Справа № 265/3269/14-а
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/3269/14-а
Провадження № 2-а/265/108/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Мельник І.Г., при
секретарі Тушкановій Л.В., розглянувши
у порядку письмового провадження в
залі суду в місті Маріуполі Донецької
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання зробити нарахування та
виплату доплати до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 1 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання зробити нарахування та
виплати доплати до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 1 січня 2014 року. В обґрунтування
заявлених вимог позивачка вказувала на
те, що вона віднесена до категорії
дітей війни, тому відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» вона має право з 2014 року на
доплату до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком. Натомість
доплати до пенсії нараховувалися і
сплачувалися відповідачем не у
належному розмірі, чим були порушені її
права. На підставі переліченого
просила суд визнати протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язати його зробити нарахування
та провести виплату доплати до пенсії у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
починаючи з 1 січня 2014 року.

У судове засідання позивачка не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглядати справу в її
відсутності, просила позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, до судового
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
при цьому проти задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 заперечував у повному
обсязі, про що надав письмові
заперечення.

Згідно наданих суду письмових
заперечень представник відповідача, не
визнаючи поданий ОСОБА_1 позов,
посилався на те, що позивач дійсно
перебуває на обліку у відповідача,
отримуючи пенсію за віком. Враховуючи,
що Кабінет Міністрів України визначає
розмір соціальної доплати за ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в межах фінансових
ресурсів на 2014 бюджетний рік, то
підстав для підвищення пенсії позивачу
немає.

Суд, з'ясувавши думку позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає заявлені
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» до
дітей війни віднесені особи, які є
громадянами України та яким на час
закінчення Другої світової війни (2
вересня 1945 року) було менше 18 років.

Суд встановив розглядом справи, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до
категорії дітей війни та знаходиться
на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області, як така, що отримує пенсію за
віком, що було визнано представником
відповідача та підтверджується копією
пенсійного посвідчення позивача (а. с.
9).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

За ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» (в редакції від 28
грудня 2007 року на підставі Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України») дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту») до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із законів.

Разом з тим Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнані неконституційними,
серед іншого, і положення підпункту 2
пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Внаслідок цього була відновлена
редакція ст. 6 Закону «Про соціальний
захист дітей війни» в первинній
редакції, за якою дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% від
мінімальної пенсії за віком.

На підставі ст. 7 згаданого Закону
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень щодо застосування
положень ст. 6 Закону України в редакції
від 1 січня 2006 року.

Тому посилання представника
відповідача на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

При цьому за п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення» було встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7 %
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Суд відхиляє посилання представника
відповідача на необхідність
застосування до спірних правовідносин
положень Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
бо вищу юридичну силу над підзаконними
актами, яким є зазначена Постанова КМУ
№ 1381, мають закони, яким є Закон України
«Про соціальний захист дітей війни».

На підставі переліченого при
визначенні розміру доплати до пенсії
дитині війни слід керуватися розміром
надбавки, визначеним у ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», внаслідок чого розмір пенсії
позивачці з 1 січня 2014 року повинен
підвищуватись на 30 % від мінімальної
пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин, розмір мінімальної
пенсії за віком був визначений ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеного законом, прожиткового
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

За ст. 2 Закону України «Про прожитковий
мінімум» прожитковий мінімум
застосовується, крім іншого, для
встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Враховуючи, що фактично позивач
отримує підвищення до пенсії у розмірі,
визначеному п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», замість розміру,
визначеного ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», то суд
вважає встановленим, що заявлені
позовні вимоги підлягають задоволенню
на підставі викладеного вмотивування
шляхом визнання протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов'язанням УПФУ в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя провести позивачу
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

При цьому суд зазначає, що у заявлених
позовних вимогам позивачем не обмежено
кінцевим строком поновлення його
порушених прав, внаслідок чого суд
вважає за необхідне поновити порушене
право на пенсійне забезпечення з 1
січня 2014 року по момент ухвалення
судового рішення по справі, оскільки
вирішувати наперед правовідносини, які
ще не стали спірними, суд немає
компетенції.

Керуючись ст. ст. 8-11, 116, 159, 160, 162, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання зробити нарахування та
виплату доплати до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 1 січня 2014, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області провести ОСОБА_1 нарахування та
виплату щомісячної доплати до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
за період з 1 січня 2014 року по 06 червня
2014 року включно, з відрахуванням
фактично проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня її проголошення, а особами що не
були присутні при проголошенні -
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови, до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.Г. Мельник