Справа № 813/1260/13а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Справа №
10248/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача -
Лужецька Г.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Головного управління Міндоходів у
Львівській обл. на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 07.06.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Головного управління Міндоходів у
Львівській обл. про визнання
протиправним і скасування рішення про
застосування фінансових санкцій за
здійснення роздрібної торгівлі
алкогольними напоями без наявності
ліцензії, -

В С Т А Н О В И Л А:

18.02.2013р. позивач Фізична особа -
підприємець /ФОП/ ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому, із врахуванням
поданої під час розгляду справи заяви
про збільшення розміру позовних вимог,
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Регіонального
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України у
Львівській обл. № 130114 від 08.10.2012р. (а.с.2-4,
64-65).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07.06.2013р.
заявлений позов задоволено; визнано
протиправним та скасовано рішення
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Львівській обл. № 130114 від
08.10.2012р.; вирішено питання про розподіл
судових витрат (а.с.81-84).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, його оскаржив відповідач
Регіональне управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Львівській обл., який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.90-93).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що спірне рішення № 130114 від 08.10.2012р.
оскаржено позивачем з пропуском
місячного строку, передбаченого ст.99
КАС України; згідно матеріалів справи
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями без наявності ліцензії
здійснював 15.09.2012р. саме ФОП ОСОБА_3, а не
ТзОВ «Хмаринка» (хоча на той момент
вказані суб'єкти господарювання не
мали відповідної ліцензії та довідок
про внесення місць зберігання
алкогольних напоїв до єдиного реєстру).

У зв'язку із реорганізацією
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Львівській обл., судом
апеляційної інстанції в порядку ст.55
КАС України допущено заміну
відповідача його правонаступником -
Головним управлінням Міндоходів у
Львівській обл. (а.с.109-110).

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
представника відповідача на
підтримання поданої скарги,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 зареєстрований як фізична
особа-підприємець та одночасно обіймає
посаду директора іншої юридичної особи
- ТзОВ «Хмаринка».

На підставі договору оренди № Ф-7962-11
від 15.09.2011р. ТзОВ «Хмаринка» орендує в
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради нежитлове
приміщення, частину якого використовує
для торгівлі з реалізацією
алкогольними напоями, а частину - під
склад (а.с.15-17).

15.09.2012р. старшим оперуповноваженим
ВПНОПТ ГВПМ СДПІ ВПП у м.Львові старшим
лейтенантом податкової міліції Артиш
Н.Д. складено протокол про
адміністративне правопорушення за ч.1
ст.164 КУпАП відносно ФОП ОСОБА_3

Із змісту вказаного протоколу слідує,
що 15.09.2012р. о 12 год. 00 хв. за адресою:
АДРЕСА_1 в продуктовому магазині ТзОВ
«Хмаринка», який належить ОСОБА_3, та
який здійснює в ньому господарську
діяльність, ОСОБА_3 допустив здійснення
реалізації алкогольних напоїв
(роздрібна торгівля підакцизними
товарами) без отримання ліцензії на
даний вид діяльності, чим порушив
вимоги ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (а.с.36).

В цей же день ОСОБА_3 ознайомлено з
протоколом та відібрано особисті
пояснення, якими він підтвердив, що на
час складення протоколу ліцензії на
право роздрібної торгівлі алкоголем не
мав, ліцензію видано на юридичну особу
ТзОВ «Хмаринка», а він здійснює
торгівлю в приміщенні магазину (а.с.37).

Всього встановлено реалізацію
алкогольних напоїв без ліцензії по
кількості на суму 16691 грн. 15 коп.

На підставі вказаних матеріалів
08.10.2012р. відповідачем винесено рішення
про застосування до ФОП ОСОБА_3
фінансових санкцій в розмірі 33382 грн. 30
коп. за порушення вимог ч.11 ст.15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Також судом першої інстанції з'ясовано,
що ОСОБА_3 як фізична особа-підприємець
не отримував ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_1,
однак таку ліцензію видано ТзОВ
«Хмаринка» за цією ж адресою терміном
дії з 20.09.2010р. по 19.09.2011р. та з 01.10.2012р. по
30.09.2010р.

Відповідно до ч.11 ст.15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» роздрібна торгівля
алкогольними напоями (крім столових
вин) або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Статтею 17 цього Закону передбачена
відповідальність за порушення вимог
ст.15 цього Закону, а саме до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій в розмірі 200 відсотків
вартості отриманої партії товару, але
не менше 1700 грн.

Таким чином, для застосування до особи
зазначеного виду відповідальності,
слід встановити факт продажу
алкогольних напоїв без наявності
відповідної ліцензії.

Разом з тим, наявними матеріалами
справи така обставина як здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями ФОП ОСОБА_3 не знайшла свого
об'єктивного підтвердження.

Зокрема, аналіз складеного протоколу
про адміністративне правопорушення за
ч.1 ст.164 КУпАП відносно ФОП ОСОБА_3
вказує на те, що у ньому не зафіксовано
конкретного факту реалізації
алкогольних напоїв, при цьому
відомості про проведення контрольної
розрахункової операції у протоколі є
відсутніми.

Під час судового розгляду ФОП ОСОБА_3
надані докази про те, що алкогольні
напої, які були виявлені у магазині,
придбані для ТзОВ «Хмаринка», останні в
кількості 509 пляшок на суму 11688 грн. 30
коп. перебували у власності цього
підприємства і зберігалися на складі
магазину до отримання ліцензії;
представлена касова стрічка (фіскальні
чеки) за 15.09.2012р. свідчать про те, що
роздрібну реалізацію у магазині
проводило саме ТзОВ «Хмаринка».

Решта алкогольних напоїв в кількості 250
пляшок вартістю 5002 грн. 30 коп. були
придбані ФОП ОСОБА_3 та зберігалися на
складі ТзОВ «Хмаринка», що не являється
порушенням закону.

Стосовно дотримання позивачем строків
оскарження спірного рішення про
застосування фінансових санкцій
колегія суддів виходить з того, що
відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу /ПК/ України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що
поняття грошового зобов'язання охоплює
всі суми коштів, які підлягають сплаті
як штрафні санкції за порушення вимог
законодавства, дотримання якого
контролюють контролюючі органи. Не є
винятком і штрафні санкції за
порушення законодавства, яке регулює
обіг спирту етилового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у
разі, коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі,
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V цього
Кодексу, такий контролюючий орган
надсилає (вручає) платнику податків
податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма чітко встановлює, що в
разі, коли контролюючий орган діє на
підставі ст.54 цього Кодексу (тобто коли
він зобов'язаний визначити, зокрема,
суму штрафу за порушення вимог
законодавства, дотримання якого ним
контролюється), такий орган приймає
податкове повідомлення-рішення.

При цьому в п.58.1 ст.58 ПК України
безпосередньо зазначено, що податкове
повідомлення-рішення приймається в
разі визначення суми грошового
зобов'язання, у тому числі за порушення
норм іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
відповідні органи.

Зазначене цілком стосується органів
доходів і зборів України, які
контролюють дотримання вимог
законодавства щодо обігу спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

З огляду на аналіз викладених
законодавчих приписів контролюючий
орган у разі виявлення порушення вимог
законодавства, яке регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, якщо таке порушення тягне за
собою визначення грошових зобов'язань
у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій, зобов'язаний прийняти
податкове повідомлення-рішення.

Тому з 01.01.2011р. (від часу набрання
чинності ПК України) у контролюючих
органів в розумінні ПК України
відсутні повноваження щодо прийняття
інших рішень, крім податкових
повідомлень-рішень, якими можуть бути
визначені грошові зобов'язання.

Водночас у разі прийняття цими
органами рішення щодо визначення
платникові податків штрафних санкцій
за порушення вимог законодавства, що
регулює обіг спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів, якщо таке
рішення за своєю формою не відповідає
податковому повідомленню-рішенню, слід
враховувати, що окремі дефекти форми
рішення контролюючого органу не
повинні сприйматися як безумовні
підстави для висновку щодо
протиправності спірного рішення і, як
наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте
контролюючим органом у межах своєї
компетенції та з його змісту можна
чітко встановити зміст цього рішення
(зокрема, порушення законодавства, за
які застосовуються відповідні санкції,
та розмір останніх), таке рішення може
бути визнане правомірним навіть у разі,
коли не дотримано окремих елементів
форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого
органу про застосування фінансових
санкцій за порушення вимог
законодавства з регулювання обігу
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, прийняте не за
формою, передбаченою для податкових
повідомлень-рішень, варто розцінювати
як податкове повідомлення-рішення з
окремими дефектами, які не змінюють
суті спірного рішення.

Водночас незалежно від дефектів форми
податкового повідомлення-рішення з
визначення грошових зобов'язань за
фінансовими санкціями за порушення
законодавства з регулювання обігу
спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів на такі
повідомлення-рішення поширюється дія
норм ПК України, через що такі можуть
бути оскаржені у строки, визначені п.56.18
ст.56 цього Кодексу, тобто, протягом 1095
днів з моменту отримання такого
рішення.

Окрім цього, на виконання ст.17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»
розроблено Порядок застосування
фінансових санкцій, затв. постановою КМ
України № 790 від 02.06.2003р. Відповідно до
п.5 цього Порядку підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є матеріали
правоохоронних, податкових та інших
органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Матеріалами справи стверджується, що
оскаржуване рішення прийнято на
підставі матеріалів ГВ ПМ СДПІ ВПП у
м.Львові, що відповідає наведеним
вимогам законодавства.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

За таких обставин заявлений позов
є підставним та обґрунтованим, у
зв'язку з чим підлягає до задоволення з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міндоходів у Львівській
обл. на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
07.06.2013р. в адміністративній справі №
813/1260/13-а залишити без задоволення, а
вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

С.М.Кузьмич