Справа № 2а-15101/10/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/6242/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.11.2010

та постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011

у справі № 2а-15101/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «БІО АГРО»

до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва

про визнання недійсним (нечинним)
податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.11.2010 позов задоволено повністю.

Визнано нечинним з моменту прийняття
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва від
13.10.2010 № 19685/1506.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011
судове рішення суду першої інстанції
змінено, в абзаці другому резолютивної
частини постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.11.2010 словосполучення «визнати
нечинним» замінено на «визнати
протиправним та скасувати».

ДПІ у Шевченківському районі міста
Києва подала касаційну скаргу, в якій
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Посилається на порушення
судами норм матеріального права: п.п.
4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «БІО АГРО» нарочно
подало до податкового органу 20.08.2010 та
20.09.2010 (згідно з відтисками штемпелів
канцелярії податкового органу)
податкові декларації з податку на
додану вартість відповідно за липень
та серпень 2010 року з додатками.

Підставою для застосування до позивача
за податковим повідомленням-рішенням
від 13.10.2010 № 19685/1506 відповідно до п.п. 17.1.1
п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ
(далі Закон № 2181-ІІІ) штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 340 грн.
слугували висновки перевірки,
викладені в акті від 30.09.2010 № 633/1506, про
порушення вимог абз. «а» п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4
Закону № 2181-ІІІ, що полягали у
неподанні декларацій з податку на
додану вартість за липень та серпень 2010
року.

В обґрунтування своєї позиції
контролюючий орган посилається на
листи від 20.08.2010 № 6165/10/28-321 та від 21.09.2010
№ 7333/10/28-321, в яких зазначено про
невизнання надісланих засобами
поштового зв'язку податкових
декларацій за липень та серпень 2010 року
податковою звітністю у зв'язку з
незазначенням в повному обсязі в
службових полях номерів рядків, до яких
додано додатки, а також запропоновано
подати оформлену належним чином нову
декларацію. При цьому доказів
надсилання позивачу вказаних листів
податковим органом не надано.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судами попередніх інстанцій
норм матеріального права та вважає, що
суди повно встановили обставини, що
мають значення для вирішення справи, та
надали їм правову оцінку.

Відповідно до абз. 1 п.п. 4.1.2. п. 4.1 ст. 4
Закону № 2181-ІІІ прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Абзац 5 п.п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 вказаного
Закону визначає вичерпний перелік
підстав, за яких контролюючий орган має
право не визнавати надану платником
податків звітність податковою
звітністю. Такою підставою є
заповнення податкової декларації
всупереч правилам, зазначеним у
затвердженому порядку її заповнення,
зокрема, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Таким чином, наведеними нормативними
положеннями встановлено
обов'язковість прийняття контролюючим
органом податкової декларації без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників, передбачено вичерпний
перелік підстав для невизнання
податкової звітності платника
податків, а також визначено обов'язок
податкового органу звернутися до
платника з письмовою пропозицією
надати нову податкову декларацію з
виправленими показниками у разі
невизнання наданої звітності платника
податковою звітністю.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що подані ТОВ «БІО АГРО»
декларації з податку на додану
вартість за липень та серпень 2010 року
разом з додатками підписані керівником
та головним бухгалтером позивача,
скріплені печаткою та містять всі
обов'язкові реквізити, що виключає
підстави невизнання наданих платником
податків звітностей податковими
звітностями.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга залишається без задоволення, а
оскаржені судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва залишити без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.01.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун