Справа № 2а-322/12/2070
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/800/2662/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі :

Пасічник С.С.

Винокурова К.С.

Кочана
В.М.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Ленінського
районного відділу Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, - начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на посаді,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про скасування
наказів начальника ГУМВС України в
Харківської області від 22.11.2011р. №1573 та
від 27.12.2011р. №285 о/с про притягнення до
дисциплінарної відповідальності та
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ України, зобов'язання
керівництва ГУМВС України в
Харківської області поновити його на
посаді начальника сектору БНОН
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківської області та зобов'язання
нарахувати і виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року залучено до участі у справі як
другого відповідача - Ленінський
районний відділ Харківського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області та як третю особу
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - начальника
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06 червня 2012
року позов задоволено.

При цьому, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність в діях позивача складу
дисциплінарного проступку та
порушення відповідачем порядку
проведення службового розслідування.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано й прийнято нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про законність дій
відповідача та правомірність
притягнення ним позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просив рішення
суду апеляційної інстанції скасувати
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу
в органах внутрішніх справ України з
серпня 1997 року, в тому числі за
останньою посадою - начальника сектору
БНОН Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області.

Наказом начальника ГУМВС України в
Харківській області від 22.11.2011р. №1573
«Про покарання працівників
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області» ОСОБА_4 за
порушення службової дисципліни, а саме
вимог ст.8 Дисциплінарного статуту ОВС
України, ст.114 та ч.1 ст.190 КПК України,
п.п.2.3, 3.3, 5.3 Інструкції про порядок
прийняття, реєстрації та розгляду в
органах та підрозділах внутрішніх
справ України заяв та повідомлень про
злочин, що вчинені або готуються,
затвердженої наказом МВС України від
14.04.2004р. №400 (далі - Інструкція №400),
притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ.

В подальшому, наказом начальника ГУМВС
України в Харківській області №285 о/с
від 27.12.2011р. згідно з Положенням про
проходження служби рядовим i
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України звільнено в
запас Збройних сил за ст.64 п."є" (за
порушення дисципліни) з 27.12.2011р.
начальника сектору БНОН Ленінського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області майора міліції ОСОБА_4.

Підставою для прийняття оскаржуваних
наказів став висновок службового
розслідування за фактом порушення
службової дисципліни працівниками
Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області від 22.11.2011р.,
проведеного за резолюцією начальника
ГУМВС України в Харківській області
Козицького В.І. від 01.11.2011р., в якому
зафіксовано, зокрема, що в ході
виконання доручення слідчого СВ РВ
Поднебесної Ю.Р. начальником сектору
БНОН Ленінського РВ ХМУ ОСОБА_4,
оперуповноваженим сектору БНОН
Ленінського РВ ХМУ Роєм В.Г. та
інспектором 4-ї роти полку ПС ХМУ
Рябухою О.А. 28.10.2011р. було здійснено
виїзд до с.Ковшарівка Куп'янського
району Харківської області для
встановлення невідомого на ім'я ОСОБА_5,
який збув громадянину ОСОБА_6
наркотичний засіб - марихуану.
Знаходячись у с.Глушківка Куп'янського
району зазначеними співробітниками
органів внутрішніх справ було вилучено
у громадянина ОСОБА_5 дві сірникові
коробки, в яких знаходилась речовина
рослинного походження схожа на
коноплю. Про вказаний факт було
складено протокол та вилучена речовина
була опечатана у політеленовий пакет.
Після цього працівники міліції з
дозволу гр. ОСОБА_5 провели огляд його
домоволодіння і на горищі та у сараї
вилучили наркотичний засіб - коноплю.
Співробітниками міліції було
запропоновано ОСОБА_5 проїхати до
Ленінського РВ ХМУ для подальшого
з'ясування обставин. Під час слідування
до м.Харків гр.ОСОБА_5 повідомив, що у
нього ще є схованка у лісі та вказав
місце її розташування. ОСОБА_4 та ОСОБА_7
вилучили наркотичний засіб, проте
відповідний протокол не склали та у
подальшому не зареєстрували.

Фактично, начальником сектору БНОН
Ленінського РВ ХМУ ОСОБА_4,
оперуповноваженим сектору БНОН
Ленінського РВ ХМУ Роєм В.Г. було
здійснено вилучення речовини, особливо
небезпечного наркотичного засобу -
каннабіс загальною вагою 3900,5505 г, проте,
у рапорті від 29.10.2011р., поданому до
чергової частини Ленінського РВ ХМУ ГУ
МВС України в Харківській області,
ОСОБА_7 повідомив про те, що ним 28.10.2011р.
за адресою АДРЕСА_1 був затриманий
гр.ОСОБА_5, у якого виявлено та вилучено
2 паперові коробки з речовиною
рослинного походження у сухому
подрібненому стані зеленого кольору
вагою близько 8 г.

Вказаний матеріал протягом трьох діб
до Куп'янського МВ ГУМВС в Харківській
області направлений не був, а надійшов
туди лише 04 листопада 2011 року та був
зареєстрований у ЖРЗПЗ за № 4166.

Разом з тим, ОСОБА_5 до слідчого СВ
Ленінського РВ Поднебесної Ю.Р.
доставлений не був, тим самим окреме
доручення в порядку ст.114 КПК України
виконане не було.

Зазначені обставини стали підставою
для проведення службового
розслідування та, як наслідок,
притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про
міліцію" основними завданнями міліції
є: забезпечення особистої безпеки
громадян, захист їx прав i свобод,
законних інтересів; запобігання
правопорушенням та їx припинення;
охорона i забезпечення громадського
порядку; виявлення i розкриття
злочинів, розшук ociб, які їx вчинили;
забезпечення безпеки дорожнього руху;
захист власності від злочинних
посягань; виконання кримінальних
покарань i адміністративних стягнень;
участь у поданні соціальної та
правової допомоги громадянам, сприяння
у межах своєї компетенції державним
органам, підприємствам, установам i
організаціям у виконанні покладених на
них законом обов'язків.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту ОВС
України визначено, що начальник несе
персональну відповідальність за стан
службової дисципліни і повинен
постійно його контролювати; начальник
зобов'язаний бути прикладом у
дотриманні законності, службової
дисципліни, бездоганному виконанні
вимог Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів,
наказів, норм моралі, професійної та
службової етики, розвивати і
підтримувати в підлеглих свідоме
ставлення до виконання службових
обов'язків, честь і гідність,
заохочувати розумну ініціативу,
самостійність, старанність у службі,
уміло застосовувати заходи
дисциплінарного впливу; особливу увагу
начальник повинен приділяти вивченню
індивідуальних якостей підлеглих,
дотриманню статутних відносин між
ними, створенню здорового
морально-психологічного клімату в
колективі, його згуртуванню,
своєчасному запобіганню порушенням
службової дисципліни та виявленню
причин їх учинення, формуванню
нетерпимого ставлення до порушників,
враховуючи при цьому думку колективу
та громадськості; начальник
зобов'язаний попередити про
неприпустимість порушення службової
дисципліни, а в разі вчинення підлеглим
таких діянь за необхідності накласти
на винного дисциплінарне стягнення або
порушити клопотання про накладення
стягнення старшим прямим начальником;
старші за званням та посадою в усіх
випадках зобов'язані вимагати від
молодших дотримання службової
дисципліни, зокрема, правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету.

Згідно з частиною 1 статті 190
Кримінально-процесуального кодексу
України (від 28.12.1960р., що був чинний на
час виникнення спірних відносин) з
метою виявлення слідів злочину та
інших речових доказів, з'ясування
обстановки злочину, а також інших
обставин, які мають значення для
справи, слідчий проводить огляд
місцевості, приміщення, предметів та
документів.

Відповідно до ст.114
Кримінально-процесуального кодексу
України при провадженні досудового
слідства всі рішення про спрямування
слідства і про провадження слідчих дій
слідчий приймає самостійно, за
винятком випадків, коли законом
передбачено одержання згоди від суду
(судді) або прокурора, і несе повну
відповідальність за їх законне і
своєчасне проведення; слідчий по
розслідуваних ним справах вправі
давати органам дізнання доручення і
вказівки про провадження розшукних та
слідчих дій і вимагати від органів
дізнання допомоги при провадженні
окремих слідчих дій. Такі доручення і
вказівки слідчого є для органів
дізнання обов'язковими.

Пунктом 2.3 Інструкції про порядок
приймання, реєстрації та розгляду в
органах і підрозділах внутрішніх справ
України заяв і повідомлень про злочини,
що вчинені або готуються, затвердженої
наказом МВС України від 14 квітня 2004
року № 400 (чинної на час виникнення
спірних правовідносин), встановлено, що
за межами дислокації органу внутрішніх
справ працівник міліції на території
України незалежно від посади, яку він
займає, місцезнаходження і часу в разі
звернення до нього громадян або
службових осіб з заявою чи
повідомленням про злочин, або у разі
безпосереднього виявлення такого,
зобов'язаний вжити заходів щодо його
припинення, подання допомоги особам,
які її потребують, встановлення і
затримання осіб, які вчинили злочин,
охорони місця події і повідомити про це
в найближчий підрозділ міліції.

Згідно з п.2.2.10 Інструкції з організації
реагування органів внутрішніх справ на
повідомлення про злочин, інші
правопорушення та події, затвердженої
наказом МВС України від 04 жовтня 2003
року №1155 (чинної на час виникнення
спірних правовідносин), працівник
органів внутрішніх справ на території
України незалежно від посади, яку він
обіймає, місцезнаходження і часу, у
разі звернення до нього громадян або
службових осіб з заявою, повідомленням
про події, які загрожують особистій чи
громадській безпеці, або у разі
безпосереднього виявлення таких
зобов'язаний: негайно сповістити про ці
події будь-якими каналами зв'язку до
найближчої чергової частини органу
внутрішніх справ; ужити заходів щодо
попередження і припинення
правопорушень, рятування людей,
подання допомоги особам, які її
потребують, установлення і затримання
осіб, які вчинили правопорушення,
охорони місця події тощо.

Відповідно до п.3.3 Інструкції про
порядок приймання, реєстрації та
розгляду в органах і підрозділах
внутрішніх справ України заяв і
повідомлень про злочини, що вчинені або
готуються, затвердженої наказом МВС
України від 14 квітня 2004 року № 400
(чинної на час виникнення спірних
правовідносин), у ЖРЗПЗ реєструються
також заяви і повідомлення, які містять
інформацію про безвісно зниклого
громадянина, та рапорти працівників
органів внутрішніх справ про
безпосереднє виявлення ними
правопорушення, що містить ознаки
злочину.

Пунктом 3.7 зазначеної Інструкції
визначено, що коли розгляд заяв і
повідомлень про злочини, що вчинений
або готується, не входить до відання
органів внутрішніх справ або є
свідчення про вчинення злочину на
території обслуговування іншого
органу внутрішніх справ, заява чи
повідомлення після реєстрації
протягом трьох діб пересилається за
належністю, про що робиться
відповідний запис у ЖРЗПЗ. Разом із цим
обов'язково вживаються необхідні
заходи щодо запобігання або припинення
злочину, а також збереження слідів
злочину.

Згідно пункту 5.3 Інструкції контроль за
додержанням законності при розгляді
заяв і повідомлень про злочини, що
вчинені або готуються, покладається
також на керівників підрозділів
органів внутрішніх справ, працівниками
яких безпосередньо здійснюється
розгляд цих заяв і повідомлень.

Відповідно до Посадової інструкції
начальника сектору БНОН Ленінського РВ
ОСОБА_4 до його обов'язків серед іншого
входить (п.2) організація та координація
роботи сектору, щодо розкриття
злочинів, пов'язаних з незаконним
обігом наркотиків Ленінського РВ, (п.5)
забезпечення контролю за виконанням
нормативних актів, які регламентують
роботу у сфері боротьби з незаконним
обігом наркотиків, (п.11) контроль за
виконанням працівниками відділу
функціональних обов'язків, додержання
ними службової, виконавчої дисципліни
та законності.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
суду апеляційної інстанції в
оскаржуваному рішенні та відповідача -
у висновку службового розслідування
про те, що начальником сектору СБНОН
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_4 допущено
порушення вимог ст.8 Дисциплінарного
статуту ОВС України, ст.114 та ч.1 ст.190 КПК
України, п.п.2.3, 3.3, 5.3 Інструкції про
порядок приймання, реєстрації та
розгляду в органах та підрозділах
внутрішніх справ України заяв та
повідомлень про злочини, що вчинені або
готуються, затвердженої наказом МВС
України від 14.04.2004 року № 400, що
виразилось у проведенні огляду місця
події неуповноваженою на те особою;
неповідомлення до чергової частини
Куп'янського МВ ГУМВС в області про
факт незаконного зберігання гр.ОСОБА_5
у своєму домоволодінні наркотичних
засобів; невиклику на місце події
слідчої оперативної групи МВ;
нереєстрації вказаного факту в ЖРЗПЗ;
недокументування та нереєстрації
факту вилучення наркотичного засобу у
схованці, яку вказав гр.ОСОБА_5;
невиконанні окремого доручення в
порядку 114 КПК України, а також
неналежному контролі за діяльністю
підлеглих.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
факт інформування по телефону першого
заступника начальника Ленінського РВ
про затримання ОСОБА_5 не звільняв
позивача від обов'язку виконання п.2.3
Інструкції №400 щодо повідомлення до
чергової частини Куп'янського МВ ГУМВС
та виклику на місце події слідчої
оперативної групи МВ.

Відповідно до частини 2 статті 18
Дисциплінарного статуту ОВС такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади та звільнення з органів
внутрішніх справ, накладені на осіб
рядового і начальницького складу, які
тимчасово непрацездатні або
перебувають у відпустці, відрядженні,
виконуються після їх прибуття до місця
проходження служби.

Згідно із частиною 5 статті 18
Дисциплінарного статуту ОВС такі
дисциплінарні стягнення, як звільнення
з посади, пониження в спеціальному
званні та звільнення з органів
внутрішніх справ, вважаються
виконаними після видання наказу по
особовому складу.

Проте, як правильно вказав суд
апеляційної інстанції, позивач не
надав доказів в підтвердження того, що
на день звільнення (27.12.2011р.) він
перебував на лікарняному, а тому його
твердження щодо недотримання порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності та звільнення під час
тимчасової непрацездатності є
безпідставними.

Крім того, посилання позивача на
неврахування судом апеляційної
інстанції постанови про відмову в
порушені щодо позивача кримінальної
справи за ст.ст. 309, 364, 365, 367 КК України не
приймаються до уваги, оскільки не
впливають на законність накладеного
дисциплінарного стягнення, враховуючи,
що предметом дослідчої перевірки були
інші діяння позивача, ніж ті, що
розглядалися в ході службового
розслідування, й правової оцінки
обставин дисциплінарного проступку у
постанові про відмову у порушенні
кримінальної справи надано не було.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції наявність в діях
позивача ознак порушення службової
дисципліни, обґрунтованість висновку
службового розслідування та
правомірності дій відповідачів під час
застосування до позивача
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з ОВС.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Здійснивши касаційний перегляд справи,
Вищий адміністративний суд України
прийшов до висновку, що суд попередньої
інстанції при ухваленні судового
рішення чи вчиненні процесуальних дій
не допустив порушень норм
матеріального чи процесуального права.

Доводи ж касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення спору, а тому підстав для
скасування ухваленого судом рішення
колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтею 210, 220, 220-1, 223, 224, 230
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Пасічник С.С.

Винокуров К.С.

Кочан В.М.