Справа № 826/6942/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6942/14

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

27 травня 2014 року м. Київ № 826/6942/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Поргібніченко І.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛАЗ»

до

Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про

визнання протиправними дій, визнання нечинним рішення від 03 лютого 2012 року та скасування рішення від 20 березня 2012 року № 200036617, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛАЗ» з позовом до Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про:

- визнання протиправними дії Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговельно-фінансова компанія «ЛАЗ»;

- визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість від 03.02.2012р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговельно-фінансова компанія «ЛАЗ» з моменту його прийняття;

- скасування рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, щодо видачі свідоцтва платника податку на додану вартість від 20.03.2012р. № 200036617 Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговельно-фінансова компанія «ЛАЗ» з моменту набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішення відповідача про анулювання свідоцтва платника ПДВ є незаконним та таким, що підлягає скасування, оскільки підставою його скасування стала обставина, яка не передбачена п. 184.1 ст. 184 ПК України, а саме: ненадання позивачем декларацій про відсутність поставок.

Щодо строків звернення до адміністративного суду, позивач зазначає, що про оскаржувані дії та рішення він став обізнаний після проведення аналізу звітності новим керівництвом та з урахуванням відповіді ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 04.04.2014 року (вих. № 3186/Б/26-58-18-05-11).

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб’єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб’єкта владних повноважень (ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об’єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

З позовної заяви вбачається, що оскаржуються дії відповідача щодо прийняття ним рішення від 03.02.2012 року про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість № 100270583, що видане 18.02.2010 року.

Враховуючи викладене вищу, суд приходить що висновку, що про оскаржувані рішення та дії позивач був обізнаний з 20 березня 2012 року, в той час, як до суду звернувся 22 травня 2014 року, тобто у строк, що перевищує шестимісячний термін.

Суд також звертає увагу на той факт, що позивачем у вказаній адміністративній справі є юридична особа – господарське товариство у формі ТОВ, на захист прав та інтересів якої подано позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського кодексу України передбачено, що господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. У випадках, передбачених цим Кодексом, господарське товариство може діяти у складі одного учасника.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

При цьому, ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 року № 1576-XII встановлено, що у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства.

Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, в даних правовідносинах необхідно виходити з встановлення таких обставин щодо самого позивача, а не його керівника.

Таких належних та допустимих доказів позивачем суду подано не було, про відповідні обставини в позовній заяві не повідомлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛАЗ» подана з пропущенням встановленого законом строку, у зв’язку із чим підлягає залишенню без розгляду.

Частиною другою ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст. 100, п. 9 ч. 1 ст. 155, ст. 160, ст. 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВЕЛЬНО-ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛАЗ» до Державної податкової інспекції у Солом’янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві визнання протиправними дій, визнання нечинним рішення від 03 лютого 2012 року та скасування рішення від 20 березня 2012 року № 200036617.

2. Копії ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п’яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко