Справа № 2а-16514/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа № 151688/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління праці
та соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
на постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 06
грудня 2011 року по справі № 2-а-16514/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
та центру поштового зв'язку № 6
Тернопільської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» про зобов'язання здійснити
нарахування та виплату допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства, а також доплати за роботу
на території радіоактивного
забруднення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 листопада 2011 року звернулась
до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
та центру поштового зв'язку № 6
Тернопільської дирекції УДППЗ
«Укрпошта», в якому просила зобов'язати
відповідачів здійснити перерахунок та
виплату допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в розмірі 30
процентів від мінімальної заробітної
плати та доплати за роботу в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, а також 3% річних від
простроченої суми за кожен календарний
місяць.

Позовні вимоги обґрунтовувала
посиланням на норми статей 37, 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та статті 625 Цивільного кодексу
України.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 06
грудня 2011 року позов задоволено
частково. Зобов'язано центр поштового
зв'язку № 6 Тернопільської дирекції
УДППЗ «Укрпошта» здійснити
перерахунок позивачу доплати в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
як громадянину, що працює в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
відповідно до положень статті 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 03 травня 2011 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин,
подати розрахункові документи до
управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації
Тернопільської області та провести
виплату після отримання коштів.
Зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
перевірити, провести реєстрацію та
облік розрахунку центру поштового
зв'язку № 6 Тернопільської дирекції
УДППЗ «Укрпошта» та подати органу
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення видатків для
виплати позивачу доплати в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати як
громадянину, що працює в зоні
посиленого радіоекологічного
контролю, відповідно до положень
статті 39 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 03 травня 2011
року до виникнення обставин, з якими
закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин. В
решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
подало апеляційну скаргу, в якій
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій здійснювалось в розмірах
передбачених законами України про
Державний бюджет України на
відповідний рік та постановами
Кабінету Міністрів України, в межах
передбачених на це видатків.

Оскільки особами, які беруть участь у
справі, не подано клопотання про
розгляд справи за їх участю, суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України розглядає справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до четвертої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та працює на території зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до статті 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.

Всупереч вимогам статті 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування та виплату позивачу
доплати до заробітної плати проведено
у фіксованому розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати, як
того вимагає вказаний Закон.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи із засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні спору в частині
того, яка сума підлягає стягненню з
відповідача за визначений позивачем
період, застосуванню підлягає саме
стаття 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1996 року №
836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Як визначено пунктами 2, 4 Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 вересня 2005 року
№ 936, розпорядниками коштів є
управління праці та соціального
захисту населення по місцю реєстрації
громадян.

Згідно з пунктами 5, 6 зазначеного вище
Порядку соціальні виплати, допомоги,
передбачені статтею 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
проводяться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності без утворення юридичної
особи, установами, організаціями та
військовими частинами відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці, а тому
підприємства, установи, організації та
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності виступають
в даних правовідносинах як суб'єкти
владних повноважень на основі
законодавства.

Таким чином, центр поштового зв'язку № 6
Тернопільської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» є належним відповідачем в
частині проведення донарахування
позивачу доплати до заробітної плати
відповідно до статті 39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Державного казначейства
платіжні документи для здійснення
відповідних видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
платником щомісячної доплати
працюючому за роботу в зоні посиленого
радіоекологічного контролю є
управління праці та соціального
захисту населення, а фактично виплату
проводить роботодавець.

Також суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність
посилання позивача на норми статті 625
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, оскільки в даному випадку
спірні правовідносини виникли не з
договірних грошових зобов'язань, а тому
норми Цивільного кодексу України в
частині відповідальності за порушення
грошового зобов'язання боржника перед
кредитором застосуванню не підлягають.

Що стосується вимог позивача про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, то слід
зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, зокрема, тим
що проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю в розмірі 30
процентів від мінімальної заробітної
плати.

Перелік населених пунктів, жителям
яких з 1 квітня 1991 року виплачується
щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів Української РСР від 23 липня
1991 року N 106.

Враховуючи те, що позивач проживає в м.
Чортків Тернопільської області, яке не
належить до населених пунктів, жителям
яких з 01 квітня 1991 року виплачується
щомісячна грошова допомога у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва і
особистого підсобного господарства,
суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про наявність підстав
для відмови в задоволенні позовних
вимог щодо нарахування і виплати
щомісячної грошової допомоги у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства.

Разом з тим, судом першої інстанції
помилково відмовлено в задоволенні
позовних вимог за період до 02 травня 2011
року. Так як вказані вимоги заявлені
позивачем з пропуском шестимісячного
строку позовної давності,
встановленого статтею 99 КАС України, а
обставини, якими вона обґрунтовувала
поважність причин пропуску строку
звернення до суду не є поважними, суд
першої інстанції, встановивши вказані
обставини, відповідно до статті 100 КАС
України, повинен був залишити їх без
розгляду.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу по суті,
однак, допустив помилкове застосування
норм процесуального права, що
відповідно до пункту 1 статті 201 КАС
України є підставою для зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 06
грудня 2011 року по справі № 2-а-16514/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації Тернопільської області
та центру поштового зв'язку № 6
Тернопільської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» про зобов'язання здійснити
нарахування та виплату допомоги у
зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства, а також доплати за роботу
на території радіоактивного
забруднення - змінити, виклавши п'ятий
абзац резолютивної частини постанови в
наступній редакції: «Позовні вимоги
ОСОБА_1 за період до 02 травня 2011 року
залишити без розгляду. В решті позову
відмовити».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
А.Р. Курилець

О.І. Мікула