Справа № 812/3741/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3741/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «С.КВО» про стягнення
заборгованості по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 217,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «С.КВО» про стягнення
заборгованості по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 217,60 грн., в
обґрунтування якого позивач зазначає
наступне.

14.06.2000 ТОВ «С.КВО» зареєстровано
Виконавчим комітетом Алчевської
міської ради Луганської області та з
21.06.2000 взято на обліку в УПФУ в м.
Алчевську Луганської області як
платника страхових внесків.

В порушення норм Закону № 1058 та Закону
№ 2181 відповідачем не в повному обсязі
сплачено страхові внески нараховані за
період з 20.02.2004 по 20.04.2004.

ТОВ «С.КВО» було надано звіти до УПФУ в
м. Алчевську з нарахуванням
встановленого фіксованого розміру
страхових внесків за січень - березень
2004 року на загальну суму 217,60 грн.

З метою погашення податкового боргу
позивачем на адресу відповідача було
направлено вимогу про сплату боргу від
03.06.2005 № Ю-114 на загальну суму 217,60 грн.
Відповідач суму боргу, що зазначена в
вимозі, не оскаржив у встановленому
законом порядку та у повному обсязі не
сплатив. Тому позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 217,60 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, на адресу суду
ндав клопотання, в якому позовні вимог
підтримав у повному обсязі та просив
розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неприбуття
не повідомив, заперечень проти позову
суду не надав.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог ст.
ст. 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
наступного.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з пунктом 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми внесків,
нарахованих на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року. Стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

До набрання чинності Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» діяв порядок,
передбачений Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. №1058.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин)
страхувальниками є роботодавці
підприємства, установи і організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058 (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. №1058 (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Для
вищезазначених страхувальників -
календарний місяць.

Відповідно до статті 106 Закону України
від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин):

суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій;

територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату;

протягом десяти робочих днів із дня
одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та суми фінансових
санкцій;

страхувальник у разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки, зазначеної
у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує
її з органами Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду, а в разі неузгодження
вимоги із органами Пенсійного фонду
має право на оскарження вимоги в
судовому порядку;

у разі якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеної до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки;

строк давності щодо стягнення
недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Судом встановлено, що відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «С.КВО»,
зареєстрований в якості юридичної
особи та перебуває на обліку в УПФУ в м.
Алчевську як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (арк. справи 4-7).

Відповідачем до Управління ПФУ в м.
Алчевську було подано звіт щодо
нарахування внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за січень, лютий та
березень 2004 року на загальну суму 217,60
грн. (арк. справи 9-12).

Сума страхових внесків відповідачем в
добровільному порядку сплачена не
була, що підтверджується карткою
особового рахунку платника (арк. справи
8).

У зв'язку з тим, що сума страхових
внесків відповідачем сплачена не була,
УПФУ в м. Алчевську на адресу
відповідача було направлено вимогу про
сплату боргу від 03.06.2005 № Ю-114 на
загальну суму 217,60 грн. (арк. справи 13).

Відповідач мав сплатити
заборгованість у 10-денний термін,
однак, заборгованість у повному обсязі
не сплатив, вимогу про сплату недоїмки
з Управлінням Пенсійного фонду України
в м. Алчевську Луганської області не
узгодив та у судовому порядку її не
оскаржив.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин)
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків. У разі
наявності в платника страхових внесків
одночасно із зобов'язаннями із сплати
страхових внесків зобов'язань із
сплати податків, інших обов'язкових
платежів, передбачених законом, або
зобов'язань перед іншими кредиторами
зобов'язання із сплати страхових
внесків виконуються в першу чергу і
мають пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу).

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, які
слід задовольнити.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статтею 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю «С.КВО» про
стягнення заборгованості по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в
розмірі 217,60 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «С.КВО» (вул.
Волгоградська, 20/1, м. Алчевськ,
Луганська область, іден. код 31001334) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м. Алчевську Луганської
області заборгованість зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 217 грн. 60 коп.
(двісті сімнадцять грн. 60 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено в повному обсязі 16
червня 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун