Справа № 872/15936/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 0870/3673/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу заступника
прокурора Запорізької області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року у справі № 0870/3673/12 за позовом
Бердянського міжрайонного прокурора
до Бердянської міської ради
Запорізької області, треті особи які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_5, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_6, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_7, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_8, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_9, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_10, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_11, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_12, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_13, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_14, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_15, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_16, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_17, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_18, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_19, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_20, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_21, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_22, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_23, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_24, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_25, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_26, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_27, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_28, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_29, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_30, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_31, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_32, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_33, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_34, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_35, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_36, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_37, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_38, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_39, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_40, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_41, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_42, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_43, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_44, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_45, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_46, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_47, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_48, Фізична
особа - підприємець ОСОБА_49

Михайлович, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_50, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_51, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_52, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_53, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_54, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_55, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_56, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_57, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_58, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_59, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_60, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_61, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_62, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_63, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_64, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_65, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_66, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_67, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_68, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_69, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_70, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_71, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_72, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_73, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_74, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_75, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_76, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_77, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_78, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_79, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_80, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_81, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_82, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_83, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_84, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_85, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_86, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_87, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_88, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_89, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_90, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_91, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_92, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_93, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_94, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_95, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_96, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_97, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_98, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_99, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_100 про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2012 до Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом
звернувся Бердянський міжрайонний
прокурор до Бердянської міської ради
Запорізької області про скасування
рішення сесії Бердянської міської ради
від 16.03.2012 №9.

Позовні вимоги обґрунтовані
протиправністю прийнятого рішення
відповідача, оскільки частина
земельної ділянки наданих особам в
особистий сервітут за рахунок
земельних ділянок, що перебувають у
зоні прибережної смуги, крім того,
відсутні визначені законом підстави
надання дозволів на встановлення
земельних сервітутів для розміщення та
обслуговування тимчасових споруд
всупереч нормам статей 93, 98, 99
Земельного кодексу України.

До участі в справі судом першої
інстанції залучено у якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору всіх фізичних
осіб-підприємців, які зазначені в
спірному рішення відповідача.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 жовтня
2013р. позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовані пункти 1.39,
1.53.1 та 1.57.2 рішення Бердянської міської
ради Запорізької області "Про
затвердження технічних документацій
та надання дозволів на встановлення
земельних сервітутів для розміщення та
обслуговування тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності щодо земельних ділянок, які
перебувають у розпорядженні
Бердянської міської ради" від 16 березня
2012 року №9. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

Заступником прокурора Запорізької
області на вказане рішення суду подана
апеляційна скарга, в якій посилаючись
на порушенням судом першої інстанції
норм матеріального права просить
скасувати рішення в частині відмови у
задоволенні позову та в цій частині
позов задовольнити.

В судовому засіданні прокурор
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити з підстав в ній
викладених.

Інші учасники справи до суду
апеляційної інстанції не з'явились,
повідомлені належним чином про день та
час розгляду скарги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи,
Рішенням двадцять другої
(позачергової) сесії VI скликання
Бердянської міської ради Запорізької
області "Про затвердження технічних
документацій та надання дозволів на
встановлення земельних сервітутів для
розміщення та обслуговування
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності щодо
земельних ділянок, які перебувають у
розпорядженні Бердянської міської
ради" від 16 березня 2012 року №9,
Бердянська міська рада Запорізької
області затвердила технічну
документацію та надала дозвіл на
встановлення особистого платного
земельного сервітуту щодо земельних
ділянок, які перебувають у
розпорядженні Бердянської міської
ради, для розміщення та обслуговування
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності, строком до
01.03.2019 (а.с. 12, том 1). Перелік осіб, яким
встановлено право земельного
сервітуту, зазначений у спірному
рішенні з пункту 1.1 по пункт 1.105.

За результатами прокурорської
перевірки, позивачем принесено протест
від 30.03.2012 №02769 на рішення "Про
затвердження технічних документацій
та надання дозволів на встановлення
земельних сервітутів для розміщення та
обслуговування тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності щодо земельних ділянок, які
перебувають у розпорядженні
Бердянської міської ради" від 16 березня
2012 року №9, яким вимагалось скасування
спірного рішення (а.с. 17, том 1).

Щодо розгляду протесту, позивача було
проінформовано про можливість
розгляду принесеного протесту лише при
проведенні чергової сесії Бердянської
міської ради, а за результатами
розгляду принесеного протесту,
відповідачем останній відхилено.

Судом встановлено, що земельні ділянки
надані в особистий сервітут згідно
пунктів 1.39, 1.53.1 та 1.57.2 рішенням
Бердянської міської ради Запорізької
області "Про затвердження технічних
документацій та надання дозволів на
встановлення земельних сервітутів для
розміщення та обслуговування
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності щодо
земельних ділянок, які перебувають у
розпорядженні Бердянської міської
ради" від 16 березня 2012 року №9,
перебувають у зоні прибережної смуги, а
тому таке питання вирішено в порушення
норм ст.ст. 1, 85, 88 Водного кодексу
України, ст.. 59 58 Земельного кодексу
України.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено та не спростовано
відповідачем, що приписом (оформленого
листом) Державної Азовської морської
екологічної інспекції від 27.03.2012
№03/05-7651/12 (а.с. 24, том 1), відповідачу
приписано скасувати пункти 1.39, 1.53.1 та
1.57.2 спірного рішення, як такі, що
суперечать нормам Земельного кодексу
України та Водного кодексу України.
Доказів виконання припису Державної
Азовської морської екологічної
інспекції або його оскарження не
надано.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до висновку щодо скасування
спірного рішення в цій частині -
пунктів 1.39, 1.53.1 та 1.57.2.

В цій частині рішення суду сторонами не
оскаржене.

Прокурором оскаржене рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову.

Щодо підстав відмови в задоволенні
решти позовних вимог, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
відповідач при винесенні спірного
рішення, за винятком в частині
задоволення позовних вимог щодо
пунктів 1.39, 1.53.1 та 1.57.2, діяв в межах
повноважень, у спосіб та порядку,
визначених законом, оскільки останній
не містить жодних заборон на
встановлення особистих сервітутів на
земельні ділянки для провадження
підприємницької діяльності та
розміщення тимчасових споруд.

Колегія суддів погоджується з доводами
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
треті особи у справі є приватними
підприємцями.

Для здійснення підприємницької
діяльності треті особи звернулись до
міської ради із заявами для розміщення
розміщення малої архітектурної форми
та встановлення платного строкового
сервітуту.

Спірним рішенням відповідача земельні
ділянки були надані для встановлення
особистого платного земельного
сервітуту для розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності строком до
01.03.2019.

Таке рішення прийнято на підставі заяв
фізичних осіб-підприємців та
додаткових документів: копія свідоцтва
про державну реєстрацію фізичних осіб -
підприємців; копія паспорта
громадянина; довідка про присвоєння
ідентифікаційного номера; схема
прив'язки тимчасової споруди,
натомість частина таких заяв взагалі
не містить інформації про надання
додаткових документів, які необхідні
для перевірки при встановленні права
земельного сервітуту. З даного приводу
представник відповідача зазначив, що
деякі заяви дійсно не містять
посилання та додаткові документи, які
надавались особами, проте фактично
такі документи були надані.

Ненадання таких документів до заяв, як
стверджує позивач, спростовується
матеріалами справи.

Також відповідно матеріалам справи між
відповідачем та третіми особами
укладені договори про встановлення
земельного сервітуту щодо земельної
ділянки, яка знаходиться у
розпорядженні Бердянської міської
ради, договори зареєстровані у
встановленому законом порядку; витяги
з технічних документацій щодо
нормативної грошової оцінки земель;
плани зі встановлення сервітутів на
земельних ділянках; паспорти прив'язок;
плани зовнішніх меж землекористування;
кадастрові плани земельних ділянок;
технічні документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
(договір сервітуту) (а.с. 4 - 246, том 3; а.с. 4
- 141, том 5; а.с. 31 - 250, том 7; а.с. 1 - 250, том 8;
а.с. 1 - 250, том 9; а.с. 1 - 250, том 10; а.с. 1 - 66,
том 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Земельного
кодексу України право земельного
сервітуту - це право власника або
землекористувача земельної ділянки на
обмежене платне або безоплатне
користування чужою земельною ділянкою
(ділянками).

Види права земельного сервітуту
визначені ст..99 ЗК України, в якій
визначені можливість встановлення і
інші сервітути.

Згідно з ч. 1 ст. 100, ч. 1 ст. 402 Земельного
кодексу України сервітут може бути
встановлений договором, законом,
заповітом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 402 Цивільного
кодексу України земельний сервітут
може бути встановлений договором між
особою, яка вимагає його встановлення,
та власником (володільцем) земельної
ділянки. Договір про встановлення
земельного сервітуту підлягає
державній реєстрації в порядку,
встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно. У
разі недосягнення домовленості про
встановлення сервітуту та про його
умови спір вирішується судом за
позовом особи, яка вимагає
встановлення сервітуту.

Статтею 403 ЦК України визначено, що
сервітут визначає обсяг прав щодо
користування особою чужим майном.
Сервітут може бути встановлений на
певний строк або без визначення строку.
Особа, яка користується сервітутом,
зобов'язана вносити плату за
користування майном, якщо інше не
встановлено договором, законом,
заповітом або рішенням суду. Сервітут
не підлягає відчуженню. Сервітут не
позбавляє власника майна, щодо якого
він встановлений, права володіння,
користування та розпоряджання цим
майном. Сервітут зберігає чинність у
разі переходу до інших осіб права
власності на майно, щодо якого він
встановлений. Збитки, завдані
власникові (володільцеві) земельної
ділянки або іншого нерухомого майна,
особою, яка користується сервітутом,
підлягають відшкодуванню на загальних
підставах.

Враховуючи зазначені норми,
встановлення сервітуту можливе двома
способами: сервітут, за яким власник
або землекористувач земельної ділянки
претендує на обмежене платне або
безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками); та
особистий сервітут, який може належати
іншій конкретно визначеній особі
(особистий сервітут).

Відповідно до частини 4 статті 28 "Про
регулювання містобудівної діяльності",
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності,
затвердженого Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 21.10.2011 N 244, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
листопада 2011 р. за N 1330/20068 замовник, який
має намір встановити тимчасову споруду
(далі - ТС), звертається до відповідного
виконавчого органу сільської,
селищної, міської ради, районної
державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення ТС.

Відповідно до п. 2.4 Порядку
відповідність намірів щодо місця
розташування ТС комплексній схемі
розміщення ТС (у разі її наявності),
будівельним нормам визначає
відповідний орган з питань
містобудування та архітектури, який
утворено у складі виконавчого органу
відповідної сільської, селищної,
міської ради, районної державної
адміністрації, протягом десяти робочих
днів з дня подання зазначеної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи
містяться виготовлені та містяться
копії паспортів прив'язки, надані
заявниками відповідачу, які оформлені
у встановленому законом порядку.

Також згідно розробленої технічної
документації із землеустрою на
встановлення особистих сервітутів
щодо земельних ділянок, які
перебувають у розпорядженні
Бердянської міської ради, для
розміщення та обслуговування
тимчасових споруд, цільове призначення
земельних ділянок, зазначених у
спірному рішенні, відповідно до
класифікатора (КВЦПЗ) віднесено до
земель житлової та громадської
забудови - код цільового призначення
03.07. - для розміщення та обслуговування
тимчасових споруд. Межі земельних
ділянок, зазначених в оскаржуваному
рішенні, були встановлені.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що оскаржене рішення
відповідачем винесено у спосіб та в
межах повноважень визначених
законодавством.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, договори укладені між
відповідачем та третіми особами
зареєстровані у встановленому законом
порядку та відповідно до вимог чинного
законодавства у сторін виникли певні
права та обов'язки.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції ґрунтуються на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в
судовому засіданні усіх обставин
справи в їх сукупності. Судом вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено. доводи
апеляційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Запорізької області
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року у справі № 0870/3673/12 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст рішення виготовлено 04
червня 2014року.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник