Справа № 537/2772/14-а
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/2772/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2014 року
м.
Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука
Полтавської області в складі
головуючого судді Сьоря С.І., при
секретарі Ткач О.Б. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці Полтавської області
справу за адміністративним позовом
фізичної особи ОСОБА_1 до суб'єкта
владних повноважень Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області про
визнання протиправною відмови в
перерахунку пенсії та стягнення боргу
у зв'язку з цим неперерахуванням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, де просить винести рішення,
яким визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України у
м.Кремечнуці Полтавської області
здійснити донарахування не виплаченої
йому пенсії з 1 червня 2008 року в
розмірах передбачених Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, встановити
йому пенсію у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком, зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
м.Кременчуці Полтавської області
нарахувати йому пенсію з 1 червня 2008
року на підставі передбачених Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
встановити йому пенсію у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком,
виходячи зі встановленого розміру
мінімальної пенсії за віком станом 01
квітня 2008 року, 01 липня 2008 року, 01 жовтня
2008 року, 01 листопада 2009, стягнути з
управління Пенсійного фонду України у
м.Кременчуці Полтавської області на
його користь недооплату пенсії в
розмірі 34 280 грн. 23 коп., яка йому була не
нарахована та не виплачена з 1 червня 2008
року по 31 жовтня 2009 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що, що він
є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС
першої категорії, інвалідом війни
третьої групи. У жовтні 2009 року він
ознайомився з оглядовим листом Вищого
адміністративного суду України від
14.08.2008 р. № 1406/100/1308 «Про практику
застосування законодавства з питань
пенсійного забезпечення» і дізнався,
що призначена йому на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсія виплачується у значно меншому
розмірі, ніж це передбачено діючим
законодавством. Оскільки на підставі
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії для ліквідаторів
першої категорії, інвалідів другої
групи не можуть бути меншими шести
мінімальних пенсій за віком, а
додаткова пенсія - 50% мінімальної
пенсії за віком, встановленою ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Він звернувся з
письмовим зверненням до відповідача
про перерахунок пенсії, але отримав
відмову з посиланням на постанову
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, якою передбачено, що
інвалідам ІІІ групи, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
виплачується щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 15
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність. Прохає суд
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України Крюківського району
м.Кременчука неправомірними,
зобов'язати відповідно до ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», що набрав чинності 31
жовтня 2006 року, з 1.06.2008 року провести
перерахунок та виплату призначеної
пенсії по інвалідності, що настала
із-за захворювання, пов'язаного з
виконанням робіт із ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, у розмірі шести мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію у
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розмірів прожиткового
мінімуму, встановлених законами про
Державний бюджет на відповідний рік.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав у повному обсязі з
підстав, що в ньому зазначені.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України у
м.Кременчуці Полтавської області до
судового засідання не з'явився, але
завчасно надіслав до суду клопотання в
якому прохає провести розгляд справи у
відсутності представника Управління
Пенсійного фонду України у
м.Кременчуці Полтавської області та
згідно письмових заперечень у
задоволенні позову просить відмовити у
зв»язку з їх необґрунтованістю.

Враховуючи вимоги ст..128 КАС Українни,
суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність представника
відповідача.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши наявні письмові
докази, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 1, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.06.2008
року та вкладкою НОМЕР_2 до вказаного
посвідчення.

З 26.06.2006 року ОСОБА_1 було призначено
пенсію за віком, згідно ст..ст.27, 28
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», зі зниженням пенсійного
віку, відповідно до ст..55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

При визначенні розміру пенсії було
враховано 34 роки 24 дні страхового стажу
роботи по 30.06.2006 року та заробітна плата
за період з 01.01.1988 року по 31.12.1992 року, з
01.07.2000 року по 30.06.2006 року.

Також ОСОБА_1 було призначено щомісячну
додаткову пенсію як особі, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії у розмірі 5 грн. 97
коп.

Внаслідок захворювання, пов»язаного з
виконанням робіт із ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, ОСОБА_1 з 20.05.2008 року та безстроково
встановлено ІІІ групу інвалідності, що
підтверджується довідкою Сер.МСЕ 0004169.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 22.05.2008
року, відповідачем позивачу було
встановлено підвищення до пенсії, як
особі, що прирівняна до інвалідів війни
ІІІ групи.

У зв»язку з встановленням ОСОБА_1
інвалідності ІІІ групи, на підставі
заяви ОСОБА_1 від 31.07.2008 року та
додатково поданих документів,
відповідачем з 01.08.2008 року було
проведено перерахунок пенсії, яка
призначена позивачу за віком.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 до
відповідача із заявою про переведення
його із пенсії за віком на пенсію по
інвалідності не звертався.

24 жовтня 2009 року позивач звернувся з
письмовою заявою до управління
Пенсійного фонду Крюківського району в
м. Кременчуці Полтавської області з
вимогою здійснити донарахування не
виплаченої йому пенсії з 01.06.2008 року на
підставі ст. 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
встановити йому пенсію у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров»ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду Крюківського району в
м.Кременчуці Полтавської області від
11.11.2009 року в задоволенні заяви
позивача щодо встановлення та
перерахунку пенсії відмовлено.

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає в себе право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення конституційного
права громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
на охорону їхнього життя і здоров»я,
соціального захисту визначені та
закріплені в Законі України ««Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» держава
взяла на себе відповідальність за
завдану шкоду громадянам та
зобов»язалася відшкодовувати її за:
пошкодження здоров»я або втрату
працездатності громадянами та їх
дітьми, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Внаслідок захворювання,
пов»язаного з виконанням робіт із
ліквідації наслідків аварії,
останньому з 20.05.2008 року та безстроково
встановлено ІІІ групу інвалідності і
положеннями ст.14 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивача
віднесено до першої категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Згідно ст.49 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: державної пенсії; додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю,
яка призначається після виникнення
права на державну пенсію.

За змістом ч.1 ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам
ІІІ групи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров»ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв»язку з втратою
годувальника, і у всіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв»язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

За конституційними нормами, виходячи з
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, інвалідам ІІІ групи, першої
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
застосуванню підлягають ст. 50 та ч.4 ст.
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не норми постанови
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року та норми постанови Кабінету
Міністрів України №654 від 16.07.2008 року,
які істотно звужують обсяг
встановлених Законом прав вказаних
осіб.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 травня 1997 року №523.

Положення вказаної постанови стосовно
критеріїв обчислення розмірів пенсій
відповідають змісту статей 50, 54 Закону,
а п.2 постанови Кабінету Міністрів
України №1 від 3 січня 2002 року, яким
встановлено розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій,
суперечить положенням статей 50, 54
Закону, і ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Право вимоги щодо перерахунку пенсії у
осіб постраждалих від наслідків аварії
на ЧАЕС І категорії у розмірах кратних
мінімальній пенсії за віком,
визначеної відповідно до ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виникло 12 січня 2005 року, тобто з дати
набрання чинності Закону України «Про
внесення змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 23.12.2004 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст. 28 цього Закону.
Перерахунок пенсії провадиться з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму. Статтю 42
доповнено частиною третьою згідно із
Законом від 23.12.2004 року і цей закон
набрав чинності 12.01.2005 року.

Із змісту ст.50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
вбачається, що вихідним критерієм
обчислення державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, яка згідно ст.28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму,
визначеного законом для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до ст..54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю. Перерахунок
пенсії здійснюється з дня встановлення
нового прожиткового мінімуму

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого ч.1 цієї статті, тільки
стосовно визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, не є
перешкодою для застосування даної
величини мінімального розміру пенсії
за віком до обрахування інших пенсій чи
доплат, пов»язаних із мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті мінімального розміру
пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: зокрема, у разі виникнення
права на підвищення пенсії - з першого
числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Згідно ст..71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Оскільки, як встановлено судом,
позивачу відповідачем з 26.06.2006 року
призначена пенсія за віком, згідно
ст..ст.27, 28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» та позивачем суду не
надано належних доказів того, що він у
встановленому законом порядку
звертався до відповідача із заявою про
призначення (переведення) йому
державної пенсії відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та відповідачем йому було у цьому
відмовлено, то суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
визнання протиправною відмови
здійснити донарахування державної
пенсії та зобов»язання встановити і
виплачувати державну пенсію з 01.06.2008
року на підставі ст..ст.54, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
є необґрунтованими, а тому у їх
задоволенні необхідно відмовити.

Що стосується позовних вимог про
визнання протиправною відмови
здійснити донарахування щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю та зобов»язання встановити і
виплачувати додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров»ю з 01.06.2008 року на
підставі ст..ст.50, 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком, то
враховуючи статус позивача, наведені
вище положення законодавства, дату
встановлення позивачу інвалідності та
дату звернення 22.05.2008 року позивача з
заявою до відповідача про призначення
додаткової пенсії у новому розмірі,
суд приходить до висновку, що вказані
позовні вимоги є законними та
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Позовні вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача на його
користь недоплаченої пенсії у
визначеній позивачем грошовій сумі, не
підлягають задоволенню, оскільки суд
не може перебирати на себе функцію
органу, на якого законодавством
покладено такі повноваження.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159 - 163, 167 КАС
України, ст.46 Конституції України, ч.1
ст. 28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 50, 54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до суб'єкта
владних повноважень Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області про
визнання протиправною відмови в
перерахунку пенсії та стягнення боргу
у зв'язку з цим неперерахуванням
задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кремечнуці Полтавської області в
перерахунку призначеної ОСОБА_1
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кременчуці Полтавської області
провести перерахунок та виплату
призначеної ОСОБА_1 щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
1.06.2008 року та з урахуванням проведених
виплат.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в
іншій частині відмовити.

Судові витрати у справі віднести
за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня отримання
постанови складеної у повному обсязі, з
одночасним подання копії апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя: