Справа № 1423/1759/2011
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/1759/2011

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Алєйніков В.О. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Коваля М.П.,

суддів
- Потапчука В.О.,

- Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Департаменту праці та
соціального захисту населення
Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 березня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про оспорювання дій щодо
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Департаменту праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
про зобов'язання нарахувати та
виплатити державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку згідно вимог ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 21 вересня 2007
року по 30 липня 2010 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 07 березня 2012 року вказані
позовні вимоги ОСОБА_2 за період до 14
червня 2009 року залишені без розгляду,
за період з 15 червня 2009 року відкрито
скорочене провадження.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 19 березня 2012 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії Департаменту праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради щодо нарахування та
виплати позивачу допомоги по догляду
за дитиною у період з 15 червня 2009 року
по 30 липня 2010 року. Зобов'язано
Департамент праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
нарахувати позивачу допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 15 червня 2009
року по 30 липня 2010 року, обчисливши її у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Зобов'язано
Департамент праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
виплатити позивачу різницю між
нарахованою відповідно до цієї
постанови та фактично сплаченою у
період з 15 червня 2009 року по 30 липня 2010
року сумами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач надав до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вищезазначене
рішення та постановити нове, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити у повному обсязі.

Виходячи з приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, а також враховуючи те, що в
матеріалах справи достатньо доказів
для вирішення справи, вищезазначена
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право на отримання недоплаченої у
період з 15 червня 2009 року по 30 липня 2010
року допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до статті 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною. Зазначена
допомога надається застрахованим
особам у формі матеріального
забезпечення, яке частково компенсує
втрату заробітної плати (доходу) у
період відпустки для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину.

Частиною 1 статті 44 вказаного Закону
визначено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі,
зазначеній у частині 1 статті 42 цього
Закону, яка фактично здійснює догляд за
дитиною, щомісяця з дня надання
відпустки для догляду за дитиною по
день її закінчення, але не більш як по
день досягнення дитиною трирічного
віку включно.

Статтею 43 цього ж Закону встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності (далі
- Фонд), але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на
2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V з
метою приведення окремих норм законів
у відповідність із цим Законом
зупинено на 2007 рік дію статей 41 та 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 вказані
положення пункту 7 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційним) в частині зупинення
на 2007 рік дії статей 41, 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» щодо встановлення розміру
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
і Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», його дію поширено на
застрахованих осіб.

Частину 1 статті 15 вказаного Закону
викладено в такій редакції: «Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень», а пункт 3
розділу VIII «Прикінцеві положення»
цього Закону - у такій редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців».

Із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Однак, Конституційний Суд України
рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнав неконституційними низку
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», в тому числі, й пункт 25
розділу ІІ цього Закону щодо
виключення статей 40-44 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

При цьому, пункт 23 розділу ІІ вказаного
Закону щодо внесення змін до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» неконституційним визнано не
було.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, у період з 22 травня 2008 року
по 31 грудня 2008 року існувало дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною, а саме:
стаття 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», яка врегульовувала
питання щодо виплати допомоги особам,
які застраховані в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, і стаття 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у редакції Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», яка
поширювала свою дію на осіб (одного з
батьків дитини, усиновлювача, опікуна,
бабу, діда або іншого родича), які
фактично здійснюють догляд за дитиною,
незалежно від того, чи застраховані
вони у зазначеній системі страхування
(стаття 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми»).

Оскільки у справі, що розглядається,
суд встановив, що спір виник з приводу
виплати допомоги особі, яка
застрахована у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини, пов'язані із
виплатою допомоги зазначеній особі, у
період з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 № 835-VI передбачено, що у 2009
році допомога при народженні дитини та
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку).

Новий акт Уряду на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» не приймався.

Крім того, за змістом пункту 17
вказаного Порядку право на виплату
допомоги мають особи, зазначені в
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», яка на час
виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2009 рік» Кабінет Міністрів
України не визначав.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на відносини щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
позивачеві, як особі, яка застрахована
у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
періоди з 15 червня 2009 року по 30
липня 2010 року (розглядаємиє судом
вимоги позивача) поширюються норми
спеціального закону, яким є Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Поряд з цим, колегія суддів наголошує,
що доходячи обґрунтованого висновку
щодо необхідності застосування до
спірних правовідносин положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», суд першої інстанції
зобов'язав позивачеві нарахувати та
виплатити допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі визначеного ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», згідно з якою право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має незастрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною, а її розмір
дорівнює встановленому законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, замість статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», відповідно до якої
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Таким чином, оскаржувана постанова
суду першої інстанції на підставі п. 1 ч.
1 ст. 201 КАС України, підлягає зміні,
оскільки суд по суті правильно
вирішивши справу, помилково застосував
норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціального захисту населення
Миколаївської міської ради на
постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 березня 2012 року -
задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 березня 2012 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про оспорювання дій щодо
виплати державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - змінити.

Абзаци третій резолютивної частини
постанови Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 березня 2012
року викласти в такій редакції:

«Зобов'язати Департамент праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради нарахувати ОСОБА_2
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 15 червня 2009
року по 30 липня 2010 року.».

В іншій частині постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 19
березня 2012 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/