Справа № 908/1640/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р.
м.Київ
К/800/56500/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Горбатюк
С.А.,

Калашнікова
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 10
травня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року у справі за
позовом Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради до ОСОБА_2 про
стягнення надміру виплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
надміру виплачених коштів у вигляді
тимчасової державної допомоги дітям,
батьки яких ухиляються від сплати
аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідомо, в розмірі 5174,60 грн. за
період з 01 липня 2008 року по 31 травня 2010
року.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що ОСОБА_2
своєчасно не повідомила управління про
обставини, що впливають на призначення
і виплату тимчасової допомоги, що
призвело до надмірної виплати їй
бюджетних коштів.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 10
травня 2012 року позов задоволено
частково; стягнуто з ОСОБА_2 надміру
виплачені кошти у вигляді тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме в сумі 3000
грн.; в решті позову відмолено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25 вересня
2013 року апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
Калуської міської ради
Івано-Франківської області задоволено
частково; скасовано постанову
Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 10
травня 2012 року; закрито провадження у
справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції
мотивована тим, що даний спір не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, Управління
праці та соціального захисту населення
Калуської міської ради звернулось до
Вищого адміністративного суду України
із касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить судові рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

У касаційній скарзі позивач зазначає,
що даний спір є публічно-правовим і
повинен розглядатися в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 17 червня 2008 року,
10 грудня 2008 року, 30 червня 2009 року, 30
грудня 2009 року зверталась до позивача
із заявами про призначення тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме.

У відповідності до рішень Управління
праці та соціального захисту населення
Калуської міської ради від 08 липня 2008
року, від 12 грудня 2008 року, від 08 липня
2009 року та від 11 січня 2010 року ОСОБА_2
призначено допомогу на дитину за
період з 01 червня 2008 року по 31 травня 2010
року.

Згідно відповіді Калуського
міськрайонного управління юстиції
Івано-Франківської області від 27
грудня 2011 року № 13594/07-39 на звернення
позивача, ОСОБА_4 сплачено аліменти за
період з 06 червня 2008 року по 08 квітня 2010
року в сумі 2941 грн.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, про виплату аліментів у сумі
2941,00 грн. ОСОБА_2 не повідомляла
Управління праці та соціального
захисту населення Калуської міської
ради.

12 січня 2012 року Управлінням праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради
Івано-Франківської області надіслано
відповідачу повідомлення про
відшкодування безпідставно отриманої
державної соціальної допомоги в
розмірі 5172,60 грн. з посиланням на те, що
відповідачем вказана сума не
повернута, позивач звернувся із
вказаним позовом до суду.

Як передбачено ч.3 ст.6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суб'єкти владних повноважень
мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.21 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Предметом позовних вимог у даній
справі за позовом Управління праці і
соціального захисту населення є
стягнення з фізичної особи суми
надмірно виплаченої тимчасової
допомоги у зв'язку з ненаданням
відомостей, що впливають на
призначення і виплату цієї допомоги.

Спірні правовідносини врегульовані
Сімейним кодексом України, Порядком
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22 лютого 2006 року
№189, яким визначено механізм
надання тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
(перебування) їх невідоме.

Зазначені нормативно-правові акти не
містять норм, які б надавали органу
праці та соціального захисту населення
право звертатись до адміністративного
суду із позовом до одержувача такої
допомоги про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги.

Відповідно до п.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Позивачем заявлено вимогу про
відшкодування шкоди, яка згідно з
нормою ч.2 ст.21 Кодексу
адміністративного судочинства України
підлягає розгляду адміністративним
судом лише за умови, якщо вона заявлена
в одному провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку, що
даний спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного
процесуального кодексу України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України у
випадках, встановлених законом, до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Як встановлено ч.2 ст.22 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
місцеві загальні суди розглядають
цивільні, кримінальні, адміністративні
справи, а також справи про
адміністративні правопорушення у
випадках та порядку, передбачених
процесуальним законом.

За суб'єктним складом сторін та
сутністю спору дана справа підлягає
розгляду загальними судами у порядку,
визначеному нормами Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.157 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційним судом
правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин і вірно застосовані
норми процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Калуської міської ради залишити без
задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 10
травня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді