Справа № 2-а/679/59/14
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/679/59/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Біла Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішині Хмельницької області на
постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 14 лютого
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області, третя особа -
Державне підприємство Національна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом",
від імені за дорученням якої діє ВП
"Хмельницька АЕС" про визнання
протиправним та скасування рішення
відповідача, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області зарахувати
період роботи позивача за Списком №1 , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м.Нетішин Хмельницької
області, третя особа - Державне
підприємство Національна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом",
від імені за дорученням якої діє ВП
"Хмельницька АЕС", в якому просив
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області
зарахувати період роботи позивача за
Списком №1.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 14 лютого
2014 року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області від 22 січня 2014
року № 496/04 про відмову ОСОБА_2 в
зарахуванні періоду роботи з 22 серпня
1992 року по 31 серпня 1998 року до стажу
для призначення пенсії на пільгових
умовах згідно Списку № 1. Зобов'язано
відповідача зарахувати позивачу
період роботи з 22 серпня 1992 року по 31
серпня 1998 року до стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
згідно Списку № 1 і призначити пенсію з
моменту звернення - 13 січня 2014 року.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що обов'язок проведення
атестації робочих місць покладено
законодавцем на керівників
підприємств, тому відмова відповідача
не може позбавити позивача його
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питання надання
пенсій за Списком №1 на пільгових
умовах відповідно до п."а" ч.1 ст.13, ст.62
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 01 серпня 1992 року №442.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в місті Нетішині Хмельницької
області звернулося до Вінницького
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
судове рішення, ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Державне підприємство Національна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом",
від імені за дорученням якої діє ВП
"Хмельницька АЕС", у поданих
запереченнях просить апеляційну
залишити без задоволення, а судове
рішення залишити без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату час і місце
судового засідання, колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

У відповідності до вимог ч.6 ст.12 та ч.1
ст.41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Вінницький
апеляційний адміністративний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач в період з 22 серпня 1992 року по 31
серпня 1998 року працював у Хмельницькій
АЕС з умовами праці за Списком №1
електрослюсарем 6 розряду дільниці
систем управління та захисту цеху
теплової автоматики та вимірювань.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м.Нетішин Хмельницької
області повідомило позивачу, що період
роботи період з 22 серпня 1992 року по 31
серпня 1998 року на посаді
електрослюсарем 6 розряду дільниці
систем управління та захисту цеху
теплової автоматики та вимірювань в
особливо шкідливих умовах праці згідно
пільгової довідки зарахувати по Списку
№1 немає підстав, так як атестація
робочого місця вищевказаної професії
не була проведена на підприємстві.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно з приписами п."а" ч.1 ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці - за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад та показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затверджено
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01 грудня
2005 року за №1451/11731. Згідно з пунктом 3
Порядку при визначені права на пенсію
за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1-2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Судом першої інстанції встановлено, що
записи у трудовій книжці та довідки,
які містяться у матеріалах справи,
підтверджують характер роботи
позивача у спірний період за Списком
№1, що надає ОСОБА_2 право на включення
цього періоду до стажу та право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці.

Пунктом 2 вказаної постанови
встановлено, що відповідно до ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення
атестації робочих місць за умовами
праці не залежить від працівника і не
може обмежувати його право на
отримання пенсії.

У відповідності до ч.3 п.4 Порядку
позачергово атестація проводиться у
разі докорінної зміни умов і характеру
праці з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу,
профспілкового комітету, трудового
колективу або його виборного органу,
органів Державної експертизи умов
праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Судом встановлено, що атестація
робочого місця позивача, яка
проводилась 1992 року, була здійснена у
порядку та у відповідності до діючого
законодавства, а оскільки докорінної
зміни умов і характеру праці позивача
не відбулося, за вказаних обставин
справи, судова колегія суду
апеляційної інстанції вважає
правильними висновки суду першої
інстанції про наявність достатніх
підстав для задоволення позовних
вимог, оскільки в період з 22 серпня 1992
року по 31 серпня 1998 року позивач
фактично виконував роботу в особливо
шкідливих умовах праці за Списком №1.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідачем безпідставно відмовлено
позивачу у зарахуванні періоду роботи
з 22 серпня 1992 року по 31 серпня 1998 року
до пільгового обчислення пенсії за
Списком №1.

Доводи апеляційної скарги
встановлених обставин справи та
висновків судів першої інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом попередньої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваного
рішення правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області, - залишити без
задоволення, а постанову Нетішинського
районного суду Хмельницької області
від 14 лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
/підпис/ Біла Л.М.

Судді
/підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар