Справа № 2а/0470/4024/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/800/12563/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
стягнення винагороди за зберігання
майна,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
судді Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 2 квітня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 квітня 2013 року,

встановив:

У березні 2012 року ОСОБА_4 пред'явив
позов до Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
стягнення винагороди за зберігання
нерухомого майна, переданого на
відповідальне зберігання в сумі 579899,18
грн.

Позов обґрунтував тим, що його було
призначено зберігачем арештованого
нерухомого майна, що зазначено у акті
від 5 січня 2012 року № 703/В-4/30522554, однак,
відповідач ухиляється від виплати
належної йому винагороди за кожний
місяць зберігання переданого йому
об'єкта нерухомого майна.

Ухвалою судді Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 2
квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 квітня 2013 року, відмовлено у
відкритті провадження у справі в
порядку адміністративного
судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.
Зазначає, що є учасником виконавчого
провадження, а тому спір підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області
ОСОБА_4 призначено відповідальним
зберігачем арештованого нерухомого
майна, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, про що було зазначено в акті
від 5 січня 2012 року №703/В-4/30522554.

Відповідно до частини першої та
третьої статті 59 Закону України «Про
виконавче провадження» майно, на яке
накладено арешт, за винятком майна,
зазначеного в частині восьмій статті 57
цього Закону, передається на
зберігання боржникові або іншим особам
(далі - зберігач), призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна видається
боржнику, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу. У разі
якщо зберігачем призначено іншу особу,
крім боржника або члена його сім'ї, він
одержує за зберігання майна
винагороду, розмір якої визначається
угодою між зберігачем та державним
виконавцем.

Згідно з пунктом 5.8.2. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, зберігач, якщо ним призначено не
боржника або члена його сім'ї, має право
на одержання за зберігання майна
винагороду або прибуток від зберігання
майна, розмір яких установлюється за
угодою зберігача з державним
виконавцем, укладеною відповідно до
вимог глави 66 Цивільного кодексу
України.

Частиною другою статті 2 КАС України
встановлено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

За правилами пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Враховуючи, що ОСОБА_4 оскаржує
невиконання Відділом примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області договору
зберігання, укладеного відповідно до
вимог глави 66 Цивільного кодексу
України, відповідач у даному випадку не
здійснює владні управлінські функції,
а суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Наведені позивачем в касаційній скарзі
доводи висновку судів попередніх
інстанцій не спростовують та не дають
підстав вважати, що ними порушено норми
процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
процесуального права, тому відсутні
підстави для скасування або зміни
прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу судді
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 2 квітня 2012
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 квітня 2013 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.