Справа № 2а-1602/09/0970
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2010 р. Справа № 2237/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Каралюса
В.М.

Суддів
Олендера
І.Я. , Улицького В.З.

при секретарі судового засідання
Балко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
прокуратури Івано-Франківської
області та Івано-Франківської митниці
на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.11.2009 року у справі за позовом ПП
ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці
про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, приватний підприємець ОСОБА_1
в червні 2009 року звернувся до суду з
позовом до Івано-Франківської митниці
та просив визнати незаконним рішення
Івано-Франківської митниці №
206000000/2009/000326/3 від 13.05.2009 року та
скасувати це рішення.

В обґрунтування позову посилається на
те, що в травні 2009 року він отримав
копію оскаржуваного рішення з якого
вбачається, що вартість плит для
підлоги «CLASSEN», які були переміщені ним
через митний кордон України, збільшено
з 2,7 дол. США на 6,47 дол. США та вважає, що
митний орган безпідставно збільшив
вартість товару, не вказавши підстав
для такого збільшення та не вказавши,
які конкретні порушення він допустив
при вказуванні вартості товару під час
митного оформлення.

Ним у відповідності до вимог п.7
Постанови КМУ № 1766 від 29.12.2006 року для
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість було подано:
контракт від 02.03.2009 року № 02/03/VG 1,
специфікацію-доповнення № 1А від 03/03/09,
інвойси № К/2009/03/18 та № К/2009/03/019, митну
декларацію від 10.03.2009 року,
специфікацію завантаження № 18/2009 та
19/2009, дорожню відомість і при
оформленні митних документів у митного
органу зауважень до нього не було.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.11.2009 року позов ОСОБА_1 було
задоволено повністю та визнано
протиправними і скасовано рішення
Івано-Франківської митниці про
визначення митної вартості товарів
№ 206000000/2009/000326/3 від 13.05.2009
року.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідачем в порушення вимог ст. 266
Митного Кодексу України було здійснено
повторно визначення митної вартості
товару не за ціною договору як основним
методом, а із застосуванням резервного
методу визначення митної вартості,
який застосовано з порушенням порядку
черговості послідовного використання
методів, зазначених в ст.ст.267-272 Митного
Кодексу України, без достатніх на то
підстав та в порушення порядку
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України.

Івано-Франківська митниця та
Прокуратура Івано-Франківської
області звернулись до суду з
апеляційними скаргами в яких просять
скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30.11.2009 року
в справі № 2-а-1602/09/0970 та винести нову
постанову, якою відмовити в позові.

В апеляційних скаргах посилаються на
те, що оскаржувана постанова винесена
судом з порушеннями норм матеріального
права, при неповно з'ясованих
обставинах справи, що мають значення
для справи та з невідповідністю
висновків суду обставинам справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Покликаються на те, що шляхом
проведення перевірки відомостей,
заявлених в декларації митної
вартості, проведення перевірки
документів, які були подані для
підтвердження заявленої митної
вартості, у митниці виник
обґрунтований сумнів стосовно
достовірності відомостей, що містяться
в документах, поданих митному органу
для здійснення митного контролю.
Задекларований рівень митної вартості
плит для підлоги «CLASSEN»
деревоволокнистих ламінованих на
підставі поданих комерційних та
товаросупровідних документів на рівні
2,7 дол.США кв.м. значно занижений у
порівнянні з рівнем митної вартості
такого товару, митне оформлення якого
вже здійснене, відповідно до бази даних
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби за прямими
договорами-контрактами. Ціна вказаних
плит на внутрішньому ринку України
визначається у відповідності до
найменувань моделей, їх колекцій,
артикулів. Тому відсутність у
комерційних та товаросупровідних
документах будь-яких відомостей про
найменування моделей колекцій плит
ламінованих, зазначення їх артикулів,
відсутність пакувального листа дає
підстави для обгрутованих сумнівів
стосовно достовірності відомостей про
ціну задекларованого товару. Зокрема
це стосується не зазначення
декларантом у графі 31 ВМД визначальних
характеристик задекларованого товару.

В судовому засіданні представник
прокуратури та Івано-Франківської
митниці апеляційні скарги підтримали
та просять їх задовільнити,
оскаржувану постанову скасувати та
винести нову постанову, якою відмовити
позивачу в позові повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечила проти
апеляційних скарг та просить відмовити
в задоволенні апеляційних скарг і
залишити оскаржувану постанову суду в
силі.

Колегія суддів, заслухавши,
суддю-доповідача, пояснення учасників
судового розгляду, перевіривши і
дослідивши матеріали справи приходить
до переконання, що доводи апеляційних
скарг заслуговують на увагу, є
підставними в зв'язку з чим оскаржувану
постанову слід скасувати та винести
нову, якою в позові відмовити, виходячи
з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
02.03.2009 року позивачем укладено контракт
за № 02/03 VG з фірмою «Madverto Holdings Ltd.»,
згідно з яким позивачем придбано плити
для підлоги «Classen» деревоволокнисті
ламіновані по ціні 2,7 дол. США за 1 м.кв.
та 10.03.2009 року позивачем товар було
імпортовано в Україну згідно вантажної
митної декларації за № 206020000/2009/000347 та
заявлено його митну вартість. Для
здійснення митного оформлення
позивачем надавалась вантажна митна
декларація від 10.03.2009 року,
специфікація доповнення,
зовнішньоекономічний контракт,
інвойси, специфікація доставки,
дорожня відомість.

У відповідності до п.7 Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України та надання відомостей для її
підтвердження декларант зобов'язаний
подати: зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи, а також інші платіжні або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, що необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних або подібних товарів,
пакувальні листи; копію ліцензії на
ввезення (вивезення) товарів, імпорт
(експорт) яких підлягає ліцензуванню.

В зв'язку з наведеним колегія суддів
вважає підставним посилання апелянтів
на ту обставину, що декларант був
зобов'язаний подати крім документів,
які ним були фактично подані також
пакувальні листи, платіжні або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, що необхідні для
ідентифікації ввезеного товару,
договір з третіми особами, що
пов'язаний договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, що пов'язані з
виконанням умов договору; відповідну
бухгалтерську документацію, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми виробника товару;
калькуляцію фірми-виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством,
сертифікат про походження товару;
відомості про якісні характеристики
товару; інформацію
зовнішньоторговельних та біржових
організацій про вартість товару.

ПП ОСОБА_1 вищевказані документи не
були представлені в зв'язку з чим в
митного органу виник обґрунтований
сумнів в вартості розмитненого товару,
що призвело до обґрунтованого
збільшення митної вартості товару
ввезеного декларантом на митну
територію України.

На підставі вищенаведеного колегія
суддів приходить до переконання, що
висновок суду першої інстанції про
підставність позовних вимог позивача є
помилковим, а тому постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30.11.2009 року
слід скасувати та винести нову
постанову, якою відмовити позивачу в
позові повністю з вищенаведених
міркувань.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.3 ч.1
ст.198,ч.1 п.3,4 ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокуратури
Івано-Франківської області та
Івано-Франківської митниці
задовольнити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
30.11.2009 року у справі № 2а-1602/09 - скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову приватного
підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом одного місяця у касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції з дня набрання постановою
законної сили.

Головуючий суддя
Каралюс В.М.

Судді
Олендер І.Я.
, Улицький В.З.

Повний текст постанови складено 17.05.2010
року.