Справа № 826/13789/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Безименної Н.В., Федотова І.В.

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Державного підприємства
«Агентство з заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.10.2013 у справі за адміністративним
позовом Державного підприємства
«Агентство з заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» до Державної фінансової
інспекції України про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ДП «Агентство з заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної фінансової
інспекції України про визнання
протиправним дій Державної фінансової
інспекції України при проведенні
аудиторського дослідження, узгодженні
та підписанні аудиторського звіту, а
також дії щодо невизнання протоколу
розбіжностей та не надання висновків
на зауваження викладені у протоколі
розбіжностей; зобов'язання скасувати
підписання аудиторського звіту за
результатом державного фінансового
аудиту діяльності деревного
підприємства «Агентство з
заборгованості підприємств
агропромислового комплексу» за 2010-2012
роки та І квартал 2013 року та вчинити дії
щодо проведення процедур розгляду
звіту за участі керівництва об'єкту
аудиту, розгляду протоколу
розбіжностей та надання висновків;
визнати незаконними дії щодо
оприлюднення аудиторського звіту за
результатом державного фінансового
аудиту діяльності деревного
підприємства «Агентство з
заборгованості підприємств
агропромислового комплексу» за 2010-2012
роки та І квартал 2013 року до проведення
встановлених чинним законодавством
процедур розгляду, підписання звіту,
складання та підписання сторонами
протоколу розбіжностей до
аудиторського звіту та надання
письмових висновків щодо зауважень і
пропозицій зазначених у протоколі
розбіжностей; зобов'язання відкликати
лист № 17-14/426 від 21.08.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.10.2013 у задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, з чим погоджується колегія
суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено,
Департаментом державного фінансового
аудиту бюджетних програм та діяльності
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки на виконання п. 2.21
Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на ІІ квартал 2013 року проведено
державний фінансовий аудит діяльності
державного підприємства «Агентство з
реструктуризації заборгованості
підприємств агропромислового
комплексу» за 2010-2012 роки та І квартал 2013
року, за результатом якого складено
аудиторський звіт зареєстрований в
Департаменті державного фінансового
аудиту бюджетних програм та діяльності
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки 12.07.2013 за №17-25/3 (далі -
Звіт).

Позивач вказує на порушення процедури
погодження Звіту державного
фінансового аудиту, отже предметом
розгляду даної справи є дії
відповідача щодо складання та
погодження звіту державного
фінансового аудиту позивача.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Проведення державного фінансового
контролю регламентується постановою
Кабінету Міністрів України «Про
проведення Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами державного фінансового
аудиту» та наказом Головного
контрольно-ревізійного управління від
04.08.2008 №300, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27.10.2008
№1037/15728, яким затверджено Методику
проведення органами ДКРС фінансового
аудиту діяльності суб'єктів
господарювання (далі - Наказ №300).

Судом першої інстанції встановлено, що
державний фінансовий аудит позивача
проведено з 15.04.2013 по 12.07.2013, а саме
протягом 89 календарних днів, тобто з
дотриманням строку визначеного п. 4.2
розділу ІІ Наказу № 300.

Так, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність тверджень позивача
про те, що державний фінансовий аудит
проведено на протязі 102 днів, тобто з
порушенням строку визначеного п. 4.2
розділу ІІ Наказу № 300.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Наказу № 300
за результатами аудиту складається
аудиторський звіт, обов'язковими
розділами якого є висновки про
дотримання законодавства і
забезпечення ефективності
фінансово-господарської діяльності
об'єкта аудиту та обґрунтовані
рекомендації щодо її удосконалення.

Аудиторський звіт включає такі
розділи: вступ; результати
аудиторських процедур і висновки;
рекомендації; додатки (п. 2 розділу 5
Наказу №300).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що звіт зареєстрований
12.07.2013 за № 17-25/3 складено відповідно до
вимог п. 2 розділу 5 Наказу № 300.

Відповідно до п. 5 розділу 5 Наказу №300
аудиторський звіт підлягає розгляду за
участю керівництва об'єкта аудиту.
Строк такого розгляду не повинен
перевищувати 5 робочих днів.

Аудиторський звіт передається для
розгляду керівництву об'єкта аудиту
одним із таких способів:

а) особисто під розписку керівнику або
головному бухгалтеру об'єкта аудиту;

б) через діловодну службу з відміткою
про дату реєстрації в журналі вхідної
кореспонденції об'єкта аудиту та
підписом працівника цієї служби, який
здійснив реєстрацію;

в) рекомендованим поштовим
відправленням з повідомленням.

При наявності зауважень і пропозицій
посадових осіб об'єкта аудиту до
аудиторського звіту, що не були
враховані під час розгляду, вони
оформлюються у вигляді протоколу
розбіжностей, форма якого встановлена
в додатку.

Судом першої інстанції встановлено, що
проект аудиторського звіту та
протокол розбіжностей було подано
позивачу на погодження листом № 17-14/296
від 27.06.2013.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що у період з 01.07.2013 по 05.07.2013
аудиторський звіт розглядався за
участі представників позивача, проте
сторонами не було досягнуто згоди щодо
окремих висновків, відображених у
звіті.

Згідно матеріалів справи керівник
позивача відмовився підписати
протокол розбіжностей розгляду
аудиторського звіту.

Згідно з п. 5.2 розділу 5 Наказу №300 за
результатами розгляду з керівництвом
об'єкта аудиту, але не пізніше
останнього дня аудиту, аудиторський
звіт складається в чотирьох
примірниках і підписується в
односторонньому порядку керівником
групи державних аудиторів.

Відповідно до п. 5.3 розділу 5 Наказу №300
за наявності зауважень, викладених в
протоколі розбіжностей, орган ДКРС,
який проводив аудит, аналізує їх
обґрунтування, і в строк, не пізніше ніж
15 робочих днів після підписання цього
протоколу дає на них письмовий
висновок, який затверджується
керівником органу ДКРС або його
заступником.

Як вбачаться з матеріалів справи у
період з 01.07.2013 по 05.07.2013 аудиторський
звіт розглядався за участі
представників позивача, проте
сторонами не було досягнуто згоди щодо
окремих висновків, відображених у
звіті та запропоновано позивачу
викласти свої зауваження та пропозиції
в окремому додатку до протоколу
розбіжностей аудиторського звіту та
підписати протокол розбіжностей, що
позивачем зроблено не було.

Листом від 19.07.2013 відповідачем
направлено на адресу позивача
аудиторський звіт в плані реалізації
матеріалів державного фінансового
аудиту.

В подальшому, позивач направив на
адресу відповідача лист № 86 від 23.07.2013
щодо підписання протоколу
розбіжностей до аудиторського звіту.
Зауваження позивача до аудиторського
звіту надійшли до відповідача листом №
88 від 25.07.2013.

За результатом розгляду зауважень
позивача відповідачем надано
відповідні письмові висновки, які
направлено позивачу листом № 17-14/363 від
12.08.2013.

Судом першої інстанції встановлено та
позивачем не заперечується, що
зауваження позивача частково
враховано відповідачем при підготовки
інформації за результатом
аудиторського звіту.

Згідно з п. 1 розділом 7 Наказу №300
рішення щодо оприлюднення результатів
аудиту приймається керівництвом
органу ДКРС, що проводив аудит.
Оприлюднення органами ДКРС
результатів аудиту здійснюється
відповідно до законодавства. Така
інформація може надсилатися іншим
заінтересованим органам державної
влади, а також органам місцевого
самоврядування.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідачем вчинено
дії щодо оприлюднення звіту шляхом
надіслання звіту до Міністерства
аграрної політики та продовольства
України листом № 17-14/426 від 21.08.2013.

Позивачем питання щодо надання
додатків до звіту не порушувалось, отже
твердження позивача, що відповідачем в
порушення вимог п. 4.8, п. 5.3 Наказу 300 не
надано листів відповідей отриманих на
письмові запити відповідача є
необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачаться, що
інформація щодо переліку дебіторів та
сум заборгованостей узагальнена в
додатках № 3, 4, 5 до аудиторського звіту
та направлена позивачу разом зі звітом.

За наведених обставин, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що відповідачем дотримано
процедуру направлення та погодження і
оприлюднення аудиторського звіту
встановлену Наказом № 300.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що ні Постанова Кабінету Міністрів
України «Про проведення Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами державного
фінансового аудиту», ні Наказ № 300 не
передбачає такої процедури як
«скасування незаконно підписаного
звіту», що унеможливлює поновлення
ймовірно порушених прав у
запропонований позивачем спосіб.

Відповідно до п. 1 Наказу №300
аудиторський звіт за результатом
державного фінансового аудиту -
документ, який складається керівником
групи державних аудиторів (державним
аудитором) у встановленому порядку за
результатами проведення державного
фінансового аудиту, тобто аудиторський
звіт не актом зобов'язального
характеру.

Відповідачем не проведено ревізію
позивача та не приймались письмові
вимоги щодо усунення виявлених
порушень, які є актами зобов'язального
характеру.

З огляду на зміст частини першої ст. 2,
частини першої ст. 6 КАС України, а також
на те, що аудиторський звіт не є актом
зобов'язального характеру, оскільки
інші акти зобов'язального характеру
(вимога) за результатом проведеного
аудиту не приймались, колегія суддів
доходить аналогічного з судом першої
інстанції висновку про те, що діями
відповідача щодо погодження та
оприлюднення аудиторського звіту не
порушено права та інтереси позивача.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
дотримано процедуру направлення та
погодження та оприлюднення
аудиторського звіту встановлену
Наказом № 300.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
висновок апелянта про те, що дії
відповідача при проведенні
аудиторського дослідження, складанні
та підписанні аудиторського звіту,
вчинені із перевищенням меж
повноважень та у спосіб не
передбачений Положенням № 361 та
Наказом № 300.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Агентство з
заборгованості підприємств
агропромислового комплексу» -
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.10.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 27.05.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
Н.В. Безименна

І.В.
Федотов

.

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Безименна Н.В.

Федотов І.В.