Справа № 826/6624/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2014 року 10:07 № 826/6624/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., при секретарі судового
засідання Шереметьєвій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомКомунального підприємства
по утриманню житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м. Києва до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправними та
скасування постановза участі
представника позивача Тур Г.М.
(довіреність від 03.06.2014 р.)
представника відповідача
Мурихіна С.В. (довіреність від 03.02.2014 р.
№4.3/33/611)
На підставі частини третьої ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 06.06.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови складено і підписано 12.06.2014 р.
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м. Києва (далі також - позивач, КП
"Житлорембудсервіс") звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
місті Києві (далі також - відповідач,
ВДВС ГУЮ у м. Києві) про визнання
протиправними та скасування постанов:
(1) про стягнення виконавчого збору від
16.04.2014 року № 17849141, (2) про відкриття
виконавчого провадження від 25.04.2014 року
№ 43084905, (3) про закінчення виконавчого
провадження від 06.05.2014 року №43084905.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.05.2014 року відкрито
провадження у справі та призначено
справу до судового розгляду.
В судове засідання 06.06.2014 року прибули
представники сторін.
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим,
що оскаржувані постанови винесені
незаконно, оскільки виконавчий лист
тому стягувач пропустив строк на
звернення за примусовим виконання
виконавчого листа. Крім того, постанова
відповідача про стягнення виконавчого
збору є протиправною, оскільки не
направлена позивачу своєчасно, в
результаті чого це позбавило боржника
законного права як на самостійну
сплату цього виконавчого збору, так і
на оскарження даної постанови.
Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених в судовому
засіданні. Вважає оскаржувані
постанови такими, що винесені
відповідно до вимог чинного
законодавства, що підтверджується
наданими в судовому засіданні
матеріалами виконавчого провадження.
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що Постановою державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві
Крайчинського Сергія Станіславовича
від 09.03.2010 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
документу - виконавчого листа
Окружним адміністративним судом м.
Києва, та запропоновано боржнику
виконати його в добровільному порядку
в строк до семи днів з моменту
винесення постанови.
Боржником у наданий для самостійного
виконання строк виконавчий лист не
Постановою головного державного
виконавця Крайчинського С.С. ВДВС ГУЮ у
м. Києві від 16.04.2014 року ВП №17849141
вирішено стягнути з позивача на
користь Держави в особі Головного
управління юстиції у м. Києві
виконавчий збір у розмірі 525 667,90 грн.
За фактом винесення вказаної
постанови, було відкрито виконавче
провадження згідно постанови ВДВС ГУЮ
у м. Києві ВП №43084905 від 25.04.2014 року
У зв'язку з тим, що стягувана сума не
перевищує трьох мільйонів гривень,
виконавчий документ направлено за
належністю до відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
згідно постанови ВДВС ГУЮ у м. Києві від
06.05.2014 року, а виконавче провадження
відповідачем було закінчено.
Позивач звернувся з позовом до суду, в
якому просить скасувати вищевказані
постанови ВДВС ГУЮ у м. Києві.
Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи з
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 28 вищевказаного Закону, у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 10 ч. 1, ч. 3 ст. 49 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено обов'язок державного
виконавця закінчити виконавче
провадження у разі направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби. Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Матеріали справи свідчать, що 09.03.2010
року було відкрите виконавче
провадження з виконання виконавчого
документу - виконавчого листа
№2а-15960/09/2670 від 19.10.2010 року, виданого
Окружним адміністративним судом м.
Києва, та запропоновано боржнику
виконати його в добровільному порядку
в строк до семи днів з моменту
винесення постанови.

На момент розгляду справи позивач не
надав доказів того, що станом на 26.10.2010
року вищевказана постанова державного
виконавця була виконана.

Внаслідок відмови позивача від
добровільного виконання судового
рішення, відповідачем 16.04.2014 року було
вирішено стягнути виконавчий збір та
розпочато окреме виконавче
провадження з метою стягнення суми
виконавчого збору, про що 25.04.2014 року
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Враховуючи те, що стягувана сума
виконавчого збору (525 667,90 грн.) є меншою
ніж три мільйони гривень, відповідно до
ст. 21 Закону України "Про виконавче
провадження", вказане виконавче
провадження було непідвідомче
відповідачу, в результаті чого
постановою від 06.05.2014 року виконавче
провадження відповідачем було
закінчено, а матеріали передано на
виконання до відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що відповідач діяв на
підставі та в межах, визначених чинним
законодавством України.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Розмір судового збору, порядок його
сплати і звільнення від сплати
встановлюються Законом України від 8
липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»,
відповідно до ч. 2 ст. 4 якого за подання
до адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру ставка становить 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати, за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру - 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати; заяви про
забезпечення доказів або позову - 0,1
розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з частиною першою названої
статті судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
станом на 01.01.2014 р. визначено розмір
мінімальної заробітної плати - 1218 грн.

Частиною третьою статті 4 Закону
України «Про судовий збір» визначено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Таким чином, стягненню з позивача
підлягає на користь Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 73 грн. 08
коп. за вимоги немайнового характеру та
4872,00 за вимоги майнового характеру.

Матеріали справи свідчать, що до
адміністративного позову позивачем не
було долучено доказів сплати судового
збору, в результаті чого суд присуджує
стягнути з позивача на користь
Державного бюджету України суму
несплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154,
158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м. Києва до Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
визнання протиправними та скасування
постанов: (1) про стягнення виконавчого
збору від 16.04.2014 року № 17849141, (2) про
відкриття виконавчого провадження від
25.04.2014 року № 43084905, (3) про закінчення
виконавчого провадження від 06.05.2014 року
№ 43084905 - відмовити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м. Києва на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
73 грн. 08 коп. за вимоги немайнового
характеру та 4872,00 за вимоги майнового
характеру.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Л.О. Маруліна