Справа № 826/2436/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/17481/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Ліпського
Д.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної виконавчої служби України на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої
служби України про визнання
протиправною та скасування постанови,

встановив:

26 лютого 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до Державної виконавчої
служби України і з урахуванням зміни
позовних вимог просив визнати
протиправною і скасувати постанову від
01.11.2012 р. за №29778819 про стягнення з
боржника виконавчого збору.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року скасовано постанову суду
першої інстанції та задоволено позов у
повному обсязі.

В касаційній скарзі Державна виконавча
служба України просить скасувати
постанову апеляційного суду, залишивши
в силі постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 листопада 2013 року. Посилається на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права і
невідповідність висновку цього суду
обставинам справи. Постанову державної
виконавчої служби від 14.11.2011р. про
відкриття виконавчого провадження із
зазначенням про необхідність
самостійного виконання боржником
судового рішення у строк до семи днів
ОСОБА_4 отримав 23 листопада 2011 року,
однак не виконав вказівку державного
виконавця, тому постановою від 01.11.2012 р.
з нього правомірно відповідно до
частини 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнуто
виконавчий збір у розмірі 10% суми, що
підлягає стягненню.

В запереченні на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без
задоволення, навівши доводи щодо
законності та обґрунтованості
постанови апеляційного суду.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 14.11.2011 р.
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 29778819 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1007/11, виданого 16.06.2011 р.
Печерським районним судом міста Києва,
про звернення стягнення на заставлені
майнові права інтелектуальної
власності, які зареєстровані Державним
департаментом інтелектуальної
власності Міністерства освіти і науки
України за ОСОБА_4 на праві власності,
шляхом реалізації з публічних торгів
(аукціону) для забезпечення виконання
зобов'язання ТОВ «Сіті'ком» перед ПАТ
«Дельта Банк» за кредитним договором №
ВКУЛ-25/7/S1 від 06.02.2008 р. на суму
заборгованості у розмірі 24895393 грн 31
коп., зобов`язано боржника (ОСОБА_4)
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
(отримання) постанови.

Згідно з рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення,
постанову про відкриття виконавчого
провадження отримав 23 листопада 2011
року батько позивача, а не особисто
позивач.

27 лютого 2012 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 2489539 грн 33 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 06 липня 2012 року задоволено
скаргу ОСОБА_4, визнано протиправними
дії виконавчого органу та скасовано
зазначену постанову про стягнення
виконавчого збору.

25 липня 2012 року ОСОБА_4 та Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»
подано до Державної виконавчої служби
України заяву про укладення мирової
угоди, яку супровідним листом від
31.07.2012р. направлено до Шевченківського
районного суду міста Києва для
затвердження.

Ухвалою Шевченківського районного
суду міста Києва від 17.10.2012 р. визнано
мирову угоду укладеною.

Головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
прийнято постанови: від 01 листопада 2012
року № 29778819 про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 2489539 грн 33
коп.; від 27 листопада 2012 року про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1007/11, виданого 16 червня 2011 року
Печерським районним судом міста Києва,
та виділення в окреме провадження
постанови від 01.11.2012р. про стягнення
виконавчого збору; від 05 грудня 2012 року
про відкриття виконавчого провадження
з виконання постанови від 01.11.2012 р. про
стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в
розмірі 2489539,33 грн.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що про
прийняття відповідачем постанови від
14.11.2011р. про відкриття виконавчого
провадження № 29778819 позивачу стало
відомо 29 березня 2012 року (в день
отримання ним постанови державного
виконавця від 27.02.2012 р. про стягнення з
боржника виконавчого збору, в якій
малось посилання на постанову від
14.11.2011р.), тому оскільки він самостійно
не виконав рішення суду в семиденний
строк з моменту, коли він дізнався про
прийняття постанови про відкриття
виконавчого провадження, то державним
виконавцем правомірно стягнуто
виконавчий збір у встановленому чинним
законодавством розмірі.

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано не погодився з таким
висновком.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
(тут і далі в редакції, чинній на час
виникнення та існування спірних
правовідносин) державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом (частини 5 і 6
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження).

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, які державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Пунктом 4.1.1 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
15.12.1999р. №74/5, визначено, що державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитись, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Ухвалою Печерського районного суду
міста Києва від 05.07.2012р., яка згідно з
частиною 1 статті 72 КАС України має
преюдиціальне значення для вирішення
даної справи, встановлено незаконність
постанови ДВС від 27.02.2012р. про стягнення
виконавчого збору з тих мотивів, що
боржник не отримував постанову
державного виконавця від 14.11.2011р. про
відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з цим прийняття відповідачем
такої ж постанови від 01.11.2012 р. про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 2489539,33 грн не ґрунтується на
вимогах Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до статті 25
якого строк для добровільного
виконання виконавчого документа (до 7
днів) встановлюється з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження. Окрім того,
отримання 23 листопада 2011 року
постанови від 14.11.2011 р. виключало
добровільне виконання її вказівок у
строк до 7 днів.

За таких встановлених судами фактичних
обставин справи і наведеного правового
регулювання правильним є висновок суду
апеляційної інстанції про
протиправність постанови відповідача.

За змістом частини 1 статті 224 КАС
України підставою для залишення
касаційної скарги без задоволення, а
судового рішення - без змін є
встановлення касаційною інстанцією
того, що судом попередньої інстанції не
допущено порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення чи вчиненні
процесуальних дій.

Таких помилок апеляційним судом не
допущено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної виконавчої
служби України залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Ліпський
Д.В.