Справа № 805/1963/14
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Маслоід О.С.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
справа №805/1963/14
Приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,
секретар судового засідання
Котовський С.О., з участю представника
позивача Макуріної О.С., представника
відповідача Кушнір Г.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області,
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року у справі № 805/1963/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Макіївки Донецької області (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Кіровському районі м. Макіївки
Донецької області (далі - відповідач)
про стягнення не прийнятих до заліку та
не відшкодованих виплачених сум за
період з липня по листопад 2013 року на
загальну суму 5526.20 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року позов було задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Макіївки Донецької області суму
неприйнятих до заліку та не
відшкодованих виплачених сум за період
з липня по листопад 2013 року у розмірі
750,00 грн.

В іншій частині позову позивачу було
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, сторони подали апеляційні
скарги,

Позивач просить постанову суду першої
інстанції скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, та прийняти нову
постанову суду, якою задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що помилковість рішення суду
першої інстанції в тому, що ним не вірно
трактовано норми ст.33 Закону України №
1105. Вказаною статтею не визначено, що
право на отримання страхових виплат
виникає лише у випадку досягнення
пенсійного віку на момент смерті
годувальника. З вказаної норми
випливає, що право на отримання
страхових виплат виникає у
непрацездатних осіб, які перебували на
його утриманні або, якщо не перебували
на утриманні, то мали право на таке
утримання на момент смерті.

Судом першої інстанції не взято до
уваги, що відповідно до п. 18 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1 за документ, що
засвідчує факт перебування на
утриманні померлого годувальника
непрацездатних членів сім"ї, одержання
від померлого годувальника допомоги,
яка була для них постійним і основним
джерелом засобів для існування,
приймають довідки уповноважених
органів з місця проживання
(реєстрації), у тому числі органів
місцевого самоврядування.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить постанову суду першої
інстанції скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції
помилково трактовано, що суми
заборгованості з відшкодування
пенсійному фонду виникають на підставі
права непрацездатних осіб на одержання
щомісячних страхових виплат, які
перебували на утриманні померлого або
мали на день його смерті право
одержання. Ця норма дійсно стосується
того факту, що на момент смерті
потерпілого жінки повинні досягти 55
років, а чоловіки 60 років, якщо вони не
працюють, а інваліди - члени сім'ї
потерпілого повинні бути такими на час
інвалідності. Відділення Фонду
наполягає на тому, що на момент смерті
потерпілого, особи, про яких іде мова,
були працездатні і мали законні
підставі не перебувати на утриманні
померлого, а якщо і перебували, то вони
не досягли 55-річного віку.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та заперечував
проти доводів апеляційної скарги
позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та заперечував
проти доводів апеляційної скарги
відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що за період з липня по
листопад 2013 року позивач здійснив
виплату пенсії по втраті годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання.

Позивачем за вказаний період були
складені акти щомісячної звірки витрат
по особових справах зазначених
потерпілих, які він надав
відповідачеві для заліку.

Відповідачем за вказаний період суми
виплачених пенсій не прийняті до
заліку, оскільки на час смерті
годувальника члени їх родини були
працездатними та не знаходились на
утриманні.

Відповідачем не враховані суми витрат
на виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника жінкам - дружинам: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 (годувальник помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2
(годувальник помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року),
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (годувальник помер
ІНФОРМАЦІЯ_9 року), ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1
(годувальник помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року),
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 (годувальник помер
ІНФОРМАЦІЯ_9 року), ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5
(годувальник помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року),
оскільки вони на момент загибелі
чоловіків - потерпілих не перебували на
утриманні, їм не було 55 років, вони не
були непрацездатними особами.

Згідно ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» факт перебування на
утриманні потерпілого встановлюється
в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент смерті чоловіків вказаним
особам не було 55 років, та вони не
знаходились на утриманні їх чоловіків
(годувальників), а деякі особи на момент
смерті чоловіка працювали.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який затверджений
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4 та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697
(надалі Порядок) відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Відповідно до п. 2 Порядку він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно ч. 16 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання провадиться
потерпілому відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 ст. 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Частиною 1 ст. 36 цього Закону визначено,
що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно ст. 28 Закону страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі -щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках однаразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхові виплати у зв'язку з втратою
годувальника;

5) страхові виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових виплат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно ст.. 33 Закону у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, позивач не має права
на відшкодування відповідачем
сплачених сум пенсій особам по втраті
годувальника у розмірі 4 511,90 грн.,
оскільки вони не відносяться до осіб,
визначених ст. 33 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не врахована сума витрат
на виплату пенсій у зв'язку із втратою
годувальника ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6
(годувальник помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року) у
розмірі 150,00 грн. щомісяця.

04 жовтня 2010 року рішенням Гірницького
районного суду м. Макіївки по справі №
2а-144/10 ОСОБА_10 було встановлено факт її
перебування на утриманні у свого
чоловіка ОСОБА_11, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_11 року. У вказаному рішенні
визначено, що на момент смерті
чоловіка, ОСОБА_10 не отримувала
заробіток, тобто вона знаходилась на
його утриманні. Заробіток її чоловіка
був постійним і основним джерелом
існування.

Як правильно зазначено судом першої
інстанції, відповідно до ст.72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, понесені позивачем
витрати на виплату пенсії по втраті
годувальника ОСОБА_10 у сумі 750,00 грн.
підлягають відшкодуванню.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області -
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року у справі № 805/1963/14 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Макіївки
Донецької області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Макіївки Донецької області
про стягнення заборгованості -
залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
складена в нарадчій кімнаті та
проголошена в судовому засіданні 13
червня 2014 року, в повному обсязі
виготовлена 18 червня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, а в разі
складання рішення відповідно до ст.160
КАС України - з дня складання рішення в
повному обсязі.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
Т.Г. Гаврищук

М.Г.Сухарьок