Справа № 0670/2387/12
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"12" червня 2014 р.
Справа № 0670/2387/12

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Малахової Н.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "06" березня
2014 р. у справі за позовом Комунального
підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради до
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області про визнання
протиправною та скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року Комунальне
підприємство
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради звернулось
до суду з вказаним позовом, вимоги за
яким уточнило (а.с.33 том 2) та просило
визнати протиправними та скасувати
пункти 2,3,4,6,7 вимоги №06-06-17/5258 від 20.06.2011
р., яку винесено Державною фінансовою
інспекцією в Житомирській області.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року позовні вимоги задоволено
частково.

Визнано протиправними та скасовано
пункти 2, 3 вимоги Державної фінансової
інспекції у Житомирській області від
20.06.2011 року № 06-06-17/5258.

У задоволенні позову в частині
скасування пунктів 4,6,7 вимоги
Державної фінансової інспекції у
Житомирській області від 20.06.2011 року №
06-06-17/5258 - відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне
підприємство
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати судове рішення в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
та постановити нове - про задоволення
позову в повному обсязі. Зокрема,
апелянт посилається на те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Судове рішення в частині задоволення
позовних вимог не оскаржується в
апеляційному порядку, а тому не є
предметом розгляду відповідно до вимог
ч.1 ст.195 КАС України.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в частині яка
оскаржується, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що
Контрольно-ревізійним управлінням в
Житомирській області,
правонаступником якого є Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області, з 07.02.2011 року по 05.05.2011 року,
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
"Житомиртеплокумуненерго", за
результатами якої складено акт
перевірки від 12.05.2011 року №06-06-09/39 (а.с
127-182 том 1).

У зв»язку з виявленими порушеннями,
відповідачем було винесено вимогу від
20.06.2011 року №06-06-17/5258 (а.с. 12-13 том 1).

Зокрема, п. 2 вимоги зобов'язано
позивача відобразити в обліку
заборгованість перед бюджетом м.
Житомира та перерахувати 615 205,02 грн.
отриманої орендної плати до
відповідного бюджету; переукласти
угоди на умовах оренди майна, в іншому
випадку вжити заходи щодо їх
розірвання та, у разі незгоди іншої
сторони угоди, звернутися до суду.

Пунктом 3 вимоги зобов'язано позивача
відобразити в обліку дебіторську
заборгованість за нестягнутими
штрафними санкціями, стягнути штрафні
санкції в сумі 25 807,89 грн. з контрагентів
за невиконання умов договору і т.ч. в
судовому порядку.

Пунктом 4 зобов'язано позивача провести
претензійно-позовну роботу та
відшкодувати зайво нараховану премію в
сумі 16 933,56 грн. і провести перерахунок
зайво перерахованих коштів до
державних цільових фондів на суму 6 275,58
грн.

Пунктом 6 вимоги зобов'язано позивача
провести претензійно-позовну роботу та
відшкодувати зайві виплати шляхом
повернення коштів, виконання
відповідного обсягу робіт чи надання
послуг в частині зобов'язання позивача
щодо ПП "Гарантбудінвест" на 3 223,05 грн.,
ЧП "НСК Навик-Строй" на 6 441,74 грн., TOB "МЧМ"
на 10 441,38 грн., TOB "Енергостандарт" на 12
458,95 грн., ПП "Мисюк" на 30 112,72 грн.

Пунктом 7 вимоги зобов'язано позивача
стягнути з винних осіб нестачу
матеріальних цінностей в загальній
сумі 10 262,36 грн.

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність винесення пунктів 4,6 та 7
вимоги, дійшов висновків, що Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області діяла на підставі наданих їй
повноважень та у спосіб, що передбачено
Законом.

Колегія суддів апеляційного суду
часткового погоджується з вказаним
висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
"Про державну контрольно-ревізійну
службу в Україні" від 26.01.1993 р. № 2939-XII, із
змінами і доповненнями (далі - Закону),
державний фінансовий контроль
реалізується державною
контрольно-ревізійною службою через
проведення державного фінансового
аудиту, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Частиною 5 та 6 вказаної статті Закону
встановлено, що інспектування
здійснюється у формі ревізії та
полягає у документальній і фактичній
перевірці певного комплексу або
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті. Порядок
проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 550 від
20.04.2006 р., із змінами і доповненнями,
встановлено, якщо вжитими в період
ревізії заходами не забезпечено повне
усунення виявлених порушень,
контролюючим органом у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. Про усунення
виявлених ревізією фактів порушення
законодавства цей об'єкт контролю у
строк, визначений вимогою про їх
усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Згідно ч.2 ст.15 Закону законні вимоги
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

У зв»язку з невиконанням КП
«Житомиртеплокомуненерго» вимоги
№06-06-17/5258 від 20.06.2011 р., Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області звернулася до суду з позовом
про зобов»язання підприємства
виконати пункти 2,4,6 вимоги.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 29 січня 2013
року частково скасовано постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2012 року у справі №0670/389/12. Відмовлено
Державній фінансовій інспекції в
Житомирській області у задоволенні
позовних вимог про зобов»язання КП
«Житомиртеплокомуненерго» виконати п.2
вимоги №06-06-17/5258 від 20.06.2011 р. Постанову
суду в частині зобов»язання КП
«Житомиртеплокомуненерго» виконати
пункти 4,6 вимоги №06-06-17/5258 від 20.06.2011 р.
залишено без змін (а.с. 99101 том 1).

Зазначено судове рішення набрало
законної сили та відповідно до норм
статті 255 КАС України є обов'язковою для
осіб, які беруть участь у справі, для
їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Також, відповідно до ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, виходячи з приписів зазначених
правових норм, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованих висновків про те,
що при ухваленні судового рішення від 27
березня 2012 року у справі №0670/389/12 судом
встановлено правомірність винесення
пунктів 4,6 вимоги №06-06-17/5258 від 20.06.2011 р,
а тому зазначені обставини не
підлягають доказуванню у даній справі .

Посилання апелянта на те, що обставини
щодо законності винесення зазначених
пунктів вимоги не встановлювалися
судовими рішеннями по справі №0670/389/12, є
безпідставними, оскільки суд своїм
рішенням зобов»язав КП
«Житомиртеплокомуненерго» їх
виконати, отже, прийшов до висновку про
їх законність.

Окрім того, заперечуючи зазначені
обставини щодо пунктів 4 та 6 вимоги,
апелянт погодився з висновками суду
щодо протиправності п. 2 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області №06-06-17/5258 від
20.06.2011 року, з підстав, встановлених
цією ж постановою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 29.01.2013 року у справі №0670/389/12.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення у
названій частині.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо правомірності п.7 вимоги
Державної фінансової інспекції
Житомирській області №06-06-17/5258
від 20.06.2011 року, якою зобов'язано КП
«Житомиртеплокомуненерго» стягнути з
винних осіб нестачу матеріальних
цінностей в загальній сумі 10 262,36 грн.

Так, згідно висновків акту перевірки
убачається, що в порушення п.3,7 ст.8, п.3,5
ст.9, п.1 ст.10 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» по бухгалтерському обліку
не відображено у
матеріально-відповідальної особи
начальника ремонтно-будівельного цеху
ОСОБА_5 нестачу матеріальних цінностей
станом на 31.03.2011 року - труби 89х4 в
кількості 92,07 м/п на загальну суму 6018,36
грн.

Окрім того, у старшого майстра
ремонто-будівельного цеху ОСОБА_6
станом на 31.03.2011 року встановлено
недостачу трьох секцій конвективної
частини котла КБНГ - 2,5 на суму 4244,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог у названій
частині прийшов до висновку, що
вищезазначені особи є
матеріально-відповідальними, а тому
майнова шкода, що заподіяна КП
"Житомиртеплокомуненерго" ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 має бути ними відшкодована.

Проте, такі висновки суду не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не відповідають
фактичним обставинам справи.

Частиною 1 статті 132 КЗпП України
встановлено, що за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
при виконанні трудових обов'язків,
працівники, з вини яких заподіяно
шкоду, несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку.

Проте, як убачається з матеріалів
справи, 31.03.2010 року по факту таємного
викрадення майна, яке належить КП
"Житомиртеплокомуненерго" порушено
кримінальну справу за ознаками
злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КАС
України (а.с.68 том 2), а отже, підстави для
стягнення зазначеної шкоди з
матеріально-відповідальних осіб
відсутні.

Посилання Державної фінансової
інспекції на те, що зазначені обставини
не можуть враховуватися при
постановленні рішення, оскільки з часу
виставлення вимоги, підприємство не
зверталося до правоохоронних органів з
приводу порушеної справи, є
безпідставним та спростовуються
перепискою КП
"Житомиртеплокомуненерго" з
Корольовським РВ УМВС України в
Житомирській області (а.с. 69,79-82 том 2).

На підставі вищезазначеного, судове
рішення підлягає скасуванню в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про визнання протиправним та
скасування п.7 вимоги Державної
фінансової інспекції Житомирській
області №06-06-17/5258 від 20.06.2011 року, якою
зобов'язано КП
«Житомиртеплокомуненерго» стягнути з
винних осіб нестачу матеріальних
цінностей в загальній сумі 10 262,36 грн.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції ухвалює нове
судове рішення про задоволення
позовних вимог у названій частині.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради
задовольнити частково.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "06" березня
2014 р. скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог щодо
визнання протиправним та скасування
пункту 7 вимоги та прийняти у названій
частині нове судове рішення.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 7 вимоги Державної фінансової
інспекції в Житомирській області
№06-06-17/5258 від 20.06.2011 року.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
Н.М. Малахова

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "12" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Комунальне підприємство
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради
вул.Київська, 48,м.Житомир,10000

3- відповідачу Державна фінансова
інспекція в Житомирській області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

4- - ,