Справа № 826/1893/14
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1893/14
інстанції: Санін Б.В.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Т.Б.М.-Україна" до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування рішень, -

В С Т А Н О В
И В:

ТОВ «Т.Б.М.-Україна» звернулось до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Київської регіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування : рішення про коригування
митної вартості товарів від 01.10.2013 р.
№100270000/2013/300350/2; картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску товару від 01.10.2013 р.
№100270000/2013/01816; рішення про коригування
митної вартості товарів від 14.10.2013 р.
№100270000/2013/300389/2; картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску товару від 14.10.2013 р.
№100270000/2013/01908;

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
11 березня 2014 року адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано рішення
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 01.10.2013 р.
№100270000/2013/300350/2 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 14.10.2013 р. №100270000/2013/300389/2. В іншій
частині задоволення позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій апелянт просить скасувати
постанову суду, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та винести нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи у порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивачем подано відповідачу
достатній пакет документів на
підтвердження кількісних і вартісних
показників імпортованого товару,
повноти і достовірності митної
вартості товару, заявленої позивачем
за першим методом, тому заявлена
позивачем митна вартість товарів за
ціною договору відповідає вимогам МК.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного адміністративного
суду з наступних мотивів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 52 Митного кодексу
України, заявления митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу, та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53
Митного кодексу України, у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - Інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України, відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу: 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

У разі, якщо під час проведення митного
контролю, митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Проаналізувавши норми митного
законодавства, колегія суддів
зазначає, що право митного органу на
витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі наявності обґрунтованого сумніву
у повноті та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів,
зокрема, у разі відсутності у
документах всіх відомостей, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України,
передбачені такі методи визначення
митної вартості товарів: основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ТОВ «Т.Б.М. - Україна» (Покупець) та
фірмою «Roto Frank Okucia Budowlane Sp.z.o.o.» (Польща)
(Продавець) було укладено
зовнішньоекономічний договір №01/2013
від 01.01.2013 р. (надалі - Договір №01/2013),
згідно якого Продавець продавав, а
Покупець купував товар
(поворотно-відкидну фурнітуру зі сталі,
зразки та рекламний матеріал) на
безоплатній основі. Умови поставки
товару - FCA (м. Варшава) відповідно до
правил «Інкотермс - 2000 р.». Оплата
товару здійснюється згідно
специфікації (додаток до Договору) у
євро (EUR).

Водночас, сторонами Договору №01/2013
були підписані, зокрема:

Додаток №12 (специфікація) від 26.09.2013 р.
(надалі - Додаток №12), згідно якого
загальна вартість партії товару
складає 65 842,73 євро, вагою 10600,00 кг (в т.ч.
за групою товарів №1 (вироби з
пластмаси, які встановлюються на вікна)
- всього на суму 1 319,00 євро, вагою 125,44 кг;
за групою товарів №2 (інструменти - 6-ти
ребровий ключ) - всього на суму 10,80 євро,
вагою 0,26 кг; за групою товарів №3
(інструменти - зривна ручка) - всього на
суму 20,00 євро, вагою 1,97 кг; за групою
товарів №4 (замки) - всього на суму 73,58
євро, вагою 5,85 кг; за групою товарів №5
(циліндри) - всього на суму 1 574,94 євро,
вагою 151,26 кг; за групою товарів №6
(петлі дверні та віконні) - всього на
суму 5 629,83 євро, вагою 970,13 кг; за групою
товарів №7 (віконна фурнітура з
поворотною та поворотно-відкидною
втулкою) - всього на суму 38 210,69 євро,
вагою 8194,80 кг; за групою товарів №8
(дверна фурнітура) - всього на суму 19 003,89
євро, вагою 1150,29 кг);

Додаток №13 (специфікація) від 10.10.2013 р.
(надалі - Додаток №13), згідно якого
загальна вартість партії товару
складає 102 297,19 євро, вагою 20800,00 кг (в т.ч.
за групою товарів №1 (вироби з
пластмаси, які встановлюються на вікна)
- всього на суму 4 939,00 євро, вагою 478,77 кг;
за групою товарів №2 (інструменти -
зривна ручка) - всього на суму 10,00 євро,
вагою 0,99 кг; за групою товарів №3 (замки
багатозапорні) - всього на суму 180,10
євро, вагою 14,95 кг; за групою товарів №4
(петлі дерев'яні та віконні) - всього на
суму 8 403,00 євро, вагою 1743,29 кг; за групою
товарів №5 (віконна фурнітура з
поворотною та поворотно-відкидною
втулкою) - всього на суму 85 352,18 євро,
вагою 18333,16 кг; за групою товарів №6
(дверна фурнітура) - всього на суму 3 412,91
євро, вагою 228,83 кг.

Так, до митного посту Митниці
«Столичний» з метою здійснення митного
контролю та митного оформлення товару
Позивач подав електронну митну
декларацію від 30.09.2013 р. №100270000/2013/179209
(надалі - ВМД №100270000/2013/179209), згідно якої
обрахована митна вартість товару за
основним методом, а саме, складає:
вартість товару - 65 842,73 євро (712 426,5011
грн.), транспортні витрати - 8 053,00 грн.,
витрати на
розвантажувально-завантажувальні
роботи - 250,00 грн., витрати на
страхування - 710,43 грн.

При цьому, разом із ВМД №100270000/2013/179209
Позивачем були подані наступні
документи, зокрема: Договір №01/2013 разом
із Додатком №12 (специфікацією);
платіжне доручення від 27.09.2013 р. про
сплату партії товару; довідку про
транспорті витрати №65 від 30.09.2013 р.;
документ про страхування 817/1164 від
27.09.2013 р.; прайс-лист виробника; накладну
CMR 0639394; рахунок-фактуру (інвойс) ;
довідку про проведення декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами; інформацію
про позитивні результати CEC контролю
товару; пакувальний лист; інформацію
про позитивні результати здійснення
екологічного контролю органів
Державної екологічної інспекції
України «Екологічний контроль
ввіз/вивіз дозволено»; сертифікат
походження товару; рішення
Укрметрстандарт; копію митної
декларації країни відправлення.

Проте, за наслідками опрацювання
наданих TOB «Т.Б.М.-Україна» документів
Відповідачем були витребувані від
Позивача наступні додаткові документи:
договір (угода, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угодою, контрактом); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний або авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

У зв'язку із ненаданням Позивачем
витребуваних Митницею додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості товарів,
01.10.2013 р. Карткою відмови №100270000/2013/01816
митного органу було відмовлено у
прийнятті від TOB «Т.Б.М.-Україна» ВМД
№100270000/2013/179209.

Водночас, Відповідачем було прийнято
Рішення №100270000/2013/300350/2, у зв'язку із чим
митним органом було скориговано
визначену TOB «Т.Б.М.-Україна» митну
вартість імпортованих товарів за
методом визначення митної вартості за
ціною договору подібних (аналогічних)
товарів.

Крім того, до митного посту Митниці
«Столичний» з метою здійснення митного
контролю та митного оформлення товару
Позивач також подав електронну митну
декларацію від 14.10.2013 р. №100270000/2013/180714
(надалі - ВМД №100270000/2013/180714), згідно якої
обрахована митна вартість товару за
основним методом, а саме, складає:
вартість товару - 102 297,19 євро (1 109 239,531
грн.), транспортні витрати - 8 750,00 грн.,
витрати на
розвантажувально-завантажувальні
роботи - 250,00 грн., витрати на
страхування - 1 106,46 грн.

Разом із ВМД №100270000/2013/180714 Позивачем
були подані наступні документи,
зокрема: Договір №01/2013 разом із
Додатком №13 (специфікацією); платіжне
доручення від 11.10.2013 р. про сплату
партії товару; довідку про транспорті
витрати №72 від 11.10.2013 р.; документ про
страхування 817/1179 від 11.10.2013 р.;
прайс-лист виробника; накладну CMR 0639393;
рахунок-фактуру (інвойс) ; виписку
з бухгалтерської документації
(видаткові, податкові накладні);
довідку про проведення декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами; інформацію
про позитивні результати CEC контролю
товару; пакувальний лист; інформацію
про позитивні результати здійснення
екологічного контролю органів
Державної екологічної інспекції
України «Екологічний контроль
ввіз/вивіз дозволено»; сертифікат
походження товару; рішення
Укрметрстандарт; копію митної
декларації країни відправлення.

За наслідками опрацювання наданих
14.10.2013 р. TOB «Т.Б.М.-Україна» документів
відповідачем були витребувані від
позивача наступні додаткові документи:
договір (угода, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угодою, контрактом); виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листа) виробника товару; копію
митної декларації країни відправлення;
ліцензійний або авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

В поданій Позивачем ВМД №100270000/2013/180714
задекларована митна вартість товару
складає 102 297,19 євро (1 109 239,531 грн.),
транспортні витрати - 8 750,00 грн., витрати
на розвантажувально-завантажувальні
роботи - 250,00 грн., витрати на
страхування - 1 106,46 грн.

Митна вартість товарів була заявлена
за основним методом, тобто за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються.

На підтвердження визначених TOB
«Т.Б.М.-Україна» сум митної вартості
придбаних товарів, що також вбачається
із Карток відмови, разом із митними
деклараціями були подані Позивачем до
митного органу наступні пакети
документів, а саме:

Дослідивши подані декларантом
документи, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем, з урахуванням
положень ст.53 МК України, до митного
оформлення імпортованих товарів
надано повний пакет необхідних
документів, згідно з переліком ч.2
вказаної статті МК України.

Рішенням КРМ від 01.10.2013 року №
100270000/2013/300350/2 митна вартість
імпортованих товарів скориговано за
другорядним методом, а саме за ціною
щодо подібних (аналогічних)товарів,
відповідно ст. 60 МКУ та становить 4,4715
євро за кг;

Рішенням КРМ від 14.10.2013 року №
100270000/2013/300389/2 митна вартість
імпортованих товарів скориговано за
другорядним методом, а саме за ціною
щодо подібних (аналогічних)товарів ,
відповідно ст.. 60 МКУ . та становить 5,05
євро за кг

Приводом для висновку відповідача про
те, що митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються і, як наслідок, прийняття
рішень від 01.10.2013 р. № 100270000/2013/300350/2 та
14.10.2013р. № 100270000/2013/300389/2 про коригування
митної вартості стало те «що документи
які підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять неповні відомості
(документ підтверджуючий вартість
страхування не містить реквізитів
транспортної операції, яку було
застраховано.)

Не погоджуючись з вказаними рішеннями,
товар було випущено у вільний обіг за
митною декларацією № 100270000/2013/179363 та №
100270000/2013/180819 із забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною декларантом та
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товарів,
визначеною митним органом, шляхом
надання гарантій.

Згідно ч. З статті 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Тобто, у вказаній нормі зазначено
перелік підстав для витребування
додаткових документів. Проте, митний
орган послався на наявність інформації
щодо числових значень складових митної
вартості.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи вбачається, що
право митного органу на витребування
від декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, однією з
підстав виникнення якого є виявлення
розбіжностей у поданих декларантом
документах і такі розбіжності мають
впливати саме на числове значення
складових митної вартості товарів.

В графі 33 рішення про коригування
митної вартості товару від 01.10.2013 року
№ 100270000/2013/300350/2 зазначено «що
документи, які підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості , містять неповні
відомості (документ підтверджуючий
вартість страхування не містить
реквізитів транспортної операції, яку
було застраховано.)

З наданих до митного оформлення
документів про вартість страхування,.
копії яких долучені до матеріалів
справи вбачається, що документ про
вартість страхування № 817/1164 від 27.09.2013
за поставкою 01.10.2013 року містить всі
необхідні реквізити транспортної
операції, яку було застраховано, а саме
в ньому вказано інвойс № від
26.09.2013. СМЯ № 0639394, що повністю
відповідає товаросупровідним
документам.

В графі 33 рішення про коригування
митної вартості товару від 14.10.2013 року
№ 100270000/2013/300389/2 зазначено «що документи
,які підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, містять неповні відомості
(документ підтверджуючий вартість
страхування не містить реквізитів
транспортної операції, яку було
застраховано.)

З наданих до митного оформлення
документів про вартість страхування,
копії яких долучені до матеріалів
справи вбачається, що документ про
вартість страхування № 817/1179 від 11.10.2013
за поставкою 14.10.2013 року містить всі
необхідні реквізити транспортної
операції яку було застраховано, а саме
в ньому вказано інвойс № від
10.10.2013, що повністю відповідає
товаросупровідним документам.

Колегією суддів апеляційного
адміністративного суду встановлено, що
позивачем на підтвердження заявленої
митної вартості було надано комплект
обов'язкових документів, передбачений
ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є
належним чином оформленими, містять
достовірні відомості, базуються на
об'єктивних і документально
підтверджених даних.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
ненадання додаткових документів в
повному обсязі на вимогу митного
органу не може бути підставою для
коригування митної вартості товарів,
якщо інші документи підтверджують її
складові.

Згідно правової позиції Верховного
суду України вказаної в постановах від
29 травня 2012 року по справі №21-91а12, від 11
вересня 2012 року по справі № 21-262а12, яка
винесена у зв'язку з неоднаковим
застосуванням норм матеріального
права і є обов'язковою для державних
органів та судів України, суд дійшов
висновку, що за умови не наведення
митним органом доказів того, що
документи, подані декларантом для
митного оформлення товару є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості.

Посилання відповідача на наявність
розбіжностей у поданих документах,
колегією суддів не приймаються до
уваги як такі, що спростовуються
матеріалами справи, з яких вбачається,
що позивачем дотримані всі умови,
встановлені законодавством, висновки
відповідача щодо не підтвердження
позивачем заявленої митної вартості
зроблені на припущеннях, а позивачем
були надані митному органу всі
необхідні документи для підтвердження
заявленої митної вартості як при
поданні митної декларації, так і
додатково витребувані, надання яких
було обов'язковим.

При цьому, колегія суддів апеляційного
суду зазначає, що деякі розбіжності при
оформленні документів, поданих
позивачем, на які послався відповідач в
запереченнях на позов та в апеляційній
скарзі, не є тими обставинами, які б
безпосередньо потягли за собою зміну
митної вартості імпортованих
позивачем товару, яка зазначена
позивачем, оскільки жодних належних
доказів на зворотне, які б можна взяти
до уваги, відповідачем по справі не
надано.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 МК України , за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відповідно до ст. 60 МК України - (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів), у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями ст. ст. 58
і 59 МК України, за митну вартість
береться прийнята митним органом
вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Щодо посилання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що джерелом інформації в
оспорюваних рішеннях по товару
слугувала наявна у митного органу
цінова інформація, яка міститься у
ціновій базі даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Держмитслужби митних декларацій № від
11.06.2013 № 100270000/2013/166053, від 01.08.2013 №
100270000/2013/172426, колегія суддів зазначає,
що вони є необґрунтованими, з огляду на
наступне.

Відповідно до Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів (затверджені наказом
Міністерства фінансів України №598 від
24 травня 2012 року, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 01 червня
2012 року за №883/21195; далі за текстом -
Правила №598) в графі 33 рішення про
коригування митної вартості "Обставини
прийняття Рішення та джерела
інформації, що використовувалися
митним органом для визначення митної
вартості" зазначаються причини, через
які митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі: неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у ст. 53
Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу III
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Зазначається послідовність
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

У графі також вказується про
проведення процедури консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методів
визначення митної вартості товарів
відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу.
Результати проведеної консультації, а
також причини, через які не можуть бути
застосовані методи визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів (наприклад, відсутня
інформація щодо вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів),
фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
ст.ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

У випадку визначення митної вартості
оцінюваних товарів із застосуванням
резервного методу (ст. 64 Кодексу)
зазначаються докладна інформація та
джерела, які використовувалися митним
органом при її визначенні.

Колегія суддів апеляційного суду
звертає увагу на те, що в змісті
оспорюваних рішень про коригування
митної вартості всупереч вимогам
Порядку №598, відсутні дані щодо:
по-перше, детального викладення причин,
через які не був застосований кожний з
методів, що передує методу, обраному
митним органом, по-друге, викладення
результатів консультацій, по-третє,
обов'язкового зазначення номера та
дати митної декларації, яка була взята
за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів, з
поясненнями щодо зроблених коригувань
на обсяг партії ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, умов
поставки, комерційних умов тощо.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що за рішенням від 14.10.2013 року №
100270000/2013/300389/2 митним органом
застосована однакова митна вартість
одиниці імпортованої продукції 5,05
євро/кг. відповідно до товару,
номенклатура поставки якого має
суттєві відмінності по позиціям товару
в залежності від характеристик цього
товару.

При цьому, кількість товару за
контрактом та інвойсами вимірюється не
в кілограмах, а в штуках одиницях
продукції, ціна товару коливається в
межах від 0,07 євро до 7,03 євро і має
прив'язку виключно до одиниці
продукції - штуку, і не залежить від
ваги як окремої одиниці товару, так і
загальної ваги партії.

Тому, застосування митним органом з
причини спрацювання модуля АСАУР ціни
за відомостями спеціалізованої бази
даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України колегія суддів вважає
необґрунтованим, так як самі по собі
відомості згаданої системи не містять
жодних параметрів, об'єктивно
необхідних для судження про схожість,
подібність, аналогічність чи
ідентичність товарів. Потрібні для
такого судження характеристики товару
можуть бути з'ясовані лише у спосіб
порівняння змісту поданих до митного
оформлення документів з документами
про властивості раніше імпортованого
товару.

Проте, у спірних правовідносинах,
митницею такого порівняння зроблено не
було.

Визначена митна вартість ґрунтується
на митній вартості товару, подібного за
якісними характеристиками, митне
оформлення якого вже здійснено за
митними деклараціями від 11.06.2013 М
100270000/2013/166053, від 01.08.2013 М 100270000/2013/172426.

Щодо застосування методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів
відповідно до ст. 60 МК України в якості
джерела інформації МД 100270000/2013/166053 від
11.06.2013, колегією суддів встановлено, що
цим рішенням митну вартість було
скориговано за резервним методом.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.08.2013, яке залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.11.2013 р.,
позов TOB «Т.Б.М.-Україна» про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості №
100270000/2013/300040/2 від 11.06.2013 р. задоволено.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що корегування
заявленої позивачем митної вартості
на підставі митної вартості товару,
подібного за якісними
характеристиками, митне оформлення
якого вже здійснено за митними
деклараціями від 11.06.2013 М 100270000/2013/166053,
яке скасоване у судовому поряду є
протиправним та вказана обставина є
додатковою підставою до скасування
оскаржуваних рішень про коригування
митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову, який відповідачем в даній
справі не виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 12.06.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.