Справа № 805/3183/14
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року справа №805/3183/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

при секретарі: Мосіній К.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до відділу державної
виконавчої служби Шахтарського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області про визнання
неправомірними постанов про відкриття
виконавчих проваджень та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
неправомірними постанови відповідача
про відкриття виконавчих проваджень
від 12.02.2014 року, а саме: ВП №42083153 з
примусового виконання постанови б/н,
виданої 31.05.2013 р. Шахтарським
міськрайонним судом Донецької області
про призначення йому покарання у
вигляді штрафу 680,00 грн., ВП № 42081320 з
примусового виконання постанови б/н,
виданої 24.05.2013 р. Шахтарським
міськрайонним судом Донецької області
про призначення йому покарання у
вигляді штрафу 340,00 грн., ВП 42117140 з
примусового виконання постанови б/н,
виданої 24.05.2013 р. Шахтарським
міськрайонним судом Донецької області
про призначення йому покарання у
вигляді штрафу 680,00 грн.; визнати
недійсним акту прийому виконаних
будівельних робіт з ТОВ «ЛЛТ» за
серпень 2013 р.; скасувати постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42117813 від 12.02.2014 р. з примусового
виконання постанови б/н, виданої 02.12.2013
р. Шахтраським міськрайонним судом
Донецької області про стягнення з
нього витрат на проведення виконавчих
дій в розмірі 9500,28 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмолено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, а також неповне з'ясування
обставин справи, просить скасувати
постанову суду та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.
На обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що всі виконавчі документи не
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження» та не
підлягають виконанню в примусовому
порядку. Крім того, зауважує на тому, що
судом першої інстанції порушені норми
процесуального права щодо реалізації
його прав, встановлених ч. 1 ст. 51 КАС
України.

В судовому засіданні позивач доводи
апеляційної скарги підтримав і просив
її задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату,
час і місце апеляційного розгляду
представник відповідача до суду не
прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС
України, не є перешкодою для судового
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Донецького апеляційного
адміністративного суду дійшла до
наступного.

Так, відповідно до ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон №606), примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 606,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Статтею 75 цього Закону передбачено, що
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити
певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не
пізніше ніж на наступний день після
закінчення строку, встановленого
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення.

Судом установлено, що 16.04.2013 року
державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження №37583377 за
виконавчим листом №0554/5461/2012, виданим
04.03.2013 року про зобов'язання ОСОБА_2
поновити пошкоджену межову споруду
шляхом встановлення її на відповідній
межі в рівно вертикальному положенні
протягом місяця з дня набрання
законної сили, надано строк для
самостійного виконання рішення до
23.04.2013 року.

24.05.2013 року державним виконавцем
винесена постанова (ВП№ 37583377) про
накладання на боржника штрафу у
розмірі 340,00 грн. за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк
виконавчого документа, а також
винесена постанова про стягнення
виконавчого збору у розмірі 680,00 грн.

31.05.2013 року державним виконавцем
винесена постанова (ВП№ 37583377) про
накладання штрафу в розмірі 680 грн. за
повторне невиконання у встановлений
державним виконавцем строк
виконавчого документа.

Під час здійснення виконавчих дій
державним виконавцем складено акт про
витрати на проведення виконавчих дій в
загальній сумі 9500,28 грн., які
підтверджуються актом виконаних
будівельних робіт, здійснених ТОВ
«ЛЛТ», кошторисом, тощо, після чого
винесено постанову від 02.12.2013 про
стягнення цих витрат з боржника ОСОБА_2

Вказана постанова оскаржується
позивачем в іншому судовому процесі,
предметом даного позову є скасування
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження на
виконання цієї постанови.

Разом з тим, як наголошувалось вище,
прийняття виконавчого документа до
виконання і відкриття виконавчого
провадження за ним є обов»язком
державного виконавця, відповідно до ч. 1
ст. 25 Закону № 606, якщо не закінчився
строк пред'явлення такого документа до
виконання і він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом.

Таким чином, оскільки на час відкриття
виконавчого провадження, постанова про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 02.12.2013 не скасована,
строк пред»явлення її до виконання не
сплив, державний виконавець
зобов»язаний був прийняти її до
виконання і відкрити виконавче
провадження, тобто, його дії в цій
частині є правомірними, як вірно
зазначає суд першої інстанції.

Разом з тим, що стосується
правомірності інших оскаржуваних
постанов про відкриття виконавчих
проваджень, колегія суддів не може
погодитись з їх правомірністю,
оскільки з наданих відповідачем на
запит суду копій документів, на
підставі яких винесені спірні
постанови, вбачається купа протиріч.

Так, постанова від 12.02.2014 ВП №42117140
винесена на виконання постанови
державного виконавця від 24.05.2013 року
про накладення на ОСОБА_2 штрафу в
розмірі 680 грн. (а.с.114), в той час, як з
самої постанови від 24.05.2013 вбачається,
що штраф на ОСОБА_2 накладено в розмірі
340 грн. (а.с.115), наведене протиріччя не
усунуто постановою від 05.03.2014 про
внесення змін до процесуального
документа (а.с.116).

Також, постанова від 12.02.2014 ВП №42083153
(а.с.117) винесена на виконання постанови
державного виконавця про накладення на
боржника штрафу в сумі 680 грн. від 04.03.2013,
якої взагалі суду не надано, при цьому з
постанови від 05.03.2014 про внесення змін
до спірної постанови вбачається зміна
суми штрафу з 340 грн. на 680 грн., в той час,
як в постанові, що оскаржується, і так
вказано суму 680 грн. (а.с.118).

Крім того, постанова від 12.02.2014 ВП №42081320
(а.с.119) винесена на виконання постанови
державного виконавця від 24.05.2014 року,
при цьому, помилка щодо року винесення
цієї постанови не виправлена
постановою від 05.03.2014 року про внесення
змін до процесуального документа
(а.с.120).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
установлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач, як суб»єкт владних
повноважень, не довів правомірності
своїх дій в цій частині, як наслідок, ці
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, в той час, як суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволенні
позову в повному обсязі, ухвалив
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи і, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, є підставою для його
скасування з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року в адміністративній справі №
805/3183/14 - скасувати в частині відмови в
задоволенні позову щодо визнання
неправомірними постанов відділу
Державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
про відкриття виконавчого провадження
від 12.02.2014 року : ВП № 42117140; ВП № 42083153 та
ВП № 42081320.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині
задовольнити частково.

Визнати неправомірними постанови
відділу Державної виконавчої служби
Шахтарського міськрайонного
управління юстиції Донецької області
про відкриття виконавчого провадження
від 12.02.2014 року : ВП № 42117140; ВП № 42083153 та
ВП № 42081320.

В решті постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 07 квітня 2014
року в цій справі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови, постанова в повному обсязі
складена 16 червня 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко