Справа № 2а-2486/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
Справа № 33234/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Макарика В.Я., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області на постанову Галицького
районного суду Івано-Франківської
області від 08.07.2011 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити перерахунок
пенсії,-

В С Т А Н О
В И В:

09.06.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просив визнати бездіяльність
відповідачів неправомірними,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплачувати додаткової
пенсії у відповідності зі ст.ст. 50, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та зобов'язати
відповідача починаючи з 01.07.2008 року
провести перерахунок пенсії
відповідно до ст.ст.50,54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
обчисленої в розмірі основної
(державної) пенсії не менше 8
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком, що
визначаються згідно ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальне та обов'язкове
державне пенсійне страхування» в
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного Законом та виплатити
пов'язану з цим заборгованість.

Позивач посилається на те, що є
потерпілим внаслідок аварії на
Чорнобильській атомній електростанції
першої категорії, призначена пенсія як
інваліду 2-ої групи 1 категорії
внаслідок захворювання, пов'язаного з
ЧАЕС. Призначена пенсія, яку відповідач
виплачує менше передбаченого розміру,
встановленого чинним законодавством.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено частково. Поновлено строк
звернення до суду. Визнано незаконними
дії відповідача. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області здійснити перерахунок та
виплату позивачу як інваліду II групи,
інвалідність пов'язана з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, державну пенсію в розмірах, по II
групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткову у розмірі
75 процентів мінімальних пенсії за
віком, починаючи з 01.07.2008 року по 08.07.2011
року, відповідно до ст.ст.50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з врахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач -
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області, вимоги апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що розпорядником
бюджетних коштів є КМ України, який
також надає роз'яснення порядку
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до часткового задоволення, з наступних
підстав.

Як достовірно встановлено, позивач є
потерпілим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, особою віднесеною
до категорії І, якому призначена пенсія
як інваліду ІІ групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів ІІ групи, відносно
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8-ми мінімальних пенсій за
віком.

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Право позивача на одержання пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивача згідно ст.50 та ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

На переконання колегії суддів слід
також зазначити, що Законом України
«Про Державний бюджет на 2008 рік» були
внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які були визнані неконституційними з
22.05.2008 року тобто з дня ухвалення
рішення Конституційного Суду України
№ 10 - рп від 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином у 2008 році, а саме з 22 травня -
дня прийняття Конституційним судом
України рішення № 10 - рп/2008 - у
відповідача виникло чергове
зобов'язання перерахувати державну та
додаткову пенсію у розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
Закону до 01 січня 2008 року.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач звернувся до суду 09.06.2011 року та
просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за період з 01.07.2008
року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Під час вирішення питання про
відкриття провадження у справі
місцевий адміністративний суд
перевіряє додержання строку звернення
до суду. У разі пропуску такого строку
та визнання вказаних особою причин
пропуску строку неповажними місцевий
адміністративний суд повинен ухвалою
залишити адміністративний позов без
розгляду.

Згідно довідки № 794 від 03.06.2011р. позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області та
отримує пенсію по інвалідності (а.с.10).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, відсутність
поважних причин для поновлення строку,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що адміністративний позов в
частині позовних вимог - щодо
зобов'язання Управлінні Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплачувати основної та
додаткової пенсії з 01.07.2008 року по 08.12.2010
рік включно слід залишити без розгляду.

При цьому, як вбачається позову,
позивач просить зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
пенсію відповідно до Закону в повному
розмірі надалі.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне наголосити, що пенсія - це
щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(абзац дев'ятий статті 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Відповідно до частини першої статті 6
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії та додаткова
пенсія, які є додатковими виплатами
особі, яка визнана такою, що має на них
право, нерозривно пов'язані з виплатою
пенсії і також мають не визначений у
часі граничний термін виплати.

Тому, суд не має підстав обмежувати
орган, відповідальний за здійснення
нарахування і виплати зазначених
платежів, певним часовим проміжком,
якщо не відбулося змін у законодавстві.

З огляду на положення ст.ст.21, 105, 162 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконними рішенням, дією або
бездіяльністю. Встановивши, що
відповідач порушив норми права, які
регулюють спірні правовідносини,
адміністративний суд повинен був
визнати такі дії незаконними і
зобов'язати відповідача провести
нарахування та виплату належних сум
відповідно до закону.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до
задоволення, при цьому належить
визнати дії відповідачів
неправомірними та зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області провести перерахунок та
виплату на користь ОСОБА_1 державної
пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
09.12.2010 року, із врахуванням виплачених
сум.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийняте з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову, якою адміністративний позов
задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И
В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 08.07.2011
року у справі № 2а-2486/11 скасувати та
прийняти нову, якою позов задовольнити
частково.

Адміністративний позов в частині вимог
з 01.07.2008 року по 08.12.2010 рік, залишити без
розгляду.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області щодо
відмови здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
позивачу, відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до положень
ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 09.12.2010 року, із
врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.Я. Макарик

Р.Й. Коваль