Справа № 2-а-2283/11
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа № 9104/81121/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Довгої О.І., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації Івано -
Франківської області на постанову
Долинського районного суду Івано -
Франківської області від 30 червня 2011
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

30.03.2011 року позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації Івано -
Франківської області про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної грошової допомоги на
оздоровлення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
є інвалідом ІІІ групи, захворювання
якої пов'язане з наслідками
Чорнобильської катастрофи. В порушення
вимог ст. 48 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 4 мінімальних заробітних плат,
дана допомога в 2005 - 2011р.р. йому
виплачувалась не у повному розмірі.
Просить визнати протиправною
бездіяльність та зобов'язати здійснити
перерахунок та виплату щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за
2005 - 2011р.р.

Постановою Долинського районного суду
Івано - Франківської області від 30
червня 2011 року позов задоволено.
Визнано дії управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області протиправними. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Долинської районної
державної адміністрації Івано -
Франківської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1 як
інваліду ІІІ групи, інвалідність якого
пов'язана з ліквідацією наслідків на
Чорнобильській АЕС, кошти на щорічну
допомогу на оздоровлення згідно ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат з
врахуванням вимог ст. 6 Закону України
«Про статус гірських населених пунктів
в Україні» та з врахування виплачених
сум за 2005 - 2011 рік. В решті позовних
вимог відмовлено.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову
про відмову з задоволені позовних
вимог.

Особи які беруть участь у справі,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому на підставі п. 1 ч.
1 ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю -доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що позивачу
встановлена ІІІ група інвалідності у
зв'язку з захворюванням, яке пов'язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи
та має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
вимог ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виплата
щорічної допомоги на оздоровлення
передбачена у розмірі: інвалідам І та
ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних
плат, інвалідам III групи, дітям -
інвалідам - чотири мінімальні
заробітні плати.

Відповідно до Закону України від 14.12.2006
року №466-16 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
встановлення мінімальної заробітної
плати на рівні прожиткового мінімуму
для працездатних осіб» мінімальна
заробітна плата встановлюється у
розмірі не нижчому від розміру
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб. Розмір мінімальної
заробітної плати встановлюється
Верховною Радою України за поданням
Кабінету Міністрів України не рідше
одного разу на рік у законі про
Державний бюджет України. Розмір
мінімальної заробітної плати не може
бути зменшено в разі зменшення розміру
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб.

Виходячи зі змісту вимог Закону, який
встановлює розміри мінімальної
заробітної плати на відповідні роки, не
вбачається будь - яких обмежень щодо
можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою
реалізації статті 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Порядок обчислення компенсаційних
виплат особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Закони та підзаконні нормативно -
правові акти повинні відповідати
Конституції України, як основному
Закону держави, в свою чергу підзаконні
нормативно правові акти повинні не
суперечити законам України та
Конституції України.

Постанова Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
керувався відповідач при нарахуванні
щорічної допомоги на оздоровлення є
підзаконним нормативно-правовим актом
та істотно звужує права позивача
відповідно до статті 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Тому згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно - правового акта
Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, що при визначенні
розміру пенсій позивачу, застосуванню
підлягають не постанова Кабінету
Міністрів України, оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача згідно ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
від 28.12.2007 року №107-VІ набрав чинності
01.01.2008 року, внесено зміни в ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яку викладено в такій
редакції: одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008 вказані вище
зміни визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, після 22.05.2008 року діє
редакція ч. 4 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до
внесення змін, а саме: щорічна допомога
на оздоровлення виплачується в таких
розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять
мінімальних заробітних плат, інвалідам
III групи, дітям - інвалідам - чотири
мінімальні заробітні плати.

Також, слід зазначити, що оскільки
стосовно не виплати щорічної грошової
допомоги на оздоровлення ніякими
нормативно-правовими актами, крім КАС
України, не визначено строк звернення
до суду, то під час вирішення спорів,
які виникають із вказаних
правовідносин слід застосовувати
шестимісячний строк звернення до суду
визначений ст.ст. 99, 100 КАС України (в
редакції, що була чинна на час
виникнення спірних правовідносин).

Судом першої інстанції не враховано
тієї обставини, що позивач пропустив
строк звернення до суду, оскільки
звернувся з позовом лише 30.03.2011 року та
не надав доказів того, що ним був
пропущений строк для звернення до суду
з поважних причин, тому, з огляду на
наведене, позовні вимоги в частині
виплат за 2005 - 2010 роки включно слід
залишити без розгляду.

Отже, колегія суддів не вбачає жодних
перешкод у виплаті одноразової
допомоги на оздоровлення відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік у визначеному
статтею 48 розмірі.

Крім цього, правомірно на думку колегії
суддів є висновок суду першої
інстанції про виплату стороні позивача
надбавки відповідно до Закону України
«Про статус гірських населених пунктів
в Україні», оскільки відповідно до ч. 2
ст. 6 Закону України «Про статус
гірських населених пунктів в Україні»
розмір державних пенсій, стипендій,
всіх передбачених чинним
законодавством видів державної
матеріальної допомоги громадянам, які
одержали статус особи, що працює,
проживає або навчається на території
населеного пункту, якому надано статус
гірського, збільшується на 20 відсотків.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню та апеляційним
судом приймається нова постанова про
часткове задоволення позовних вимог з
наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області - задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду
Івано - Франківської області від 30
червня 2011 року у адміністративній
справі №2а-2283/11 - скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення за 2005 - 2010 роки включно -
залишити без розгляду.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано - Франківської
області протиправними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Долинської районної державної
адміністрації Івано - Франківської
провести ОСОБА_1 нарахувати та
виплатити недоплаченої суми разової
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік, з врахуванням ч. 2
ст. 6 Закону України «Про статус
гірських населених пунктів в Україні»
та виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді О.І. Довга

В.С. Затолочний