Справа № 2-а-1360/11/0313
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року
Справа № 9104/143548/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Глушка І.В., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ратнівському районі Волинської
області на постанову Ратнівського
районного суду Волинської області від
24 травня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ратнівському районі
Волинської області про визнання
неправомірними дії та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04.05.2011 року звернулася в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Ратнівському районі
Волинської області в якому просила
визнати дії відповідача
неправомірними, зобов'язати останнього
провести з 01.08.2010 року нарахування та
виплату пенсії як потерпілій від
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
інваліда ІІІ групи, яка настала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
згідно ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
встановивши державну пенсію по
інвалідності в розмірі шести
мінімальних пенсій за віком, який
відповідно розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Ухвалою Ратнівського районного суду
Волинської області від 06 травня 2011 року
адміністративний позов за період 01.08.2010
року по 03.11.2010 року - залишено без
розгляду.

Постановою Ратнівського районного
суду Волинської області від 24 травня 2011
року (прийнятою в порядку скороченого
провадження), позов задоволено, визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Ратнівському районі Волинської
області, зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
позивачу як особі віднесеній до
категорії 1, інваліду ІІІ групи
внаслідок Чорнобилської катастрофи,
державної пенсії по інвалідності в
розмірі шести мінімальних пенсій за
віком згідно ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
04.11.2010 року по 04.05.2011 року з урахуванням
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум..

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Ратнівському районі Волинської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
державна пенсія за ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
встановлюється розмірі не нижче 6
мінімальних пенсій за віком для осіб,
які віднесені до 1 категорії ІІІ групи
інвалідності.

Мінімальна пенсія за віком відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застосовується для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно цим Законом.
Можливість застосування мінімального
розміру пенсії, визначеного ст. 28
вказаного Закону, для призначення
пенсії особам, яких віднесені до 1
категорії IIІ групи інвалідності за
нормами Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» законом не передбачено.
Крім того ухвалою Конституційного суду
від 19.05.2009 року № 27 - у /2009 підтверджено,
що в частині третій ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» закладено
однозначну вимогу щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
установленого в абзаці першому частини
першої цієї статті, виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим законом, та
непоширення вказаного мінімального
розміру пенсії за віком на
правовідносини, що виникають на
підставі інших законів, крім цього
закону.

Враховуючи вище викладене, підстав для
застосування мінімального розміру
пенсії, передбаченого ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
визначення розміру підвищення пенсії
відповідно до Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали від Чорнобильської
катастрофи» не має.

Відповідно до п. 28 Розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачалося внесення змін до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення п.28
Розділу II вищезазначеного Закону
визнано неконституційним. Рішення про
відновлення дії вищезгаданого
законодавчого акту України у редакції,
чинній до внесення змін до нього,
Верховною Радою України не приймалося.
Внаслідок цього порядок обчислення
пенсій та/або підвищень до них,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» залишився
неврегульований.

В ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що порядок
обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання внаслідок Чорнобильської
катастрофи, визначається Кабінетом
Міністрів України. Відповідно до ст. 116
Конституції України, Кабінет Міністрів
України забезпечує здійснення
внутрішньої і зовнішньої політики
держави, виконання Конституції, актів
президента. Реалізуючи повноваження,
надані Конституцією України та
законодавчими актами Кабінет
Міністрів України видав постанови № 654
від 16.07.2008 року та №630 від 28.05.2008 року,
якими визнано розрахункові величини, з
якої необхідно виходити призначаючи
пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи із вище наведенего просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріли справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 віднесена до 1 категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
встановлена ІІІ група інвалідності,
причиною якої визнано захворювання, що
пов'язане з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Розглядаючи спір судом першої
інстанції вірно зазначено, що
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» державна
пенсія по інвалідності, що пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
встановлено у розмірі, що не можуть
бути нижчими по ІІІ групі інвалідності
шість мінімальних пенсій. Однак
розміри державної пенсії зазнали змін,
що відбулись відповідно до п.п.12, п.п.15
п.28 розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України, Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року, який набрав чинності 01
січня 2008 року. Згадані положення
бюджетного Закону рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними і такими, що
втратили чинність з дня ухвалення
вказаного рішення.

Крім того судом першої інстанції
встановлено, що відповідач виплачує
позивачу державну пенсію в розмірах
передбаченими постановами Кабінету
Міністрів України №530 від 28 травня 2008
року «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» та
від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян», що є значно меншими.

В даній спірній ситуації суд першої
інстанції правильно виходив із
принципу пріоритетності законів над
підзаконними актами, а відтак вірно
вважав, що при визначенні позивачеві
розміру пенсії застосуванню
підлягають ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської астрофи», а не вище
названі постанови Кабінету Міністрів
України №530 від 28 травня 2008 року та від
16 липня 2008 року №654, оскільки останні
істотно звужують обсяг раніше
встановлених законом прав.

Оскільки законодавчо відсутній інший
порядок визначення розміру
мінімальної пенсії за віком, ніж
передбачений ч.2 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з метою
реалізації конституційної гарантії на
отримання пенсії, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
необхідність застосування
відповідачем даної правової норми при
визначенні розміру мінімальної пенсії
за віком, що є базовою величиною для
розрахунку основної і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та дорівнює розміру
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Враховуючи викладене суд першої
інстанції правильно вважав, що захисту
підлягає право позивача шляхом
зобов'язання відповідача нарахувати і
виплатити в межах визначеного ч.2. ст.99
КАС України шестимісячного строку
позовної давності основну пенсію в
розмірі згідно ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської астрофи». Однак
задовольняючи позовні вимоги за період
з 04.11.2010 року по 04.05.2011 року суд першої
інстанції не звернув увагу на ту
обставину, що позивач просив
задовольнити позовні вимоги надалі, а
відтак колегія суддів вважає, що
позовні вимоги слід задовольнити
починаючи з 04.11.2010 року до виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення, зміну чи припинення
спірних правовідносин.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що постанову суду
першої інстанції слід змінити, бо судом
по суті правильно вирішено справу,
однак порушено норми процесуального
права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 2 ч.
1 ст. 198, ст. 201, ст. 203, ст. 205, ст. 207, ст. 254
КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ратнівському районі Волинської
області задовольнити частково. Змінити
постанову Ратнівського районного суду
Волинської області від 24 травня 2011 року
у справі № 2а-1360/11, виклавши її
резолютивну частину в такій редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Ратнівському районі
Волинської області щодо невиплати
ОСОБА_1 як особі, віднесеній до
категорії І, інваліду ІІІ групи
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
основної пенсії в розмірі не менше 6
(шести) мінімальних пенсій за віком
згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ратнівському районі
Волинської області проводити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1, як
особі, віднесеній до категорії І,
інваліду ІІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, основної
пенсії в розмірі не менше 6 (шести)
мінімальних пенсій за віком згідно ст.
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 04 листопада 2010
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Позовні вимоги за період з 01.08.2010 року
по 03.11.2010 року включно залишити без
розгляду.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
І.В. Глушко

Н.В. Ільчишин