Справа № 1915/21283/12
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа №
876/6878/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б, Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі про стягнення
підвищення до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

21.12.2012 року позивач - ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.
Тернополі, в якому просить визнати
незаконними дії відповідача у формі не
донарахування їй у 2012 році щомісячного
підвищення до пенсії, як дитині війни;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату їй щомісячного
підвищення до пенсії, як дитині війни,
за 2012 рік в межах шестимісячного строку
звернення до суду в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 11 лютого 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач очкаржила її
в апеляційному порядку. У апеляційній
скарзі просить скасувати постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2013
року та прийняти нову постанову, якою
задовольнити її позов.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Суд не вказав, чи прийнята
Постанова Кабінету Міністрів України
№1381 від 28.12.2011 року на підставі п.3
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», адже саме цей пункт надавав право
Кабінету Міністрів України
встановлювати у 2012 році порядок та
розміри застосування положень статті 5
та 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, що стверджується
паспортом позивача та пенсійним
посвідченням. У Законі України «Про
соціальний захист дітей війни»
визначено, що державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню, то суд
апеляційної інстанції вказує на те, що
необхідно надавати перевагу тій із них,
що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Отже, щодо набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, при вирішенні справ цієї
категорії щодо розміру підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, дітям війни
застосуванню підлягають положення
статті 6 Закону про соціальний захист
дітей війни.

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що пунктом 3 Прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет на 2012 рік» встановлено, що у 2012
році норми і положення статей 5, 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Вищезазначене положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» неконституційним не
визнавалося, та є чинним.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, п.3 ч.1 ст.197, п.1 ч.1
ст.198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 11 лютого 2013
року у справі № 1915/21283/2012 за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Тернопільському районі про
стягнення підвищення до пенсії як
дитині війни - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник