Справа № 826/20442/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.С.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "АВТ Баварія" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 28 січня 2014 року у справі
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "АВТ Баварія" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивач - фізична особа
- Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "АВТ Баварія" звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва із адміністративним позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 січня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 січня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "АВТ Баварія" - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 січня 2014 року - без змін виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що з 01 січня
2011 року порядок оподаткування землі в
Україні визначається розділом ХІІІ
«Плата за землю» Податкового кодексу
України, відповідно до норм якого річна
сума платежу, що підлягає
перерахуванню до бюджету суб'єктами
господарювання, які орендують земельні
ділянки державної і комунальної
власності, визначається відповідно до
умов договору, але з урахуванням вимог
підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288
Податкового кодексу України, тобто, не
може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу;
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу, а отже ТОВ з ІІ «АВТ Баварія»
не виконано вимог норм чинного
законодавства та занижено плату за
оренду земельної ділянки комунальної
власності за 2011 рік.

Колегія суддів погоджується із
наведеними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «АВТ Баварія» (далі - ТОВ з
ІІ «АВТ Баварія») зареєстровано як
юридична особа Солом'янською районною
в місті Києві державною адміністрацією
та перебуває на обліку як платник
податків в Міжрегіональному головному
управлінні Міндоходів - Центральному
офісі з обслуговування великих
платників.

Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів - Центральним офісом з
обслуговування великих платників
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового
законодавства в частині виконання п.288.5
ст.288 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року за період з 01.01.2011 року по
31.12.2011 року, за результатами якої
складено акт від 25.10.2013 року
№1290/42-30/23730020.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення - рішення від 12.11.2013 року
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з орендної плати за землю
у сумі 87 025,99 грн. - основний платіж, 10 879,24
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення - рішення
слугував висновок податкового органу
про порушення позивачем вимог: п.п. 288.5.1
п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
грошового зобов'язання по орендній
платі за земельні ділянки державної та
комунальної форми власності за період
з 01.01.2011 року по 31.12.2011 рік на загальну
суму 97 905,23 грн.

Вважаючи вказане повідомлення -
рішення протиправним, позивач
звернувся до суду.

Обговорюючи правомірність вимог
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
плату за землю» використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону
об'єктом плати за землю є земельна
ділянка, передана у власність або
надана в користування, у тому числі на
умовах оренди. Суб'єктом плати за землю
(платником) є власник землі і
землекористувач, у тому числі орендар.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У визначених
законом випадках застосовуються ціни
(тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 759, 762 ЦК України
законом можуть бути передбачені
особливості укладання та виконання
договору найму (оренди), і договором або
законом може бути встановлено
періодичний перегляд, зміну
(індексацію) розміру плати за
користування майном.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено перевіркою, між
позивачем та Київською міською
державною адміністрацією
(орендодавець) укладено договір на
право тимчасового довгострокового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) від 16.01.1998 року, згідно
умов якого орендодавець надає, а ТОВ з
ІІ «АВТ Баварія» приймає в тимчасове
користування земельну ділянку
загальною площею 5 195 кв., в тому числі
під будівлями - 2 844 кв. м., під дворами та
газонами - 2 351 кв. м., згідно з планом
землекористування, що додається.

Згідно з умовами вказаного договору
плата за землю вноситься
землекористувачем згідно до закону
«Про плату за землю» у вигляді орендної
плати у розмірі 2% від грошової оцінки.

Згідно п. 4 умов Договору, розмір
орендної плати може бути змінено
відповідно до змін нормативних актів,
що його регламентують.

Також, згідно Розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
20.11.1997 р. № 1885 між АК «Росток» і ТОВ з II
«АВТ Баварія» та Київською міською
державною адміністрацією 16.01.1998 р.
укладено договір на право тимчасового
довгострокового користування землею (в
тому числі на умовах оренди),
розташованою на бульварі Івана Лепсе, 4
(кадастровий номер 69:052:009).

За умовами Договору Київська міська
державна адміністрація надає, а АК
«Росток» і ТОВ з II «АВТ Баварія»
приймають в спільне тимчасове
користування земельну ділянку
загальною площею 875 кв. м., в тому числі
під будівлями 643 кв. м., під дворами та
газонами 232 кв.м., згідно з планом
землекористування, що додається.

Плата за землю вноситься
землекористувачем згідно до закону
«Про плату за землю» у вигляді орендної
плати у розмірі 2% від грошової оцінки.

Позивачем у податковій декларації з
плати за землю вх. № 1167 від 25.01.2011 року
нараховано за 2011 рік орендну плату за
земельні ділянки державної та
комунальної власності в розмірі 2% від
грошової оцінки земельних ділянок у
сумі 174 095,40 грн.

Відповідач, натомість обґрунтовує свою
позицію посилаючись на п. 288.5.1 п.288 ст.288
Податкового кодексу України, та
зазначає, що річна сума платежу не може
бути меншою трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
розділом ХІІІ цього кодексу, а відтак
дійшов висновку про заниження орендної
плати за землю за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2011 р. на суму 87 025,99 грн.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком контролюючого органу з
огляду на наступне.

Порядок оподаткування землі в Україні,
починаючи з 01.01.2011 року, визначається
розділом ХІІІ «Плата за землю»
Податкового кодексу України. Питання
орендної плати за землю врегульовані
статтею 288 Податкового кодексу України.

Відповідно до норм Податкового кодексу
України, який визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, річна сума платежу, що
підлягає перерахуванню до бюджету
суб'єктами господарювання, які
орендують земельні ділянки державної і
комунальної власності, визначається
відповідно до умов договору, але з
урахуванням вимог підпункту 288.5.1
пункту 288.5 статті 288 Податкового
кодексу України, тобто, не може бути
меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється розділом XIII Кодексу;
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється розділом XIII
Кодексу.

Таким чином, річна сума платежу
орендної плати за землю, згідно з п. 288.5
ст. 288 ПКУ, не може бути меншою розміру,
визначеного підпунктом 288.5.1 пункту 288.5
статті 288 Податкового кодексу України,
а саме - трикратного розміру земельного
податку.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового
кодексу України визначено, що платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

З урахуванням наведеного, у зв'язку зі
зміною розміру орендної плати за
земельну ділянку згідно з пп. 288.5.2 п. 288.5
ст. 288 Податкового кодексу України, та
встановлення її розміру, який не може
бути меншим трикратного розміру
земельного податку, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та контролюючого органу, що
позивач повинен був самостійно
розрахувати розмір орендних платежів
на поточний рік з урахуванням вимог,
встановлених чинним Податковим
кодексом України.

Аналогічна позиція викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 08.10.2012 року № К/9991/52059/12,
від 07.11.2012 року № К/9991/42672/12, від 13.06.2013
року № К/9991/87034/11 тощо.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "АВТ Баварія" - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 січня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254, 255 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "АВТ Баварія" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 січня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання
повного тексту рішення - 03.06.2014 року.

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.