Справа № 820/8494/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 червня 2014 р.
Справа № 820/8494/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання -
Сковира Л.Ю.,

за участю представника позивача -
Шкириди Л.Ю.,

представника відповідача -
Сівтунової О.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду в
м. Харкові адміністративну справу за
позовом Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кратос-пульт" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кратос-пульт", в
якому просить суд: стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кратос-пульт" (61145, м.
Харків, вул. Новгородська, 2, ) на користь Харківського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (61022, м.
Харків, Держпром, 1 під., 1 пов., к. 16, , одержувач: р/р З003, МФО
851011, код одержувача: 24134567, УДКСУ у
Дзержинському районі м. Харкова)
адміністративно - господарські санкції
за незайняті робочі місця, призначені
для працевлаштування інвалідів, в сумі
7509,41 грн., з яких основний платіж - 7457,89
грн., пеня в розмірі 51,52 грн.,

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідно до статті 20
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (на
далі - Закон) підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Згідно звіту відповідача за
2013 рік середньооблікова кількість
штатних працівників у 2013 році
становила 19 осіб, а кількість інвалідів
- штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених,
відповідно до вимог ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" - 1
особа. Відповідач за не зайняті робочі
місця інвалідами повинен був сплатити
адміністративно господарські санкції
у розмірі 7457,89 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримував
повному обсязі.

Представник відповідача проти
позову заперечував, надав суду
письмові пояснення. Просив суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Суд, заслухавши представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
заперечення, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази в їх
сукупності, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991
року, встановлено, що для підприємств,
установ, організацій, у тому чиє
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів в
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 9 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Частиною 3 ст.20 вищевказаного Закону
визначено, що сплату
адміністративно-господарських санкцій
і пені підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю,
проводять відповідно до закону за
рахунок прибутку, який залишається в їх
розпорядженні після сплати всіх
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Згідно ст. 18 Закону України №875-ХІІ
від 21.03.1991 року забезпечення прав
інвалідів на працевлаштування та
оплачувану роботу, в тому числі з
умовою про виконання роботи вдома,
здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Так, відповідно до статті 18-1 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
інвалід, який не досяг пенсійного віку,
не працює, але бажає працювати, має
право бути зареєстрованим у державній
службі зайнятості як безробітний.
Рішення про визнання інваліда
безробітним і взяття його на облік для
працевлаштування приймається центром
зайнятості за місцем проживання
інваліда на підставі поданих ним
рекомендацій МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів.

Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.

Державна служба зайнятості може
за рахунок Фонду соціального захисту
інвалідів надавати дотацію
роботодавцям на створення спеціальних
робочих місць для інвалідів,
зареєстрованих у державній службі
зайнятості, а також проводити
професійну підготовку, підвищення
кваліфікації і перепідготовку цієї
категорії інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до абзацу 2 частини 2
Порядку подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 31.01.2007 року № 70, інформацію про
наявність вільних робочих місць
(вакантних посад) для працевлаштування
інвалідів роботодавці подають центру
зайнятості за місцем їх реєстрації як
платників страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Наведене свідчить про те, що
обов'язок товариства щодо створення
робочих місць для інвалідів не
супроводжується його обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.
Такий обов'язок покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України № 420 від
19.12.05 була затверджена форма
статистичної звітності № 3-ПН "Звіт про
наявність вакансій", яка подавалася
підприємствами, установами та
організаціями щомісячно на адресу
державної служби зайнятості (в
редакції чинній до 31.05.2013 року).

Наказом Міністерства соціальної
політики України № 316 від 31.05.2013 р.,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 17.06.2013 р. за № 988/23520, затверджено
форму статистичної звітності № 3-ПН
"Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)", та порядок її подання
(чинний з 31.05.2013 року).

Судом встановлено, що на
підприємстві у спірний період
працювало 19 штатних працівників та
було створено 1 робоче місце для
інвалідів.

Тобто, підприємство виконало
норматив робочих місць для інвалідів
на виконання вимог ст. 19 Закону,
оскільки 4 % від кількості працівників
(19) становить 1 особа.

Також судом встановлено, що на
адресу Харківського міського центру
зайнятості відповідачем вчасно
направлялись звіти за формою 3-ПН про
наявність вакансій (а.с.15-26).

Так, вказаними звітами
підприємство інформувало орган
державної служби зайнятості про
наявність вакантних робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Згідно ч.1 ст. 217 ГК України
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки.

Відповідно до ч.1 ст. 218 ГК України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Судом встановлено, що відповідачем
були виконані вимоги Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" щодо вжиття
заходів для працевлаштування
інвалідів.

Доказів, які б свідчили про те, що
товариство відмовило у прийнятті на
роботу інвалідам, які безпосередньо
зверталися до підприємства
відповідача або які були направлені
переліченими у ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" органами
позивачем не були представлені і у
справі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно ст. 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кратос-пульт" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 17
червня 2014 року.

Суддя
Нуруллаєв І.С.