Справа № 809/1218/14
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р.
Справа № 809/1218/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Суддя: Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Руміша В.Я.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Клімової
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду матеріали
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_1 до Івано-Франківського
обласного центру зайнятості про
визнання протиправним пункт наказу про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності за № 55 від 04.03.2014 року
та скасування в частині оголошення
догани, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості (далі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
пункту наказу за №55 від 04.03.2014 року в
частині оголошення догани за неналежне
виконання посадових обов'язків.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач протиправно,
необґрунтовано та безпідставно,
оскаржуваним пунктом наказу за №55 від
04.03.2014 року притягнув позивача до
дисциплінарної відповідальності за
вчинення дисциплінарного проступку,
якого фактично допущено не було, вважає
виконання своїх посадових обов'язків
по зазначеним в оскаржуваному наказі
фактам належним чином здійсненим.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з мотивів викладених в
позовній заяві.

Відповідач позову не визнав, на адресу
суду направив письмові заперечення
проти заявлених позовних вимог,
мотивовані тим, що підставою для
прийняття оскаржуваного наказу
слугувало внесення Калуським
міськрайонним прокурором
Івано-Франківської області подання за
№ 78-706 від 17.02.2014 року про усунення
порушень вимог законів України «Про
зайнятість населення», «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», яким, серед іншого,
встановлено допущення порушення
Порядку реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за №198 від 20.03.2013 року, а саме заявникові
ОСОБА_4 не роз'яснено права та обов'язки,
в персональній картці безробітної
ОСОБА_5 відсутні відомості, що дана
особа являється інвалідом. Вказує, що
зазначені порушення є наслідком
неналежного виконання службових
обов'язків позивачем.

Представники відповідача заперечили
проти заявлених позовних вимог з
підстав, вказаних в письмовому
запереченні проти позову. Крім того,
представник відповідача Клімова А.М. в
додаткових поясненнях вказала, що
позивачем також допущено неналежне
виконання службових обов'язків, які
виразилися в тому, що в персональну
картку безробітної ОСОБА_6 не внесено
відомості про встановлення
інвалідності цій особі, а також до
персональної картки безробітного
ОСОБА_7 не внесено виправлень та не
вказано відомостей про чи працювала
особа раніше до надання статусу
безробітного.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши докази суд встановив
наступне.

Позивач є державним службовцем, 20.07.1994
року прийняла присягу державного
службовця з 02.07.2012 року до 08.01.2014 року
працювала на посаді головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення Калуського
міськрайонного центру зайнятості, що
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці позивача, копія якої
наявна в матеріалах справи та копією
присяги державного службовця.

В період з 07.02.2014 року до 17.02.2014 року
Калуською міжрайонною прокуратурою
Івано-Франківської області в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів України «Про зайнятість
населення», «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
проведено перевірку Калуського
міськрайонного центру зайнятості.

За результатами перевірки до
Калуського міськрайонного центру
зайнятості внесено подання за № 78-706
від 17.02.2014 року, відповідно до якого
посадовими особами даного центру при
реалізації державної політики у сфері
зайнятості були допущені порушення
вимог чинного законодавства. Зокрема, в
поданні зазначено, що при веденні
картки неповнолітнього безробітного
ОСОБА_7 не вказано чи уже працював він
раніше до надання статусу
безробітного; в обліковій картці
ОСОБА_6 відсутні відомості, що особа
являється інвалідом, не зазначено
групу інвалідності, з якого по яке
число встановлена інвалідність, які
професії доступні за станом здоров'я,
при наявності в особовій справі ОСОБА_6
індивідуальної програми реабілітації
та всіх необхідних даних, вказані
відомості посадовими особами
Калуського міського центру зайнятості
до уваги не взяті; аналогічні порушення
допущено при ведені особових справ
ОСОБА_8 та ОСОБА_5, в результаті чого
особи позбавлені додаткових гарантій
на працевлаштування; встановлено, що
30.09.2013 року заявникові ОСОБА_4 не
роз'яснено його права та обов'язки.

Дане подання було направлено
Калуському міськрайонного центру
зайнятості з вимогою усунення
виявлених правопорушень та
притягнення до дисциплінарної
відповідальності посадових осіб
відповідача, серед яких головний
спеціаліст відділу організації
працевлаштування населення ОСОБА_1

Калуським міськрайонним центром
зайнятості 19.02.2014 року за № 387-01/11-14
вищевказане подання направлене
Івано-Франківському обласному центру
зайнятості для вирішення по суті.

Пунктом 3 наказу директора
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості Горбаля Г.М. від 04.03.2014 року
за № 55 за неналежне виконання своїх
посадових обов'язків, зазначених у
поданні Калуського міжрайонного
прокурора від 17.02.2014 року ОСОБА_1
оголошено догану.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги та
перевіряючи, чи оскаржуване рішення
суб'єкта владних повноважень про
притягнення державного службовця до
дисциплінарної відповідальності
прийняте обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для його прийняття, суд
виходить з того, що дисциплінарна
відповідальність працівників є одним
із видів юридичної відповідальності,
що встановлена законодавством за
протиправну поведінку працівника. Вона
є обов'язком працівника понести
покарання, передбачене нормами
законодавства про працю, за
протиправне невиконання чи неналежне
виконання своїх трудових, а в даному
випадку службових, обов'язків.

Підставою для притягнення до
дисциплінарної відповідальності є
дисциплінарний проступок.

Дисциплінарний проступок визначається
як винне протиправне невиконання чи
неналежне виконання працівником своїх
трудових, службових чи посадових
обов'язків.

Дисциплінарний проступок, за допущення
якого притягнуто позивача до
дисциплінарної відповідальності,
характеризується спеціальним
суб'єктом, що випливає із відносин
державної служби, в яких перебувають
сторони та спеціальним об'єктом, яким є
обов'язки позивача, що визначені її
посадовою інструкцією та
нормативно-правовими актами, а також
суб'єктивною та об'єктивною стороною,
що є загальними.

Спірні правовідносини перебувають в
субсидіарному правовому регулюванні
загальних норм Кодексу законів про
працю України та спеціальних норм
Закону України «Про державну службу»,
як такі, що виникли з приводу
проходження державної служби позивача.

Відповідно до Закону України «Про
державну службу» питання
дисциплінарної відповідальності
державного службовця можуть бути
врегульовані загальними нормами, тобто
Кодексом законів про працю України та
спеціальними, які наведені у Законі
України «Про державну службу». Таким
чином до правовідносин між сторонами
слід застосовувати Кодекс законів про
працю України в частині, яка не
суперечить вищевказаному спеціальному
Закону.

Статтею 14 Закону України «Про державну
службу» визначено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Стаття 147 Кодексу законів про працю
України передбачає, що за порушення
трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана; звільнення
(частина 1). Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення (частина 2).

Досліджуючи об'єкт дисциплінарного
проступку, за вчинення якого позивача
притягнуто до відповідальності судом
встановлено, що відповідно до
Посадової інструкції головного
спеціаліста відділу організації
працевлаштування населення Калуського
міськрайонного центру зайнятості,
затвердженої директором
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості 27.06.2012 року до посадових
обов'язків позивача, в період
перебування на вказаній посаді,
відносилися обов'язки оформлення за
допомогою комп'ютера персональної
картки особи, яка звернулася до служби
зайнятості, додатків до неї, проектів
наказів, довідок про факт реєстрації в
центрі зайнятості. Внесення
відповідних записів до персональної
картки та додатків до неї, в залежності
від здійснених технологічних операцій.
Формування персональної справи
клієнта. (пункт 2.12.). Пояснення прав і
обов'язків клієнта, ознайомлення з
пам'яткою «Ваші права- Ваші обов'язки»
та вручення безробітному пам'ятки
(пункт 2.14.).

Процедуру реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб, які
шукають роботу, територіальним органом
Державної служби зайнятості з метою
отримання ними соціальних послуг
визначає Порядок реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України за №198 від 20.03.2013
року.

Пунктом 3 вказаного Порядку
деталізовані обов'язки позивача при
здійсненні реєстрації безробітних та
передбачено, що під час проведення
реєстрації працівник територіального
органу Державної служби зайнятості
заповнює в Єдиній
інформаційно-аналітичній системі
Державної служби зайнятості
персональну картку, в якій
зазначаються персональні дані
безробітного (прізвище, ім'я та по
батькові, зареєстроване місце
проживання чи перебування, число,
місяць та рік народження,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серія та номер
паспорта (для осіб, які через свої
релігійні переконання відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відповідну відмітку в паспорті),
відомості про останнє місце роботи або
вид діяльності згідно із частиною
першою статті 4 Закону України «Про
зайнятість населення», підстава для
припинення трудових відносин
відповідно до запису в трудовій книжці
або іншого виду діяльності, що
підтверджено документально. Форма
персональної картки та додатки до неї
затверджуються Мінсоцполітики (абзац
2). Інвалід, який не досяг встановленого
статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійного віку та
отримує пенсію по інвалідності або
державну соціальну допомогу
відповідно до Законів України "Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам", пред'являє пенсійне
посвідчення або посвідчення особи, яка
отримує відповідну державну соціальну
допомогу, і подає довідку до акта
огляду медико-соціальною експертною
комісією та індивідуальну програму
реабілітації (абзац 6).

Таким чином, судом встановлено
спеціальний об'єкт дисциплінарного
проступку вміненого позивачу, при її
притягненні до дисциплінарної
відповідальності, а саме наявність
посадового обов'язку роз'яснення прав
особам, що звертаються до Калуського
міськрайонного центру зайнятості, як
територіального органу Державної
служби зайнятості за отриманням
статусу безробітного та внесення в
Єдиній інформаційно-аналітичній
системі Державної служби зайнятості
персональної картки, в якій
зазначаються в тому числі відомості
про інвалідність особи, групи
інвалідності, періоду встановлення
інвалідності, інших персональних
даних.

Судом встановлено, що здійснення
реєстрації безробітного ОСОБА_7, 07.09.1995
року позивачем не здійснювалося, такі
дії проведені іншою посадовою особою -
ОСОБА_10, що відображено в персональній
картці №00015, долученій до
матеріалів справи. Також позивачем не
вчинялося будь-яких інших
технологічних операцій чи
реєстраційних дій при наданні послуг
центром зайнятості безробітному
ОСОБА_7

Як наслідок, у позивача був відсутній
обов'язок здійснювати будь-яке
внесення персональних даних
безробітного ОСОБА_7 до Єдиній
інформаційно-аналітичній системі
Державної служби зайнятості чи його
персональної картки, тобто відсутній
об'єкт дисциплінарного проступку в цій
частині.

Аналогічно відсутній об'єкт
дисциплінарного проступку по факту
реєстрації безробітній ОСОБА_6.

Представник відповідача в своїх
запереченнях суду пояснила, що
позивачем допущено порушення своїх
посадових обов'язків при здійсненні
реєстрації безробітної ОСОБА_6 13.09.2013
року, які полягали в тому, що позивач не
здійснила внесення відомостей до
персональної картки безробітної про
встановлення їй інвалідності, групи
інвалідності, періоду встановленої
інвалідності, перелік професій
доступних за станом здоров'я.

Твердження відповідача про допущення
вказаних порушень позивачем є таким, що
не відповідає дійсності та прямо
суперечить матеріалам справи, оскільки
як встановлено судом та було відомо
відповідачу, інвалідність ОСОБА_6,
згідно довідки до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
серії АВ №0233647 встановлено вперше
17.01.2014 року.

Тобто, на момент реєстрації ОСОБА_6
безробітною, 13.09.2013 року інвалідність
їй встановлена не була, а у позивача був
відсутній обов'язок вносити такі
відомості до персональної картки
безробітної.

Об'єктивну сторона дисциплінарного
проступку складається з протиправної
поведінки (дії або бездіяльності)
суб'єкта, шкідливих наслідків та
причинного зв'язку між ними.

Досліджуючи об'єктивну сторону
дисциплінарного проступку, що слугував
підставою притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності судом
встановлена відсутність допущення
позивачем протиправної поведінки.

Щодо порушення позивачем вимог пункту 2
статті 6 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України за №198 від 20.03.2013
року, при здійсненні реєстрації як
безробітного ОСОБА_4, то судом
встановлено фактичне роз'яснення
позивачем вказаній особі його прав та
обов'язків безробітного.

Абзацом 2 пункту 6 Порядку реєстрації,
перереєстрації безробітних та ведення
обліку осіб, які шукають роботу,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України за №198 від 20.03.2013 року
передбачено, що особа під час подання
заяви про надання статусу безробітного
ознайомлюється з правами та
обов'язками зареєстрованого
безробітного.

30.09.2013 року позивачем здійснено
реєстрацію безробітного ОСОБА_4, яким
подано до Калуського міськрайонного
центру зайнятості заяву про надання
статусу безробітного за формою,
затвердженою наказом Міністерства
соціальної політики України за № 270 від
16.05.2013 року.

В бланку заяви при реєстрації
безробітним ОСОБА_4 навпроти напису про
ознайомлення з правами та обов'язками
зареєстрованого безробітного не
зроблено жодної відмітки, однак
вказана заява ним підписана.

Зазначений факт, на переконання суду,
може слугувати підставою для сумніву в
здійсненні роз'яснення
зареєстрованому безробітному його
прав та обов'язків, однак не є
свідченням невиконанням позивачем, що
здійснювала реєстрацію безробітного,
обов'язку роз'яснення прав та вручення
пам'ятки.

Заява про надання статусу безробітного
заповнюється особою, що з нею
звертається, позивач, як службова особа
центру зайнятості не уповноважена
робити на ній відмітки про вчинені дії
та проведену роботу, застережень про
відсутність доступу до інформації про
свої права і обов'язки безробітним у
поданій заяві не відображено, а
позивачем вручено безробітному ОСОБА_4
пам'ятку про права та обов'язки, що не
заперечується відповідачем.

В подальшому безробітний ОСОБА_4 надав
пояснення начальнику відділу
організації працевлаштування
населення Калуського міськрайонного
центру зайнятості, де підтвердив факт
роз'яснення йому прав та обов'язків при
реєстрації його як безробітного.

Тому, факт порушення, що полягав у не
здійсненні позивачем 30.09.2013 року
роз'ясненні прав та обов'язків
зареєстрованому безробітному ОСОБА_4
свого підтвердження в судовому
засіданні не знайшов та спростований
наявними доказами.

Щодо порушень при здійсненні
реєстрації безробітної ОСОБА_5, а саме
не здійсненні внесення відомостей до
персональної картки безробітної про
встановлення їй інвалідності, групи
інвалідності, періоду встановленої
інвалідності, перелік професій
доступних за станом здоров'я, то судом
також встановлена відсутність
об'єктивної сторони дисциплінарного
проступку.

Так, судом встановлено, що 02.07.2013 року
позивачем здійснено реєстрацію
безробітної ОСОБА_5, заповнено в Єдиній
інформаційно-аналітичній системі
Державної служби зайнятості
персональну картку, в якій зазначено
персональні дані безробітної.

На час звернення безробітній ОСОБА_5
була встановлена третя група
інвалідності, розроблена щодо неї
індивідуальна програма реабілітації
інваліда, відомості про що подано
безробітною ОСОБА_5

Судом встановлено, що позивачем
здійснено внесення відомостей до
персональної картки безробітної
ОСОБА_5 про встановлення інвалідності,
періоду, відомості індивідуальної
програми реабілітації інваліда та інші
дані щодо інвалідності безробітної.

В роздрукованій на паперовому носії
персональній картці зареєстрованої
безробітної ОСОБА_5, яка була предметом
перевірки Калуською міжрайонною
прокуратурою відомості про
інвалідність безробітної ОСОБА_5
відображені тільки частково (розділ VI) -
вказано групу інвалідності. Інших
відомостей про інвалідність в цій
картці не відображено (а.с.43-44).

Однак, вказаний факт не відповідає
твердженню відповідача про
невиконання позивачем своїх обов'язків
по внесенню персональних даних про
безробітного.

Роздрукована на паперовому носії
персональна картка є перенесенням
відомостей з персональної картки в
Єдиній інформаційно-аналітичній
системі Державної служби зайнятості на
паперовий носій.

Як встановлено судом, позивачем 02.07.2013
року при здійсненні реєстрації
безробітної ОСОБА_5 в Єдиній
інформаційно-аналітичній системі
Державної служби зайнятості внесено
відомості та зареєстровано довідка до
акта огляду МСЕК з висновком про умови
та характер праці, індивідуальна
програм реабілітації інваліда, за
даними яких внесено відомості про
групу інвалідності, дати початку та
закінчення встановленої інвалідності,
причини інвалідності, професії
доступні за станом здоров'я (а.с.58-59).

Як наслідок, факт не здійсненні
позивачем внесення відомостей до
персональної картки безробітної
ОСОБА_5 про встановлення їй
інвалідності, групи інвалідності,
періоду встановленої інвалідності,
перелік професій доступних за станом
здоров'я спростований в судовому
засіданні, а позивачем не здійснено
допущення вказаного порушення.

Враховуючи відсутність в діях позивача
об'єкту дисциплінарного проступку при
здійсненні реєстрації безробітних
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також відсутність в
діях позивача об'єктивної сторони
дисциплінарного проступку при
здійсненні реєстрації безробітних
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд встановлює
відсутність факту допущення позивачем
дисциплінарного проступку, що може
слугувати підставою для притягнення її
до дисциплінарної відповідальності.

У зв'язку з цим, притягнення ОСОБА_1
пунктом 3 наказу за №55 від 04.03.2014 року до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді оголошення догани без вчинення
останньою дисциплінарного проступку є
протиправним.

Крім того, досліджуючи дотримання
відповідачем порядку притягнення до
дисциплінарної відповідальності
позивача судом встановлено порушення
цього порядку, внаслідок не дотримання
норм статтей 148 та 149 Кодексу законів
про працю України.

Стаття 149 Кодексу законів про працю
України встановлює порядок
застосування дисциплінарних стягнень
та передбачає, що до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення.

Як встановлено судом, відповідач в
порушення статті 149 Кодексу законів про
працю України зажадав від позивача
пояснення щодо виявлених прокурором
порушень при здійсненні реєстрації
безробітного ОСОБА_4 щодо інших
порушень відповідач від позивача
пояснення не отримував та не вимагав їх
надати.

Стаття 148 Кодексу законів про працю
України передбачає, що дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці(частина 1).
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку (частина 2).

Враховуючи, що відповідач вважав, що
позивачем допущено вчинення
дисциплінарного проступку при
здійсненні реєстрації безробітних
ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які мали місце 02.07.2013
року та 15.07.2013 року, то накладення ним
дисциплінарного стягнення за
допущення цих порушень здійснено за
межами шестимісячного строку,
встановленого частиною 2 статті 148
Кодексу законів про працю України і
виключає притягнення до
дисциплінарної відповідальності,
внаслідок пропущення строку для
застосування дисциплінарного
стягнення.

Також, оцінивши оскаржуваний наказ про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності на
відповідність вимогам частини 3 статті
2 Кодексу адміністративного
судочинства України суд вважає вказане
рішення суб'єкта владних повноважень
необґрунтованим, оскільки в наказі
відображені відомості зазначені
Калуським міжрайонним прокурором у
внесеному поданні за № 78-706 від 17.02.2014
року, будь-якої самостійної оцінки
виявлених фактів та порушень
відповідачем не здійснено, не
зазначено які саме порушення допущені
кожним працівником, що зазначені в
наказі, не визначено ступінь тяжкості
вчинених проступків і заподіяну ними
шкоду, не зазначено обставини, за яких
вчинено проступок, не надано оцінки
попередній роботі працівників, які
притягнуті до дисциплінарної
відповідальності.

Внаслідок того, що відповідачем жодним
чином не відображено які саме
порушення допущені кожним працівником,
в тому числі і позивачем, відповідач на
власний розсуд розширює об'єктивну
сторону дисциплінарного проступку
позивача, за який його притягнуто до
дисциплінарної відповідальності.

Так, відповідач при притягненні до
дисциплінарної відповідальності
позивача вимагав надання пояснень щодо
визначених прокурором порушень при
здійсненні реєстрації безробітного
ОСОБА_4 В запереченнях проти заявленого
позову відповідач вказав на допущення
позивачем також порушень при
здійсненні реєстрації безробітної
ОСОБА_5 В судовому засіданні, після
оголошення позовної заяви,
заслуховування пояснень сторін,
дослідженні письмових доказів, в
додаткових поясненнях представник
відповідача вказала, що крім
досліджених підстав дисциплінарної
відповідальності позивача, остання
також притягнута до відповідальності
за вчинення порушень, допущених при
реєстрації безробітних ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 Таке поширення підстав
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності на
всі або будь-які зазначені в наказі
порушення є недопустимим порушенням
порядку застосування дисциплінарних
стягнень, та упередженим ставлення до
позивача.

Враховуючи вищевикладене, пункт 3
наказу директора Івано-Франківського
обласного центру зайнятості Горбаль
Г.М. за №55 від 04.03.2014 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності головного
спеціаліста відділу активної
підтримки безробітних Калуського
міськрайонного центру занятості
ОСОБА_1 є протиправним та таким, що
підлягає скасуванню, а позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати пункт 3 наказу директора
Івано-Франківського обласного центру
зайнятості Горбаль Г.М. за № 55 від 04.03.2014
року «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності»
головного спеціаліста відділу
активної підтримки безробітних
Калуського міськрайонного центру
зайнятості Івано-Франківської області
ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя:
Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному
обсязі 02.06.2014 року.