Справа № 815/2441/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2441/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року

10год.00хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді
Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом заяви Центра
зайнятості Суворовського району м.
Одеси до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Центра зайнятості
Суворовського району м. Одеси, в якій
позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1
на користь позивача 7143 грн. 11.коп. та
перерахувати кошти до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття за вказаними банківськими
реквізитами.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідач по справі не
повідомив центр зайнятості про
перебування у трудових відносинах з
ТОВ «Руш», чим порушив вимоги п.2 статті
36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". Згідно п.3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг зареєстрованій
особі внаслідок умисного невиконання
нею своїх обов'язків та зловживання
ними стягується з цієї особи
відповідно до законодавства України з
моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати їй
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Представник відповідача у
запереченнях на позов зазначає, що
відповідно до ч.5 ст.31 Закону №1533
працевлаштування безробітного на
тимчасову роботу (у випадку ОСОБА_1
тривала з 24.04.2013р. по 01.05.2013р.) тягне
скорочення тривалості виплати
допомоги по безробіттю, тобто
зменшення на строк не менше кількості
календарних днів тимчасової роботи, а
не повернення усієї суми виплаченої
допомоги.

Представник відповідача зазначає, що
ОСОБА_1 визнає позов на суму 400грн., як
виплачена їй за період з 24.04.2013р. по
01.05.2013р.

Від представника позивача 10.06.2014р
надійшло клопотання про розгляд справи
без участі представника Центра
зайнятості Суворовського району м.
Одеси.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, у зв'язку із
чим суд ухвалив розглянути справу у
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що громадянка
ОСОБА_1 29.11.2012р. звернулася як шукаюча
роботу до Центру зайнятості
Суворовського району м.Одеси. Останнє
місце роботи - головний касир ПАТ
«Креді Агріколь Банк», звільнена 31.12.2010
року

06.12.2012р. на підставі заяви ОСОБА_1 від
06.12.2012 року згідно наказу №НТ 121206 від
06.12.2012р відповідачці надано статус
безробітного

Наказом Центру зайнятості від 06.12.2012р.
№НТ 121206 було розпочато виплату
допомоги по безробіттю з 06.12.2012р., в
подальшому цей наказ скасовано.

Наказом від 11.03.2013р. №НТ130311 призначено
виплату по безробіттю та розпочато
виплату допомоги по безробіттю.

Наказом від 11.10.2013р. №НТ131011 припинено
виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1
у зв'язку із працевлаштуванням
відповідачки, а також припинено
реєстрацію ОСОБА_1 як безробітної.

Наказом від 16.12.2013р. №НТ131216 прийнято
рішення про повернення коштів згідно
п.6.14 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000р. №307 (надалі - Порядок №307),
виплачених з 23.04.2013р. по 26.09.2013р. у сумі
7143,11грн.

Таке рішення прийняте у зв'язку із
проведенням перевірки, в ході якої
згідно Акту №194 від 04.12.2013р.
встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у
трудових відносинах з ТОВ «Руш» з
23.04.2013р. по 01.05.2013р. (накази про прийняття
на роботу та звільнення за власним
бажанням, видані ТОВ «Руш»).

Згідно ч.ч.2,3 ст.36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення. Сума виплаченого
забезпечення застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення.

Факт працевлаштування ОСОБА_1 у період
перебування на обліку в Центрі
зайнятості Суворовського району
м.Одеси відповідачкою визнається та
підтверджується листом ТОВ «Руш» від
28.11.2013 року №28/11-13-02, заявою ОСОБА_1 від
19.04.2013 року про прийняття роботу на
посаду продавця непродовольчого
товару, наказом ТОВ «Руш» від 23.04.2013
року №75-КП про прийняття на роботу,
заявою відповідачки від 30.04.2013 року про
звільнення за власним бажанням,
наказом від 01.05.2013 року №82-КУ про
звільнення, розпискою про отримання
ОСОБА_1 25.11.2013 року трудової книжки у
зв'язку зі звільненням.

ОСОБА_1 була надіслана претензія від
17.12.2013р. №4909/02/06 про необхідність
повернути кошти в сумі 7143,11 грн.
протягом місяця з дня отримання
претензії.

На підставі п.п 1 п. 5.5 Порядку надання
допомоги по безробіттю у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності", затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України №307 від 20.11.2000р.,
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою діяльністю або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно - правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
за цивільно - правовими угодами).

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Відповідачка ОСОБА_1 не повідомила
центр зайнятості про перебування у
трудових відносинах з ТОВ «Руш» у
період з 23.04.2013р. по 01.05.2013р.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно п. 6.14 Порядку №307, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю,
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебувала на обліку у Центрі
зайнятості Суворовського району м.
Одеси з 06.12.2012 р. по 11.10.2013р. як
безробітна та отримала допомогу по
безробіттю у загальній сумі 7143,11грн., що
підтверджується довідкою позивача від
16.12.2013р. про дохід у період з 06.12.2012р. по
11.10.2013р.

З цієї довідки убачається, що у квітні
2013р. ОСОБА_1 було виплачено 1502,50грн., у
тому числі 400,67грн. позивач вважає
незаконно виплаченими, як і подальші
виплати допомоги по безробіттю.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.31 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» ( надалі - Закон №1533)
тривалість виплати допомоги по
безробіттю, матеріальної допомоги у
період професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації скорочується на строк до
90 календарних днів у разі порушення
умов і строку реєстрації та
перереєстрації як безробітного, а
також недотримання рекомендацій щодо
сприяння працевлаштуванню.

Відповідно до п.п.1 п.5.4 Порядку №307
тривалість виплати допомоги по
безробіттю скорочується на строк до 90
календарних днів у разі приховування
відомостей про працевлаштування на
тимчасову роботу (у тому числі за
межами України) або здійснення іншої
діяльності за винагороду в період
одержання допомоги по безробіттю - на
строк не менше кількості календарних
днів тимчасової роботи.

Представник ОСОБА_1 помилково
посилається у запереченнях на позов на
це положення Порядку, оскільки згідно
заяви ОСОБА_1 на ім'я директора ТОВ
«Руш» від 19.04.2013р. відповідачка просила
прийняти її на постійну, а не тимчасову
роботу.

Як убачається з матеріалів справи (
Витяг з наказів про прийняті рішення по
ОСОБА_1 - а.с.16), рішення про повернення
коштів прийняте позивачем на підставі
п.6.14 Порядку №307, згідно з яким якщо під
час одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Обов'язок своєчасного подання
відомостей про обставини, що впливають
на умови виплати, для застрахованої
особи встановлений ч.2 ст.36 Закону №1533,
а відповідальність у вигляді
повернення виплат - ч.3 ст.36 цього
Закону.

В даному випадку суд не вбачає підстав
для висновку про обґрунтованість
стягнення у повному обсязі коштів,
виплачених ОСОБА_1 як допомога по
безробіттю за весь період виплат
починаючи з квітня 2013р. (частково) до
моменту припинення виплат (з 26.09.2013р.),
оскільки неповідомлення про
працевлаштування відповідачки
протягом фактично 7 днів не свідчить
про умисне невиконання нею своїх
обов'язків як застрахованої особи та
зловживання ними, що виключає
застосування до неї відповідальності
згідно з ч.3 ст.36 Закону №1533 та
відповідно до п.6.14 Порядку №307.

Адже строки своєчасного подання
відомостей законом не встановлені,
причому стосовно ОСОБА_1 відсутні
документально зафіксовані дані, з
якого моменту вона дізналася про
виникнення обставин,що впливають на
умови виплати, оскільки копія наказу
ТОВ «Руш» від 23.04.2013р. про прийняття на
роботу не містить підпису ОСОБА_1 про
ознайомлення з ним. Разом з цим, 01.05.2013р.
її обов'язок повідомлення обставини
працевлаштування вже припинився
внаслідок звільнення за наказом №82-КУ
ТОВ «Руш».

Як убачається з довідки ТОВ «Руш»,
протягом періоду роботи ОСОБА_1
нарахована заробітна плата у сумі
342,86грн., отже за переконанням суду
одержання нею за цей період допомоги по
безробіттю у сумі 400,67грн. (з 23.04.2013р. по
01.05.2013р.) разом із заробітною платою не є
законним та в цих межах позивач
обґрунтовано вимагає повернення
виплаченої допомоги.

На підставі вищевикладеного, позовні
вимоги Центру зайнятості
Суворовського району м. Одеси
підлягають частковому задоволенню зі
стягненням з ОСОБА_1 400,67грн.
неправомірно отриманої допомоги по
безробіттю.

Керуючись ч.6 ст.128, ст. ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Центра
зайнятості Суворовського району м.
Одеси до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Центра зайнятості
Суворовського району м. Одеси
400(чотириста гривень) 67коп. та
перерахувати кошти до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття за наступними банківськими
реквізитами: р/р 0009; Банк УДК в
Одеській області; МФО 828011; КПО 22500430; код
50040400;04.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов Центра
зайнятості Суворовського району м.
Одеси до ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Центра зайнятості
Суворовського району м. Одеси
400(чотириста гривень) 67коп. та
перерахувати кошти до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття за наступними банківськими
реквізитами: р/р 0009; Банк УДК в
Одеській області; МФО 828011; КПО 22500430; код
50040400;04.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.