1945р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 40 років; ОСОБА_8, 1933р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 41 рік; ОСОБА_9, 1948р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 39 років; ОСОБА_10, 1960р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 47 років; ОСОБА_12, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 49 років; ОСОБА_13, 1941р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 42 роки; ОСОБА_14, 1955р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 40 років; ОСОБА_15, 1936р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 42 роки; ОСОБА_16, 1950р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 38 років; ОСОБА_17, 1936р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 28 років; ОСОБА_18, 1943р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 38 років; ОСОБА_20, 1941р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 47 років; ОСОБА_21, 1955р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 29 років; ОСОБА_22, 1937р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 33 роки; ОСОБА_23, 1955р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 49 років; ОСОБА_24, 1956р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 45 років; ОСОБА_25, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 37 років; ОСОБА_26, 1953р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 39 років; ОСОБА_27 Л.Г., 1946р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 44 роки; ОСОБА_28, 1955р.
народження, на момент загибелі сина
мала 44 роки; ОСОБА_29, 1942р. народження, на
момент загибелі чоловіка мала 28 років;
ОСОБА_30, 1949р. народження, на момент
загибелі чоловіка мала 31 рік; ОСОБА_31,
1957р. народження, на момент загибелі
чоловіка мала 31 рік; ОСОБА_32, 1941р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 49 років; ОСОБА_33, 1936р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 33 роки; ОСОБА_34 1957р.
народження, на момент загибелі
чоловіка мала 47 роки.

На момент смерті потерпілого
(годувальника) ці особи не досягли 55
річного віку, були працездатними, груп
інвалідності не встановлено. Таким
чином, вищевказані особи не мають право
на одержання щомісячних страхових
виплат відповідно до Закону №1105-XIV.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
заборгованості з виплати пенсії цим
особам є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.

Щодо інших осіб, а саме: ОСОБА_11, та
ОСОБА_19, судом встановлено наступне:

ОСОБА_11, 1937 р. народження, на момент
загибелі батька мала 21 рік; згідно із
розпорядженням від 15.10.2009 їй
призначено пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, який помер у зв'язку із
нещасним випадком на виробництві 19.11.1958
року.

Також, як вбачається із розпорядження
ОСОБА_11, є інвалідом з дитинства,
встановлена ІІІ група інвалідності з
06.01.1959 року тобто після втрати
годувальника, який помер у зв'язку із
нещасним випадком на виробництві 19.11.1958
року.

Крім того, ОСОБА_11 перебувала на
утриманні батька до дня його смерті,
проте висновку МСЕК про визнання її
непрацездатною суду не надано.

З приводу не врахування відповідачем
суми витрат на виплату пенсій у зв'язку
із втратою годувальника ОСОБА_19
встановлено, що на день смерті батька
ОСОБА_35 його дочці ОСОБА_19 виповнилось
два місяця, а тому у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.03.2014року у
адміністративній справі № 805/1248/14
встановлені вищевказані обставини
щодо вказаних пенсіонерів та між тими
самими сторонами у справі.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За приписами ст. 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили,
в одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими лише щодо стягнення
суми витрат на виплату пенсії у зв'язку
із втратою годувальника ОСОБА_19 за
період з січня по березень 2014 року в
сумі 143,58 грн. (47,86 х 3 = 143,58).

Керуючись ст. ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,
185, 186, 254, 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в місті Харцизьку до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Харцизьку
про стягнення з відповідача 12086,15 грн.
на користь позивача - задовольнити
частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Харцизьку на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку Донецької
області витрати на виплату пенсій у
зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_19
в сумі 143,58 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її отримання.

Суддя
Аканов О.О.