Справа № 2а-5142/09/1470
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 червня 2014 року м. Київ
В/800/2405/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів

судді-доповідача Шипуліної Т.М.

суддів: Бившевої Л.І., Голубєвої Г.К.,
Лосєва А.М., Федорова М.О.,

перевіривши матеріали заяви Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 24.02.2014 у справі №2а-5142/09/1470
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юкрейніан Шугар
Компані» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
Миколаївської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
стягнення бюджетної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24.02.2014 відхилено касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Жовтневому районі Миколаївської
області, правонаступником якої є
Жовтнева об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області,
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 25.11.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.06.2011 у
справі №2а-5142/09/1470 залишено без змін.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою Вищого адміністративного суду
України Жовтнева об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області звернулась до Верховного Суду
України з заявою про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 24.02.2014 та просила допустити справу
до провадження по перегляду судового
рішення Верховним Судом України.

Відповідно до приписів пункту 1 частини
першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В даному випадку, заявник посилається
на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, зокрема
підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії постанов Вищого
адміністративного суду України від
14.04.2011 у справі №24-34/07-АП (К-13726/07), від
15.04.2009 у справі №АС-03/298-06 (К-36476/06) та
зазначає, що у вказаних справах та у
даній справі за аналогічних обставин
Вищий адміністративний суд, здійснивши
різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, дійшов різних висновків
щодо права на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість.

Разом з тим, обставини справи, що
розглядається, відмінні від тих, на які
посилається заявник на обґрунтування
наявності підстав для перегляду
справи.

Так, у даній справі, суд касаційної
інстанції погодився з висновком судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності податкового
повідомлення-рішення та
обґрунтованості позовних вимог про
стягнення бюджетного відшкодування
податку на додану вартість з огляду на
те, що питання податкового кредиту та
бюджетного відшкодування поширюється
тільки на окремо взятого платника
податків і не ставить цей факт у
залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб, а вимога закону щодо
надмірної сплати податку на додану
вартість, як необхідної умови
повернення з бюджету сум цього податку
його платникові, стосується саме цього
платника і сплати саме ним податку у
ціні придбання товарів (послуг) їх
постачальникам.

В той час, як зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України від
14.04.2011 у справі №24-34/07-АП (К-13726/07)
вбачається, що суд дійшов висновку про
правомірність зменшення суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість з огляду на те, що факт
виконання господарських операцій не
підтверджено.

Окрім того, зі змісту постанови Вищого
адміністративного суду України від
15.04.2009 у справі №АС-03/298-06 (К-36476/06)
вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення, суд виходив з
того, що позивачем не сплачувалася сума
податку на додану вартість
постачальникам товарів (послуг).

Таким чином, мова йде про застосування
норм матеріального права до різних за
змістом правовідносин і не може
розцінюватись як неоднакове
застосування касаційною інстанцією
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, у Жовтневої
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області
відсутні підстави, передбачені статтею
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, для порушення
питання щодо розгляду заяви Вищим
адміністративним судом України про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Жовтневій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області у задоволенні
вимоги про допуск справи для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
24.02.2014 у справі №2а-5142/09/1470 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юкрейніан Шугар
Компані» до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
Миколаївської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
стягнення бюджетної заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: _________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
_________________ Л.І. Бившева

_________________ Г.К. Голубєва

_________________ А.М.Лосєв

_________________ М.О.Федоров