Справа № 2а-7145/11/1370
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
Справа №
65920/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
приватного підприємства
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 1.12.2011 року в
справі за позовом приватного
підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий»
до Державної податкової інспекції у
Стрийському районі Львівської області
про визнання неправомірними дій щодо
проведення невиїзної документальної
перевірки, визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н
О В И В :

У червні 2011 року приватне підприємство
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» звернулося до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Стрийському районі
Львівської області про визнання
нечинними та скасування рішень про
визнання неправомірними дій щодо
проведення невиїзної документальної
перевірки, визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Позивач просив визнати неправомірними
дії ДПІ у Стрийському районі
Львівської області щодо проведення
невиїзної документальної перевірки
своєчасності сплати податкових
зобов'язань, за результатами якої
складено акт № 3378/15-3/32053949 від 12.10.2010
року, а також визнати протиправним та
скасувати податкові
повідомлення-рішення:

№/0 від 26.10.2010 року, яким йому було
визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю -
1240,77 грн. штрафних (фінансових) санкцій
в розмірі 10% за затримку на 17
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 12407.60 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким йому було
визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю -
375,43 грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 20% за затримку на 48 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 1877,15 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким йому було
визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб - Нежухівська с/р - 706,70
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 10% за затримку на 22 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 7067,03 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким йому було
визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб - Нежухівська с/р - 2315,23
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 20% за затримку на 75 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 11576,12 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким йому було
визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб - Нежухівська с/р - 3675,33
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 50% за затримку на 129 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 7350,64 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 1.12.2011 року
позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило приватне підприємство
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий», яке в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що суд першої інстанції не взяв до
уваги неправомірності проведення
податковим органом перевірки
своєчасності сплати податків і зборів,
оскільки чинним законодавством не
передбачено проведення невиїзної
документальної перевірки своєчасності
сплати таких платежів, а лише
податкових декларацій та звітів. Від
платника податків не надходило до
податкового органу відповідних
документів та пояснень та від
податкового органу не надходило до
позивача запитів про надання письмових
пояснень про виявлені порушення. В
зв'язку з цим акт такої перевірки не
може бути доказом в справі. Крім того,
оскаржувані штрафні (фінансові)
санкції застосовані в період дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, тому є незаконними.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що працівниками
Державної податкової інспекції у
Стрийському районі Львівської області
було проведено невиїзну
документальну перевірку приватного
підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» з
питань своєчасності сплати орендної
плати за землю по м. Стрию за червень,
липень, серпень 2010 року та по
Нежухівській с/раді за листопад 2009
року, січень - червень 2010 року. з
приводу чого складено акт від 12.10.2010
року № 3378/15-3/32053949.

Вказаною перевіркою встановлено
порушення позивачем вимог ст. 17 Закону
України «Про плату за землю» та пп. 5.3.1.
п. 5.3. ст. 5 чинного на час спірних
правовідносин Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», а саме - за відповідні
податкові періоди несвоєчасно
здійснено перерахування узгодженого
податкового зобов'язання з земельного
податку.

На підставі акту перевірки
контролюючим органом було прийнято
податкові повідомлення-рішення :

№/0 від 26.10.2010 року, яким позивачу
було визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю -
1240,77 грн. штрафних (фінансових) санкцій
в розмірі 10% за затримку на 17
календарних днів граничного строку
сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 12407.60 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким позивачу
було визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю -
375,43 грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 20% за затримку на 48 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 1877,15 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким позивачу
було визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
з юридичних осіб - Нежухівська с/р - 706,70
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 10% за затримку на 22 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 7067,03 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким позивачу
було визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
з юридичних осіб - Нежухівська с/р - 2315,23
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 20% за затримку на 75 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 11576,12 грн.;

№/0 від 26.10.2010 року, яким позивачу
було визначено суму податкового
зобов'язання з орендної плати за землю
з юридичних осіб - Нежухівська с/р - 3675,33
грн. штрафних (фінансових) санкцій в
розмірі 50% за затримку на 129 календарних
днів граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання в розмірі 7350,64 грн.

За результатами адміністративного
оскарження вказаних рішень останні
були залишені без змін ДПІ в
Стрийському районі, ДПА у Львівській
області та ДПА України.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою
судді Господарського суду Львівської
області від 25.12.2009 року у справі №31/196
було порушено провадження у справі про
банкрутство позивача та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до прийняття
рішення про введення мораторію.

Положення ст. 12 цього Закону
встановлюють, зокрема, заборону
нараховувати протягом дії мораторію
неустойку (штраф, пеню), інші фінансові
(економічні) санкції за невиконання чи
неналежне виконання грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків та зборів (обов'язкових
платежів), і стосується вимог,
зобов'язань, які охоплюються поняттям
мораторію.

Відповідно до п.7.8 ст.7 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» з
моменту прийняття ухвали судом про
порушення провадження у справі про
банкрутство платника податків порядок
сплати податкового зобов'язання або
погашення податкового боргу такого
платника податків, зазначених у заяві,
яка подається до суду, визначається
згідно з нормами Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
без застосування норм цього Закону.

Наведені норми регулюють
правовідносини, які виникли між
боржником і кредиторами, у зв'язку з
неспроможністю боржника виконати
після настання встановленого строку
існуючі зобов'язання і спрямовані на
відновлення платоспроможності
боржника або його ліквідації з метою
здійснення заходів щодо задоволення
визнаних судом вимог кредиторів.

З огляду на наведене, слід зробити
висновок про те, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних
кредиторів, то за цими зобов'язаннями,
згідно із загальними правилами,
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Порушення провадження у справі про
банкрутство не означає завершення
підприємницької діяльності боржника.
Він має право укладати договори і
вчиняти інші правочини, у зв'язку із чим
у нього виникають права та обов'язки,
виконання яких забезпечується на
загальних підставах.

Так, наведені законодавчі приписи
свідчать на користь висновку, що
мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, а
отже, не припиняє і заходів,
спрямованих на їх забезпечення.

Введення мораторію на задоволення
вимог кредиторів не забороняє
контролюючим органам нараховувати як
поточні податкові зобов'язання та
штрафні (фінансові) санкції за ними, так
і податкові зобов'язання, які виникли
до, а виявлені після порушення
провадження у справі про банкрутство
платника податку, а також штрафи за їх
невиконання.

Відтак на нарахування, здійснені
податковим органом спірними
податковими повідомленнями-рішеннями,
встановлені ст.12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
обмеження не поширюються.

Узгоджені податкові зобов'язання
позивача зі сплати орендної плати за
землю, як і оскаржувані штрафні санкції
за неналежне виконання зобов'язання
виникли після введення мораторію на
задоволення вимог кредиторів.

З аналізу оскаржуваного судового
рішення видно, що судом першої
інстанції даний правовий механізм
застосування норм законодавства
України був досліджений належним чином
, що на думку судової колегії суду
апеляційної інстанції, дає підставу
для визнання прийнятого судового
рішення законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.1 ст. 11 чинного на час
спірних правовідносин Закону України
«Про державну податкову службу в
Україні» в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових
декларацій, звітів та інших документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податків та зборів (обов'язкових
платежів) незалежно від способу їх
подачі).

Отже, подача позивача розрахунку
орендної плати за землю дає підстави
відповідачу на проведення невиїзної
документальної перевірки з питань
своєчасності сплати цього виду
податків, а у випадку наявності підстав
- застосувати штрафні (фінансові)
санкції за порушення законодавства та
неналежне виконання зобов'язань.

Суд першої інстанції повно встановив
фактичні обставини справи, дав належну
оцінку доказам, правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, в зв'язку з чим прийняв постанову
про відмову в задоволенні позову,
підстав для скасування якої не має.

Доводи апеляційної скарги, з огляду на
викладене, висновків суду не
спростовують і підставами для її
задоволення бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу приватного
підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий»
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 1.12.2011 року в
справі № 2а-7145/11/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М.Старунський