Справа № 802/1252/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2014 р.
Справа № 802/1252/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

секретаря судового засідання:
Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача:
Охрімовського Я.В.

відповідача:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об`єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом зі сплати єдиного
податку з фізичних осіб в розмірі 26312, 80
грн., яка виникла в зв`язку із не
погашенням даного податкового
зобов'язання.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги, надав пояснення, що відтворюють
зміст позовної заяви та просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала, пояснила, що заборгованість
виникла внаслідок скрутного
матеріального становища та збігу
тяжких сімейних обставин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрована як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
27.10.2010 р., на податковому обліку
перебуває у Вінницькій ОДПІ з 28.10.2010 р.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу -
податковий борг, це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно враховуючи термін
"податкове зобов'язання", визначене пп.
14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, суд зазначає, що
вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України (п.
109.2 ст. 109 Кодексу).

Так згідно даних облікової картки
платника податку (а.с. 14-16) відповідач
має податковий борг в сумі 26312, 80 грн. по
єдиному податку з фізичних осіб, що
також підтверджується декларацією
№ від 19.11.2013 р на суму 12091, 22
грн.(частково було сплачено борг на
суму 497, 25 грн.); декларацією № від
19.02.2014 р. на суму14718, 83 грн (а.с. 10-13).

Як видно з ідентифікаційних даних та
підверджується податковою декларацією
платника єдиного податку фізичної
особи-підприємця, видами діяльності
ОСОБА_2 є надання інших інформаційних
послуг не віднесених до інших
угруповань: надання інформаційних
послуг по телефону з використанням
комп'ютерної технології, надання
послуг з пошуку інформації за
винагороду або на основі контракту,
надання послуг з добору новин і
матеріалів із преси (медійний
моніторинг) тощо (КВЕД 63.99); страхування
життя (КВЕД 65.11); діяльність страхових
агентів і брокерів (КВЕД 66.22); інша
допоміжна діяльність у сфері
страхування та пенсійного
забезпечення (КВЕД 66.29); консультування
з питань комерційної діяльності й
керування (КВЕД 70.22); надання інших
допоміжних комерційних послуг (КВЕД
82.99).

При перевірці правильності
нарахування відповідачу податкового
боргу необхідно врахувати, що в силу п.
291.3 ст. 291 Податкового кодексу України
юридична особа чи фізична
особа-підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

При цьому, враховуючи те, що відповідач
відноситься до третьої групи платників
єдиного податку, суд зазначає, що п. 291.4
ст. 291 Кодексу, яким встановлено, що до
третьої групи платників єдиного
податку відносяться фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв, а саме: не використовують
працю найманих осіб або кількість осіб,
які перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно яка не перевищує
20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000
гривень.

Ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки) (п. 293.1 ст. 293 Кодексу).

Також суд зазначає, що відповідно до п.
293.3 ст. 293 ПК України, відсоткова ставка
єдиного податку встановлюється у
розмірі: для третьої і четвертої груп
платників єдиного податку: 1) 3 відсотки
доходу - у разі сплати податку на додану
вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5
відсотків доходу - у разі включення
податку на додану вартість до складу
єдиного податку.

Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку
третьої-шостої груп згідно п. 294.1 ст. 294
Кодексу є календарний квартал.

Відповідно до п. 295.3 ст. 295 ПК України,
платники єдиного податку третьої -
шостої груп сплачують єдиний податок
протягом 10 календарних днів після
граничного строку подання податкової
декларації за податковий (звітний)
квартал.

Згідно з п. 59.1ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено вище, узгоджена сума
податкового зобов'язання ФОП ОСОБА_2
сплачена не була. Таким чином,
відповідно до порядку надіслання
податкової вимоги, визначеного п. 59.3 ст.
59 Податкового кодексу України, на
адресу відповідача була направлена
податкова вимога від 17.01.2014 №19-17 в сумі
11593, 97 грн. (а.с. 8). Вказана вимога була
отримана відповідачем, однак не
оскаржувалась, а отже податкове
зобов'язання визнається узгодженим в
силу п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу
України.

Отже, судом встановлено, що передбачені
чинним законодавством заходи не
привели до погашення податкового
боргу. Сума податкового боргу в розмірі
26312, 80 грн. в добровільному порядку
відповідачем не сплачена.

Стаття 67 Конституції України визначає,
що кожен зобов`язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, органи державної податкової
служби мають право застосовувати до
платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань
та/або податкового боргу у випадках,
порядку та розмірі, встановлених цим
Кодексом, стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста)
або під державну (місцеву) гарантію,
а також за кредитом з бюджету в
порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 Кодексу адміністративного
судочинства України з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 кошти в рахунок погашення
податкового боргу по єдиному податку в
сумі 26312,80 грн. (двадцять шість тисяч
триста дванадцять грн. 80 коп.) до
місцевого бюджету.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович