Справа № 17-11/1987
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/40278/12

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Київської області, прокуратури м.
Славутич Київської області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційними скаргами ОСОБА_1 на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року, ухвалу цього ж суду від 16 лютого
2012 року, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року, ухвалу цього ж
суду від 24 травня 2012 року та
прокуратури Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року та постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2011року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що протягом 2011 року позивач
неодноразово звертався до прокуратури
Київської області та прокуратури м.
Славутич Київської області за захистом
своїх прав, проте подані ним скарги та
заяви про злочин в порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України відповідачами не розглянуті,
мотивованих відповідей позивачем не
отримано. Просив визнати незаконними
дії прокуратури, внаслідок яких
допущені порушення законодавства про
порядок та строки розгляду й вирішення
скарг від 30 червня 2011 року та 2 серпня 2011
року щодо бездіяльності органів
прокуратури і порушення
конституційних прав позивача, та заяви
від 30 вересня 2011 року про злочин;
скасувати постанову в.о. прокурора м.
Славутич Київської області Норця О.В.
від 18 серпня 2011 року про відмову в
порушенні кримінальної справи,
прийняту за результатами додаткової
перевірки факту порушення
законодавства про працю у товаристві з
обмеженою відповідальністю
«Відродження Полісся» з підстав її
необґрунтованості та прийняття з
порушенням статті 12 Закону України
«Про прокуратуру» та пункту 4.4
Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України;
зобов'язати відповідачів вчинити дії,
передбачені статтею 6 Закону України
«Про прокуратуру», які повинні бути
спрямовані на невідкладне усунення
порушень закону, вказаних у заяві
позивача від 30 вересня 2011 року про
злочин та притягнення до
відповідальності посадових осіб ПАТ
«Банк Форум», місцевих та
територіальних державних органів
нагляду та контролю за додержанням
чинного законодавства про працю та
соціального страхування, які своїми
діями створили перешкоди для
поновлення порушених прав позивача,
вказаних ним у скаргах від 30 червня 2011
року та від 2 серпня 2011 року.

Ухвалою судді Київського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2011
року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до прокуратури Київської області,
прокуратури м. Славутич Київської
області в частині скасування постанови
в.о. прокурора м. Славутич Київської
області Норця О.В. від 18 серпня
2011 року про відмову в порушенні
кримінальної справи, прийнятої за
результатами додаткової перевірки
фактів порушення законодавства про
працю у товаристві з обмеженою
відповідальністю «Відродження
Полісся» з підстав її
необґрунтованості та прийняття з
порушенням статті 12 Закону України
«Про прокуратуру» та пункту 4.4
Інструкції про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури України
на підставі пункту 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України. В інших частині позовних вимог
ухвалою судді Київського окружного
адміністративного суду від 22 грудня 2011
року провадження у справі відкрито.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії прокуратури
Київської області щодо направлення
звернення ОСОБА_1 від 2
серпня 2011 року на розгляд до
прокуратури м. Славутич Київської
області. Зобов'язано прокуратуру
Київської області надати ОСОБА_1
відповідь на звернення позивача від 2
серпня 2011 року в порядку, передбаченому
чинним законодавством. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року провадження у справі в частині
визнання незаконними дій прокуратури
внаслідок яких допущені порушення
положень законодавства, яким
встановлений порядок та строки
розгляду та вирішення заяви позивача
від 30 вересня 2011 року про злочин та
зобов'язання відповідачів вчинити дії
передбачені статтею 6 Закону України
«Про прокуратуру» та мають бути
спрямовані на невідкладене усунення
порушень закону зазначених у заяві
позивача від 30 вересня 2011 року про
злочин та притягнення до
відповідальності посадових осіб ПАТ
«Банк Форум», місцевих та
територіальних державних органів
нагляду та контролю за додержанням
чинного законодавства про працю та
соціального страхування, діяннями яких
було створено перешкоди для поновлення
порушених прав позивача, зазначених у
невирішених відповідачами скаргах від
30 червня 2011 року та 2 серпня 2001 року
закрито.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а ухвалу Київського
окружного адміністративного суду від 16
лютого 2012 року - без змін.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 травня 2012
року апеляційні скарги ОСОБА_1 та
прокуратури м. Славутич Київської
області залишено без задоволення.
Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року змінено. Виключено з
мотивувальної частини постанови
посилання на Інструкцію про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України, затверджену
наказом Генерального прокурора
України від 28 грудня 2005 року №9гн.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1
та прокуратури Київської області,
судами порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, позивач просить скасувати всі
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позов повністю;
прокуратура Київської області просить
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 (у
справі №1-17/2001; справа щодо
конституційності статті 248-3 Цивільного
процесуального кодексу України)
Конституційний Суд України зазначив,
що кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та, законних інтересів. Захист
прав і свобод людини не може бути
надійним без надання їй можливості при
розслідуванні кримінальної справи
оскаржити до суду окремі процесуальні
акти, дії чи бездіяльність органів
дізнання, попереднього слідства і
прокуратури. Але таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб, як і діяльність суду, має свої
особливості і не належить до сфери
управлінської.

Відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 14 грудня 2011 року
№ 19-рп/2011 положення статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України в аспекті конституційного
звернення і конституційного подання та
в системному зв'язку з положеннями
частини другої статті 55 Конституції
України, частини третьої статті 110,
частини п'ятої статті 234, частини другої
статті 236 Кримінально-процесуального
кодексу України, частини другої статті
2, пункту 2 частини третьої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України необхідно розуміти так, що
скарги осіб стосовно прийняття рішень,
вчинення дій або допущення
бездіяльності суб'єктом владних
повноважень щодо заяв і повідомлень
про вчинені або підготовлювані злочини
суди повинні розглядати і вирішувати у
кримінальному судочинстві.

Відповідно до положень пункту 1 частини
першої статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Суди першої та апеляційної інстанцій
прийшли до обґрунтованого висновку про
закриття провадження у справі в
частині визнання незаконними дій
прокуратури внаслідок яких допущені
порушення положень законодавства щодо
порядку та строків розгляду та
вирішення заяви позивача від 30 вересня
2011 року про злочин та зобов'язання
прокуратури м. Славутича Київської
області та прокуратури Київської
області вчинити дії передбачені
статтею 6 Закону України «Про
прокуратуру» та мають бути спрямовані
на невідкладене усунення порушень
закону, зазначених у заяві позивача від
30 вересня 2011 року про злочин та
притягнення до відповідальності
посадових осіб ПАТ «Банк Форум»,
місцевих та територіальних державних
органів нагляду та контролю за
додержанням чинного законодавства про
працю та соціального страхування,
діяннями, яких було створено перешкоди
для поновлення порушених прав
позивача, викладених ним у скаргах від
30 червня 2011 року та 2 серпня 2001 року,
оскільки позивачем оскаржуються дії
прокуратури щодо не проведення
перевірки заяви ОСОБА_1 про злочин в
порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Враховуючи викладене, зазначені дії та
бездіяльність відповідача не можуть
бути предметом оскарження в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки порядок їх вирішення
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 30 червня 2011 року
позивач звернувся із скаргою (яка 15
липня 2011 року була доповнена) до
прокурора Київської області та
прокуратури м. Славутич Київської
області із проханням доручити
перевірку фактів про порушення
конституційних прав фахівцям, які не є
працівниками прокуратури м. Славутича
та взяти під особистий контроль
прокурора Київської області хід
розгляду даної скарги про порушення
конституційних прав та прав людини,
просив надати відповідь по результатах
розгляду двох скарг.

Згідно статті 40 Конституції України
всі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів держаної влади. Органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
всиновлений законом строк.

Згідно статті 1 Закону України «Про
звернення громадян» громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 15 цього Закону
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно статті 20 Закону України «Про
звернення громадян» звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Прокурор м. Славутича Київської
області листом від 11 липня 2011 року №1418
повідомив позивача про проведення
перевірки його звернення щодо
порушення законодавства про працю на
товаристві з обмеженою
відповідальністю «Відродження
Полісся».

За результатами проведеної
прокуратурою м. Славутича Київської
області перевірки в порядку статті 97
Кримінально-процесуального кодексу
України додержання вимог
законодавства про працю на товаристві
з обмеженою відповідальністю
«Відродження Полісся» 9 лютого 2011 року
прийнято рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю
в його діях складу злочину,
передбачених статями 172, 175
Кримінального Кодексу України.

Прокуратурою Київської області
розглянуто звернення позивача та
надано відповідь листом від 22 липня 2011
року №07/1-2979 вих-12 про вжиті заходи
реагування.

Суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, прийшов до
обґрунтованого висновку, що на скаргу
позивача від3 червня 2011 року
прокуратурою м. Славутич Київської
області була надана відповідь листом
від 11 липня 2011 року №1418, а прокуратурою
Київської області листом від 22 липня 2011
року №07/1-2979 вмх-12, тобто скарга
позивача була розглянута
відповідачами у встановлений законом
строк та у передбачений законом спосіб.

Також судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивач 2
серпня 2011 року звернувся зі скаргою до
прокурора Київської області з
проханням надати мотивовану відповідь
про вжиті заходи реагування на
бездіяльність прокуратури м. Славутича
Київської області протягом 2011 року з
усуненням причин порушення чинного
законодавства та конституційних прав
позивача.

Листом від 11 серпня 2011 року №19-р
прокуратура Київської області
направила звернення позивача для
організації перевірки та прийняття
рішення до прокуратури м. Славутича
Київської області. Про результати
проведеної перевірки та прийняте
рішення позивача було повідомлено 23
вересня 2011 року за вих. №17-11/1987
прокурором м. Славутича Київської
області.

Відповідно до положень статті 7 Закону
України «Про звернення громадян»
звернення, оформлені належним чином і
подані у встановленому порядку,
підлягають обов'язковому прийняттю та
розгляду. Забороняється направляти
скарги громадян для розгляду тим
органам або посадовим особам, дії чи
рішення яких оскаржуються.

Суди попередніх інстанцій
обґрунтовано зазначили, що дії
прокурора Київської області щодо
направлення скарги на бездіяльність
прокуратури м.Славутич для перевірки
та розгляду прокуратурі м. Славутич є
протиправними та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційних скарг висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та прокуратури
Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 16
лютого 2012 року, ухвалу цього ж суду від
16 лютого 2012 року, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 травня 2012 року, ухвалу цього ж
суду від 24 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Мойсюк М.І.