Справа № 810/2126/14
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року №810/2126/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., за участю: секретаря
судового засідання Тятькова І.А.,
представників позивача Довганенка Д.В.,
Счастливенко Ю.Г., представника
відповідача Мацюка М.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві адміністративну справу за
позовом Дочірнього підприємства
«Санаторій для батьків з дітьми
«Дубки» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» до Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2014 до Київського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Дочірнього
підприємства «Санаторій для батьків з
дітьми «Дубки» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» (далі - позивач,
Підприємство) до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області (далі - відповідач,
Податковий орган) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 23.12.2013 та № від 14.03.2014.

В обгрунтування вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
висновками Акту №1370/22-4/02647585 від 02.12.2013
«Про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ДП
«Санаторій для батьків з дітьми
«Дубки» (код за ) з питання
дотримання вимог податкового
законодавства щодо відображення у
податкових деклараціях результатів
операцій по господарських відносинах
із ПАТ СК «Скайд» (код за ) за
період з 01.04.2011 по 31.12.2012» (далі - Акт
перевірки), на підставі якого прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, у зв'язку з тим,
що його висновки ґрунтуються виключно
на результатах перевірки вказаного
контрагента, які не стосуються
господарської діяльності
Підприємства.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти адміністративного
позову заперечив, у задоволенні
позовних вимог просив відмовити. В
письмових запереченнях на
адміністративний позов представник
відповідача послався на обставини,
викладені в Акті перевірки.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
грунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
враховуючи принципи рівності сторін,
суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А00
№489487 від 11.01.1996 Дочірнє підприємство
«Санаторій для батьків з дітьми
«Дубки» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця», код за , зареєстроване як суб'єкт
господарювання 11.01.1996 виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
Київської області.

З 19.11.2013 по 25.11.2013 посадовою особою
Податкового органу на підставі наказу
№348 від 18.11.2013, згідно з пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.
78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу
України, проведено позапланову
невиїзну перевірку ДП «Санаторій для
батьків з дітьми «Дубки» (код за ) з питань дотримання вимог
податкового законодавства щодо
відображення у податкових деклараціях
результатів операцій по господарських
відносинах із ПАТ СК «Скайд» (код за
) за період з 01.04.2011 по 31.12.2012.

За результатами зазначеної перевірки
було складено Акт №1370/22-4/02647585 від
02.12.2013, відповідно до висновків якого на
порушення п. 44.1 ст. 44 Податкового
кодексу України встановлено заниження
податку на прибуток всього на суму 176886
грн., в тому числі: ІІ квартал 2011 року -
27320 грн., ІІІ квартал 2011 року - 91552 грн.,
ІІІ квартал 2012 року - 33189 грн., ІV квартал
2012 року - 24825 грн.

До вказаних вище висновків Податковий
орган дійшов у зв'язку з наступними
встановленими в ході перевірки
позивача обставинами, які відображені
в Акті перевірки:

«Ірпінською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області отримано акт
Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від 15.07.2013
№746/22-00/16295210 «Про результати планової
виїзної перевірки ПАТ СК «Скайд» (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2010
по 31.12.2012», згідно з яким ПАТ СК «Скайд»
укладає договори страхування, де
виступає страховиком; на виконання
договорів ПАТ СК «Скайд» отримує
страхові платежі, які в подальшому
повинні виплачуватися страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страховин
випадків; з урахуванням інформації,
використаної в ході даної перевірки,
встановлено укладання договорів
страхування, спрямованих на надання
податкової вигоди для третіх осіб, з
метою штучного формування валових
витрат.»

Підсумовуючи викладені в Акті
перевірки обставини, посилаючись на
положення Цивільного кодексу України,
Податковий орган дійшов висновку про
нікчемність та недійсність правочинів,
укладених між Підприємством та ПАТ СК
«Скайд», та зазначив, що в порушення п.
44.1 ст. 44 Податкового кодексу України
Підприємством неправомірно віднесено
до складу валових витрат страховий
платіж у розмірі 793094 грн., що не
підтверджений відповідними
розрахунками, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

На підставі Акту перевірки Податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 23.12.2013, яким Підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток у розмірі 221107,50 грн., у т.ч.
за основним платежем - 176886,00 грн.,
штрафна санкція - 44221,50 грн.

Не погоджуючись з зазначеним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач оскаржив його в
адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у Київській області
№486/10/10-36-10-01/04/1122 від 28.02.2014 податкове
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
частково скасовано в частині
застосованої штрафної санкції у
розмірі 29718 грн.

Враховуючи рішення Головного
управління Міндоходів у Київській
області №486/10/10-36-10-01/04/1122 від 28.02.2014,
Податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
від 14.03.2014, яким Підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток на суму 221107,50 грн., у т.ч. за
основним платежем 176886,00 грн., штрафна
санкція 14503,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
фінансово-господарські відносини між
ДП «Санаторій для батьків з дітьми
«Дубки» (страхувальник) та ПАТ СК
«Скайд» (страховик) здійснювалася на
підставі наступних договорів:

- договір добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами №293-45 від 23.05.2011, відповідно до
умов якого предметом є страхування
майнових інтересів, що не суперечать
закону, які пов'язані з
відповідальністю перед застрахованими
особами і членами їх сімей за
заподіяння страхувальником шкоди.
Страхова сума становить 3524325,00 грн.;
загальний страховий платіж обчислено в
сумі 525124,42 грн., який повинен бути
перерахований частинами у такі
терміни: перша частина в сумі 65124,42 грн.
до 10.07.2012, друга частина в сумі 460000,00 грн.
до 30.10.2012. На підтвердження реальності
виконання умов даного договору
позивачем надано копії: актів
виконаних робіт від 30.09.2011 та від 30.06.2011;
платіжних доручень №362 від 07.07.2011 на
суму 35124,42 грн., №366 від 08.07.2011 на суму
30000,00 грн., №391 від 19.07.2011 на суму 36437,20
грн., №392 від 20.07.2011 на суму 34293,80 грн., №44
від 12.08.2011 на суму 38580,57 грн., №50 від
16.08.2011 на суму 34878,00 грн., №90 від 08.09.2011 на
суму 35000,00 грн., №91 від 09.09.2011 на суму
35387,74 грн., №113 від 23.09.2011 на суму 38580,57
грн., №115 від 26.09.2011 на суму 35579,86 грн., №119
від 28.09.2011 на суму 34293,84 грн., №121 від
29.09.2011 на суму 34371,78 грн., №147 від 10.10.2012 на
суму 37294,55 грн., №166 від 27.10.2011 на суму
32150,48 грн. та №255 від 29.11.2011 на суму 24863,00
грн.;

- договір страхування майна №543-10 від
17.07.2012 (з додатком №1 «Перелік майна, що
підлягає страхуванню»), відповідно до
умов якого страховик приймає на
страхування майновий інтерес
страхувальника, пов'язаний з
володінням і користуванням майном, яке
знаходиться за адресою: м. Ірпінь, вул.
Мінеральна, 2. Страхова сума за даним
договором складає 1392200,00 грн.; загальний
страховий платіж 79355,40 грн., який
повинен бути перерахований частинами у
такі терміни: перша частина в сумі 29355,40
грн. до 05.08.2012, друга частина в сумі 25000,00
грн., третя частина 25000,00 грн. до 20.12.2012.
На підтвердження реальності виконання
умов даного договору позивачем надано
копії: актів виконаних робіт від 28.09.2012
та від 28.12.2012; платіжних доручень №358
від 25.07.2012 на суму 29355,40 грн., №424 від
21.08.2012 на суму 25000,00 грн. та №561 від 05.12.2012
на суму 25000,00 грн.;

- договір страхування майна №544-63 від
17.07.2012 (з додатком №1 «Перелік майна, що
підлягає страхуванню»), предметом
якого є страхування майнових
інтересів, що не суперечить чинному
законодавству України, які пов'язані з
його діяльністю та ризиком
матеріальних і фінансових втрат та
збитків. Страхова сума становить 1627290,00
грн.; загальний страховий платіж
обчислено в сумі 79355,40 грн., який повинен
бути перерахований частинами у такі
терміни: перша частина в сумі 36902,09 грн.
до 20.08.2012, друга частина в сумі 80000,00 грн.
до 05.10.2012; третя частина 80000,00 грн. до
20.12.2012. На підтвердження реальності
виконання умов даного договору
позивачем надано копії: актів
виконаних робіт від 28.09.2012 та від 28.12.2012;
платіжних доручень №388 від 26.07.2012 на
суму 16902,09 грн., №423 від 21.08.2012 на суму
20000,00 грн., №436 від 22.08.2012 на суму 30668,72
грн., №463 від 12.09.2012 на суму 36116,80 грн., №493
від 05.10.2012 на суму 38041,00 грн., №519 від
02.11.2012 на суму 33043,00 грн. та №560 від 05.12.2012
на суму 22130,48 грн.

Також позивачем надана копія Статуту
ДП «Санаторій для батьків з дітьми
«Дубки», затвердженого загальними
зборами ЗАТ ЛОЗП України
«Укрпофоздоровниця» 25.05.2006 та
зареєстрованого 10.10.2006 за №3001497.

Судом встановлено, що відповідно до
відомостей Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Публічне акціонерне
товариство «Страхова компанія «Скайд»,
код за , станом на момент
розгляду справи по суті в процесі
припинення не перебуває.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд виходить з
наступного.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Враховуючи викладені положення норм
чинного процесуального законодавства,
суд вважає, що посилання Податковим
органом в Акті перевірки на акт
Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від 15.07.2013
№746/22-00/16295210 «Про результати планової
виїзної перевірки ПАТ СК «Скайд» (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2010
по 31.12.2012» не може бути належними
доказом у даній адміністративній
справі та свідчити про порушення вимог
податкового законодавства при
віднесенні сум до витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, за результатами
господарської діяльності зі вказаним
контрагентом.

Водночас, судом встановлено, що у
провадженні Київського окружного
адміністративного суду перебувала
справа № 810/4131/13-а за позовом Публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Скайд" до Вишгородської
об"єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
01.08.2013 № , прийнятого за
результатами перевірки, оформленої
Актом від 15.07.2013 №746/22-00/16295210 «Про
результати планової виїзної перевірки
ПАТ СК «Скайд» (код за ) з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2010 по
31.12.2012, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2010 по
31.12.2012».

Постановою Київського окружного
адміністративного суду у справі №
810/4131/13-а позово задоволено частково,
зокрема, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 01.08.2013 №
. Дана постанова суду набрала
законної сили 08.04.2014.

Суд також звертає увагу на те, що
статтею 204 Цивільного кодексу України
закріплена презумпція правомірності
правочину, згідно якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Крім того, суд виходить із презумпції
сумлінності платників податків та
інших учасників правовідносин в
економічній сфері, відповідно до
змісту якої презумується, що дії
платника податків, які мають своїм
результатом одержання певної
податкової вигоди економічно
виправдані, а відомості, що містяться в
його первинних бухгалтерських
документах та податковій звітності є
достовірними, якщо інше не доказано у
встановленому законодавством порядку
належними та допустимими доказами.

Також суд не бере до уваги та не вважає
доведеним з боку відповідача факт
невідповідності
фінансово-господарських
взаємовідносин між Підприємством та
ПАТ СК «Скайд» вимогам частини 5
(правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним) статті 203 ЦК України
у зв'язку з наступним.

Згідно з позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11,
статтею 1 Закону України від 16.07.1999
№996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Отже, будь-які документи
(у тому числі договори, накладні,
рахунки тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до частини 2 статті 70 КАС
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Тобто, Податковий орган повинен надати
суду відповідні докази, які
підтверджують доводи щодо відсутності
господарських операцій між
Підприємством та ПАТ СК «Скайд»,
правомірності прийнятих ним
оспорюваних рішень.

В свою чергу, суд констатує, що фактичне
здійснення господарських операцій між
цими контрагентами підтверджується
зазначеними вище первинними та іншими
документами, зокрема актами виконаних
робіт, податковими накладними, тощо,
тому висновок Податкового органу про
завищення валових витрат є
безпідставним.

За приписами підпункту 140.1.6 пункту 140.1
статті 140 Податкового кодексу України
при визначенні об'єкта оподаткування
враховуються будь-які витрати із
страхування ризиків загибелі врожаю,
транспортування продукції платника
податку; цивільної відповідальності,
пов'язаної з експлуатацією
транспортних засобів, що перебувають у
складі основних засобів платника
податку; будь-які витрати із
страхування ризиків, пов'язаних із
виробництвом національних фільмів (у
розмірі не більше 10 відсотків вартості
виробництва національного фільму);
екологічної та ядерної шкоди, що може
бути завдана платником податку іншим
особам; майна платника податку; об'єкта
фінансового лізингу, а також
оперативного лізингу, концесії
державного чи комунального майна за
умови, якщо це передбачено договором;
фінансових, кредитних та інших ризиків
платника податку, пов'язаних із
провадженням ним господарської
діяльності, в межах звичайної ціни
страхового тарифу відповідного виду
страхування, що діє на момент укладення
такого страхового договору, за
винятком страхування життя, здоров'я
або інших ризиків, пов'язаних з
діяльністю фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь-яких витрат із страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у
позивача відповідних первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку, дійшов
висновку про обгрунтованість дій
позивача щодо віднесення сум до
валових витрат по взаємовідносинах з
ПАТ СК «Скайд».

Частиною 1 статті 5 КАС України
встановлено, що адміністративне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ратифікованої Законом України №475/97-ВР
від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Проте попередні положення
жодним чином не обмежують право
держави вводити в дію такі закони, які
вона вважає за необхідне, щоб
здійснювати контроль за користуванням
майном відповідно до загальних
інтересів або для забезпечення сплати
податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу
майнового характеру, на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти
України», зі змісту якого вбачається,
що збільшення податковим органом
зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне
винесення Податковим органом спірних
податкових повідомлень-рішень
становить втручання у мирне володіння
майном суб'єкта господарювання, що
порушує статтю 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Розглядаючи справу «Інтерспав» проти
України про порушення статті 1 Першого
протоколу до Конвенції, Європейський
суд з прав людини висловив свою думку,
яка полягає в наступному: «коли
державні органи володіють будь-якою
інформацією про зловживання у системі
відшкодування ПДВ, що здійснюються
конкретною кампанією, вони можуть
вжити відповідних заходів з метою
запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань».

У рішенні від 22 січня 2009 року у справі
«БУЛВЕС» АД проти Болгарії»(заява
№3991/03) Європейський суд з прав людини,
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8
КАС України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

За таких обставин, покупець не може
нести відповідальність за можливе
порушення податкового законодавства
продавцем-контрагентом, за умови
необізнаності першим щодо таких
порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що
позивач знав або міг дізнатися про те,
що ПАТ СК «Скайд», можливо, порушує
вимоги податкового законодавства,
зокрема, щодо подання податкової
звітності, відсутності за юридичним
місцезнаходженням тощо, а також
доказів того, що позивач був
безпосередньо залучений до можливих
зловживань контрагентів у системі
оподаткування.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги викладені норми та
обставини, суд вважає, що відповідачем
не доведено належними та достатніми
доказами фактів безпідставного чи
неправомірного віднесення сум до
валових витрат за результатами
господарської діяльності з ПАТ СК
«Скайд».

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги не доведеність
відповідачем відсутності реального
характеру правочинів, укладених між
Підприємством та ПАТ СК «Скайд»;
доведеність обгрунтованості
формування позивачем валових витрат;
суд дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
та скасування оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70-72, 86, 159-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області форми «Р» від 23 грудня 2013 року
№ та від 14 березня 2014 року №.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Дочірнього підприємства
«Санаторій для батьків з дітьми
«Дубки» Закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
«Укрпрофоздоровниця» судовий збір у
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.