Справа № 805/2717/14
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 р.
Справа №805/2717/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14 год. 14
хв.

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Олішевська В.В.,
при секретарі судового засідання
Неженцеві М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м.
Шахтарськ

до: Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області

про: визнання протиправними та
скасування Акту від 24.09.2013 року №
1320/05-27-17-3-11-2/341607266 та податкових
повідомлень - рішень №
/1176/1346/05-27-17-3-113-3 та №
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013 року.

за участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довір.

від відповідача: не з'явився

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 м. Шахтарськ, звернувся до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Шахтарської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправними та
скасування Акту від 24.09.2013 року №
1320/05-27-17-3-11-2/341607266 та податкових
повідомлень - рішень №
/1176/1346/05-27-17-3-113-3 та №
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те що податкові
повідомлення - рішення №
/1176/1346/05-27-17-3-113-3 та №
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013 р.
винесені безпідставно та з порушенням
норм діючого податкового
законодавства, тому підлягають
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити, з посиланням на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник позивач під час розгляду
справи уточив позовні вимоги та просив
суд визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
№ /1176/1346/05-27-17-3-113-3 та
№ /1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013 року.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
урахуванням уточнень та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечував надавши заперечення,
відповідно до яких зазначив, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення прийняті відповідно до норм
податкового законодавства та не
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники
відповідача проти позову заперечували
та просили суд у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Шахтарської міської ради
06.10.2011 року, перебуває на спрощеній
системі оподаткування (ставка єдиного
податку 20%, група - 2), зареєстрований на
обліку в Шахтарській ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області.

27.08.2013 р. ОСОБА_1 подала державному
реєстратору заяву про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Державним реєстратором було
повідомлено податковий орган про те, що
фізичною особою - підприємцем прийнято
рішення про припинення
підприємницької діяльності.

30.08.2013 р. податковим органом складено
акт № 69/17-211-1/341607266 виходу на місце
проживання фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1.
Зазначеним актом встановлено, що за
адресою АДРЕСА_1 знаходиться
житловий будинок на двох хазяїв в
аварійному стані. На момент обстеження
30.08.2013 р. о 10 год. 30 хв. за вищезазначеною
адресою мешканці відсутні.

В зв'язку з відсутність ОСОБА_1 за
місцем реєстрації 30.08.2013 р. податковим
органом було залишено повідомлення про
виклик № 710/10/17-213-2 до Шахтарської ОДПІ
на 09.09.2013 р. о 10-00 год.

Листом № б/н від 02.09.2013 р. ОСОБА_1 були
надані на адресу податкового органу
документи для проведення
документальної перевірки в зв'язку з
припиненням підприємницької
діяльності.

09.09.2013 р. Податковим органом прийнято
наказ про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
№ 168. Наказ вручено ОСОБА_1 09.09.2013 р. під
підпис.

Також 09.09.2013 р. податковим органом
складені направлення на перевірку № 220
та № 221 ФОП ОСОБА_1 Зазначені
направлення були надані для
ознайомлення позивачу під підпис.

Наказом від 16.09.2013 р. № 209 продовжено
термін проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
два дня. Наказ вручено ОСОБА_1 16.09.2013 р.
під підпис. Та листом від 16.09.2013 р.
№ 1042/10/17-213 було запропоновано
позивачу надати додаткові документи
для проведення перевірки.

Листом від 18.09.2013 р. ОСОБА_1 повідомила,
що відповідь на лист від 16.09.2013 р. №
1042/10/17-213, нею була надана в листі № б/н
від 02.09.2013 р.

24.09.2013 р. Шахтарською ОДПІ складено акт
№ 1320/05-27-17-3-111-2/НОМЕР_1 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів, дотримання валютного та іншого
законодавства, контроль за дотримання
якого покладено на органи ДПС за період
з моменту реєстрації з 06.10.2011 р. по 09.09.2013
р.

Актом перевірки встановлені порушення:

- пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст.
16, пп. 47.1.3 п. 47.1 ст. 47 Податкового кодексу
України, п. 3.3 п. 3.6 «Порядку заповнення
та надання податковими агентами
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованих (сплаченого) на користь
платників податку та сум утриманих з
них податку», № 1020 від 24.12.2010 р. - не
відображення в податковому розрахунку
за формою «1-ДФ» за 2 кв. 2013 р. (вх. №
від 22.07.2013 р.) суми виплаченого доходу
ФОП ОСОБА_4 (р.н.о.к. НОМЕР_3) - 944,46 грн. у
графі 3 «Сума виплаченого доходу» за
ознакою доходу - 157 (дохід виплачений
само зайнятій особі) .

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, пп. 16.1.12 п. 16.1.12 п.
16.1 ст. 16 розділу І пп. 44. 1, пп. 44.3
ст. 44 розділу ІІ, п. 85.2 ст. 82 Податкового
кодексу України - ненадання в повному
обсязі первинних документів для
проведення документальної виїзної
позапланової перевірки.

Акт перевірка отримано позивачем
особисто.

На погоджуючись з висновками акту
перевірки позивачем були надані
заперечення. Заперечення позивача були
залишенні без задоволення згідно
відповіді від 07.10.2013 р. №
1293/05-27-17-3-113-3.

На підставі висновків акту перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення від 09.10.2013 р. №
/1176/1346/05-27-17-3-113-3 яким застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510
грн. в зв'язку з порушенням пп. 14.1.180 п. 14.1
ст. 14, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 47.1.3 п. 47.1
ст. 47 Податкового кодексу України, п. 3.3
п. 3.6 «Порядку заповнення та надання
податковими агентами податкового
розрахунку суми доходу, нарахованих
(сплаченого) на користь платників
податку та сум утриманих з них
податку», № 1020 від 24.12.2010 р. та №
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 яким застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510
грн. в зв'язку з порушенням пп. 16.1.2 п. 16.1
ст. 16, пп. 16.1.12 п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 розділу І
пп. 44. 1, пп. 44.3 ст. 44 розділу ІІ, п. 85.2 ст. 82
Податкового кодексу України.

Позивач посилаючись на те, що
податковим органом порушено порядок
проведення перевірки та не
погоджуючись з порушеннями які
встановлені актом перевірки просить
скасувати податкові повідомленнями
рішеннями в судовому порядку.

Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється в зв'язку з припиненням
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Відповідно до п. 78.4 - п. 78.8 ст. 78 ПК
України про проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих
органі до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу. Документальна позапланова
невиїзна перевірка здійснюється у
порядку, передбаченому статтею 79 цього
Кодексу.

Строки проведення документальної
позапланової перевірки встановлені
статтею 82 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути
підставою для висновків під час
проведення документальної
позапланової перевірки, та порядок
надання платниками податків
документів для такої перевірки
встановлено статтями 83, 85 цього
Кодексу.

Порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1, 81.2 ст. 81 ПКУ
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) у допуску посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення перевірки складається
акт, який засвідчує факт відмови.

Пунктом 82.2 статті 82 ПК України
передбачено, що тривалість перевірок,
визначених у статті 78 цього Кодексу
(крім перевірок, що проводяться за
наявності обставин, визначених у
підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього
Кодексу, тривалість яких встановлена у
статті 200 цього Кодексу), не повинна
перевищувати 15 робочих днів для
великих платників податків, щодо
суб'єктів малого підприємництва - 5
робочих днів, для фізичних осіб -
підприємців, які не мають найманих
працівників, за наявності умов,
визначених в абзацах третьому -
восьмому цього пункту, - 3 робочі дні,
інших платників податків - 10 робочих
днів.

Продовження строків проведення
перевірок, визначених у статті 78 цього
Кодексу, можливе за рішенням керівника
контролюючого органу не більш як на 10
робочих днів для великих платників
податків, щодо суб'єктів малого
підприємництва - не більш як на 2
робочих дні, інших платників податків -
не більш як на 5 робочих днів.

Позивач посилається на те, що
податковим органом було фактично
проведено не документальна
позапланова виїзна перевірка, а
документальна позапланова невиїзна
перевірку, оскільки перевірка
проводилась у приміщенні Шахтарської
ОДП а не за місцем знаходження, або
місцем розташування об'єкта права
власності фізичної особи підприємця.
Крім того позивач посилається на
порушення відповідачем терміну
проведення перевірки та на те, що
податковим органом не надано позивачу
наказ на проведення перевірки
направлення на проведення перевірки.

Судом встановлено, що позивачем подана
заява про припинення підприємницької
діяльності, яка є підставою для
проведення документальної
позапланової перевірки.

Податковим органом 30.08.2013 р. було
здійснено вихід за місцем реєстрації
позивача, встановлено, що будинок в
якому зареєстрований позивач
знаходиться в аварійному стані та
мешканці в ньому відсутні, в зв'язку з
чим залишено виклик ФОП ОСОБА_1 до
податкового органу на 09.09.2013 р.

Відповідачем було прийнято наказ про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача, але фактично перевірка була
проведена в приміщені податкового
органу.

Відповідачем надано суду лист № б/н від
02.09.2013 р., який був наданий ОСОБА_1 на
ім'я начальника Шахтарської ОДПІ,
відповідно до якого зазначено, що в
зв'язку з закриттям підприємницької
діяльності прошу провести
документальну перевірку, для
проведення перевірки надані документи.
Крім того в примірнику листа який
знаходиться у податкового органу
здійснено рукописний запис: «Земли и
транспорта нет. Товар доставляла
средством заказного такси. Прошу
провести проверку в здании налоговой»,
але не зазначено хто зробив цей запис,
та коли.

Представник відповідача який
здійснював перевірку в судовому
засіданні зазначив, що даний запис було
здійснено особисто ОСОБА_1

Представник позивача в судовому
засіданні зазначив, про те, що на копія
примірнику який знаходиться в нього не
має ніяких відміток про проведення
перевірки в приміщення податкового
органу та не зазначено, хто саме зробив
цей запис.

В судовому засіданні представником
позивача надані письмові пояснення
ОСОБА_1, відповідно до яких зазначено,
що усі виправлення від руки у
документах були зроблені без відома
самої ОСОБА_1 та не мають її
волевиявлення.

Суд не приймає вищезазначені письмові
пояснення як належний та допустимий
доказ, оскільки ці письмові пояснення
були надані в судовому засіданні
представником позивача, суд не може
встановити чи вони складені особисто
ОСОБА_1 або іншою особою, зазначені
поясненні не засвідчені нотаріально.
Позивач особисто для надання пояснень
в судове засідання не з'явився.

Суд зазначає, що рукописний напис
(почерк яким він здійснений) в листі №
б/н від 02.09.2013 р. (аркуш справи 79-80)
візуально схожий з почерком в листах №
б/н від 18.09.2013 р. (аркуш справи 86)
від 18.09.2013 р. (аркуш справи 87) крім того
він схожий з почерком в письмових
поясненнях ОСОБА_1, відповідно до яких
зазначено, що усі виправлення від руки
у документах були зроблені без відома
самої ОСОБА_1 та не мають її
волевиявлення (аркуш справи 168).

Крім того суд зазначає, що в листі № б/н
від 02.09.2013 р. (аркуш справи 79-80) зроблена
рукописним почерком відмітка про
отримання документів після проведення
перевірки та стоїть підпис ОСОБА_1
24.09.2013 р., відмітки про внесення
доповнень до цього листа та
непогодження з ними відсутні.

Оскільки відповідачем відповідно до
норм ПК України призначена
документальна виїзна позапланова
перевірка, про що було прийнято
відповідний наказ начальника
інспекції, який вручений позивачу під
підпис, а фактично проведена
документальна не виїзна позапланова
перевірка, суд вважає, що відповідачем
порушено порядок проведення перевірки,
але позивачем не надано суду доказів
оскарження дій щодо проведення
перевірки таким чином та це не є
предметом розгляду даної справи та не
може вплинути на встановлені порушення
які викладені в акті перевірки..

Щодо порушення терміну проведення
перевірки суд зазначає наступне
перевірки була призначена наказом від
09.09.2013 р. № 168 (аркуш справи 71) терміном
на 5 робочих днів з 09.09.2013 р. по 13.09.2013 р. (з
понеділка по п'ятницю) включно. Наказом
від 16.09.2013 р. № 209 було продовжено термін
проведення перевірки.

Суд вважає, що відповідачем порушено
порядок продовження перевірок,
оскільки наказ на продовження терміну
проведення перевірки фактично
прийняти після закінчення строку
проведення перевірки, але позивач не
надав суду докази того, що він оскаржив
цей наказ в судовому порядку та його
скасовано.

Щодо посилання позивача на ненадання
йому відповідачем копій наказу на
проведення перевірки направлення на
проведення перевірки, наказу на
продовжено термін проведення
перевірки. Суд зазначає, що це
спростовується матеріалами справи, з
яких вбачається, що усі вищезазначені
документи були вручені особисто ОСОБА_1

З урахуванням вищевикладеного суд
вважає, що за умови порушення
відповідачем порядку проведення
перевірки не може бути підставою для
скасування податкових повідомлень -
рішень лише за формальною ознакою,
оскільки відповідачем були
встановлені певні порушення з боку
позивача вимог податкового
законодавства, які зазначені в акті
перевірки.

Стосовно податкового повідомлення -
рішення від 09.10.2013 р.
№ /1175/1348/05-27-17-3-113-3 яким
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 510 грн. в зв'язку з
порушенням пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, пп. 16.1.12 п.
16.1.12 п. 16.1 ст. 16 розділу І пп. 44. 1, пп. 44.3
ст. 44 розділу ІІ, п. 85.2 ст. 82 Податкового
кодексу України.

Як вбачається з акту перевірки в період
з 01.07.2011 р. по 27.08.2013 р. ОСОБА_1
здійснювала діяльність на спрощеній
системі оподаткування за видами
діяльності - оптова торгівля іншими
машинами й устаткуваннями. Згідно
письмових пояснень позивача б/н від
02.09.2013 р. - товар, який був реалізований з
липня 2013 р. та від якого отриманий дохід
був придбаний за готівкові кошти у ФОП
платників єдиного податку на території
радіо ринку м. Донецьк,
підтверджуючі документи відсутні.

Відповідно до пп. 1 п. 292.1 ст. 292 ПК
України доходом платника податку для
фізичної особи - підприємця є дохід,
отриманий протягом податкового
(звітного) періоду в грошовій формі
(готівковій та безготівковій),
матеріальній або нематеріальній формі.
Фізичні особи - підприємці не
звільняються від обов'язку щодо
підтверджуючих документів на товар,
який реалізується та мають право вести
спрощений облік доходів та витрат у
будь - який зручній для них формі.

ФОП ОСОБА_1 у період з 01.07.2013 р. по 27.08.2013
р. не забезпечено зберігання первинних
документів та інших документів на
підставі яких формуються показники
податкової звітності (декларація
платника єдиного податку № НОМЕР_4 від
09.09.2013 р.).

В зв'язку з чим встановлено порушення
пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, пп. 16.1.12 п. 16.1.12 п. 16.1 ст.
16 розділу І пп. 44. 1, пп. 44.3 ст. 44 розділу
ІІ, п. 85.2 ст. 82 Податкового кодексу
України - ненадання в повному обсязі
первинних документів за період з 01.07.2013
р. по 27.08.2013 р. для проведення
документальної позапланової
перевірки.

Суд зазначає наступне ОСОБА_1 є
платником єдиного податку, отже є
платником податків за спрощеною
системою оподаткування.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового
кодексу України, спрощена система
оподаткування є особливим механізмом
справляння податків і зборів, що
встановлює заміну сплати окремих
податків і зборів, встановлених п. 297.1
ст. 297 даного Кодексу, на сплату єдиного
податку та на умовах, визначених главою
1 розділу XIV даного Кодексу, з
одночасним веденням спрощеного обліку
та звітності.

Відповідно до п. 296.1.1 ст. 296 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку ведуть книгу обліку доходів
шляхом щоденного, за підсумками
робочого дня, відображення отриманих
доходів. Форма даної книги та порядок
її ведення затверджені Наказом
Міністерства фінансів України від
15.12.2011 № 1637.

Суд зазначити, що ні даний
нормативно-правовий акт, ні будь-який
інший діючий нормативно-правовий акт
не передбачають обов'язку позивача
вести будь-який інший облік своєї
діяльності або обов'язок зберігати
документи, що підтверджують підстави
сплати та суми одержаних грошових
коштів. Відповідні вимоги не містило й
законодавство, що регулювало податкові
відносини щодо суб'єктів спрощеної
системи оподаткування до набрання
чинності відповідними положеннями
Податкового кодексу України від
02.12.2010 № 2755-УІ, як то Указ Президента
України від 03.07.1998 № 727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги відповідача про надання
позивачем для перевірки документів,
ведення та зберігання яких не
передбачено діючим законодавством для
платників єдиного податку, є
порушенням п. 85.1 ст. 85 Податкового
кодексу України, який зазначає, що
забороняється витребування документів
від платника податків будь - якими
посадовими особами органів державної
податкової служби у випадках, не
передбачених цим Кодексом.

Крім того, суд вказує, що відповідно до
п. 16.1.5 ст. 16 Податкового кодексу України
платники податків зобов'язані подавати
на належним чином оформлену письмову
вимогу контролюючих органів (у
випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.

Також суд вважає за необхідним
зазначити, що відповідно до вимог ст. 292
доходом платника єдиного податку є: для
фізичної особи - підприємця - дохід,
отриманий протягом податкового
(звітного) періоду в грошовій формі
(готівковій та/або безготівковій);
матеріальній або нематеріальній формі,
визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При
цьому до доходу не включаються
отримані такою фізичною особою пасивні
доходи у вигляді процентів, дивідендів,
роялті, страхові виплати і
відшкодування, а також доходи, отримані
від продажу рухомого та нерухомого
майна, яке належить на праві власності
фізичній особі та використовується в
її господарській діяльності.

Пункт 292.13 статті 292 Податкового кодексу
України вказує, що дохід визначається
на підставі даних обліку, який ведеться
відповідно до статті 296 цього Кодексу.

Суд також зазначає, що п. 296.1 ст. 296
Податкового кодексу України визначено,
що платники єдиного податку ведуть
облік у порядку, визначеному
підпунктами 296.1.1 - 296.1.3 цього пункту.

Крім того п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Кодексу
вказує, що платники єдиного податку
першої і другої груп та платники
єдиного податку третьої та п'ятої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, ведуть книгу обліку
доходів шляхом щоденного, за
підсумками робочого дня, відображення
отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її
ведення затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

Позивачем були надані відповідачу для
проведення перевірки книги обліку
доходів № 491 від 10.11.2011 р. (аркуш справи
100) та № 109 від 12.06.2013 р. (аркуш справи 100).

У відповідності до п. 296.2 ст. 296
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої групи подають
до органу державної податкової служби
податкову декларацію платника єдиного
податку у строк, встановлений для
річного податкового (звітного) періоду,
в якій відображаються обсяг отриманого
доходу, щомісячні авансові внески,
визначені пунктом 295.1 статті 295 цього
Кодексу.

Така податкова декларація подається,
якщо платник єдиного податку не
допустив перевищення протягом року
обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4
статті 291 цього Кодексу, та/або
самостійно не перейшов на сплату
єдиного податку за ставками,
встановленими для платників єдиного
податку другої або третьої групи.

Платники єдиного податку другої -
шостої груп подають до органу
державної податкової служби податкову
декларацію платника єдиного податку у
строки, встановлені для квартального
податкового (звітного) періоду.

Пункт 296.5 ст. 296 Податкового кодексу
України вказує, що отримані протягом
податкового (звітного) періоду доходи,
що перевищують обсяги доходів,
встановлених пунктом 291.4 статті 291
цього Кодексу, відображаються
платниками єдиного податку в
податковій декларації з урахуванням
особливостей, визначених підпунктами
296.5.1 - 296.5.5 цієї статті.

Платники єдиного податку першої групи
подають до органу державної податкової
служби податкову декларацію у строки,
встановлені для квартального
податкового (звітного) періоду, у разі
перевищення протягом року обсягу
доходу, визначеного у пункті 291.4 статті
291 цього Кодексу, або самостійного
прийняття рішення про перехід на
сплату податку за ставками,
встановленими для платників єдиного
податку другої, третьої або п'ятої
групи.

При цьому у податковій декларації
окремо відображаються обсяг доходу,
оподаткований за ставками, визначеними
для платників єдиного податку першої
групи, обсяг доходу, оподаткований за
ставкою 15 відсотків, обсяг доходу,
оподаткований за новою ставкою єдиного
податку, обраною згідно з умовами,
визначеними цієї главою, авансові
внески, встановлені пунктом 295.1 статті
295 цього Кодексу.

Подання податкової декларації у
строки, встановлені для квартального
податкового (звітного) періоду,
звільняє таких платників від обов'язку
подання податкової декларації у строк,
встановлений для річного податкового
(звітного) періоду.

Платники єдиного податку другої групи
(до якою відносився позивач) у
податковій декларації окремо
відображають: 1) щомісячні авансові
внески, визначені пунктом 295.1 статті 295
цього Кодексу; 2) обсяг доходу,
оподаткований за кожною з обраних ними
ставок єдиного податку; 3) обсяг доходу,
оподаткований за ставкою 15 відсотків (у
разі перевищення обсягу доходу).

У разі застосування іншого способу
розрахунків, ніж зазначений у цій
главі, здійснення видів діяльності, які
не дають права застосовувати спрощену
систему оподаткування, провадження
діяльності, не зазначеної у свідоцтві
платників єдиного податку першої і
другої груп, платники єдиного податку в
податковій декларації додатково
відображають окремо доходи, отримані
від здійснення таких операцій.

Пунктом 296.10. статті 296 Кодексу
визначено, що платники єдиного податку
першої - третьої груп не застосовують
реєстратори розрахункових операцій.

З урахуванням вищевикладеного суд
вважає, що відповідачем безпідставно
застосовано штрафну (фінансову)
санкцію в розмірі 510 грн. за не подання
документів до перевірки
підтверджуючих придбання товару.
Оскільки позивачем було надано для
проведення перевірки податковому
органу книги обліку доходів, що
передбачено нормами податкового
кодексу. В зв'язку з чим податкове
повідомлення - рішення від 09.10.2013 р.
№
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 є протиправним та
підлягаю скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення -
рішення від 09.10.2013 р.
№ /1176/1346/05-27-17-3-113-3 яким
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в розмірі 510 грн. в зв'язку з
порушенням пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 16.1.7 п.
16.1 ст. 16, пп. 47.1.3 п. 47.1 ст. 47
Податкового кодексу України, п. 3.3 п. 3.6
«Порядку заповнення та надання
податковими агентами податкового
розрахунку суми доходу, нарахованих
(сплаченого) на користь платників
податку та сум утриманих з них
податку», № 1020 від 24.12.2010 р.

Актом перевірки встановлено, що
позивач в період з19.06.2013 р. по 22.08.2013 р.,
надала до Шахтарської ОДПІ податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, і сум утриманого з них доходу
(ф. № 1-ДФ) згідно з п. 3 «Порядку
заповнення та надання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податків, і сум
утриманого з них податку»
затвердженого наказом ДПА України № 1020
від 24.12.2010 р. за 2 кв. 2013 р. та за 3 кв. 2013 р.
за ознакою доходу - 101 (дохід у вигляді
заробітної плати) - за найману особу.

Згідно наданих документів до перевірки
17.05.2013 р. фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 здійснила сплату за товар
отриманий від ФОП ОСОБА_4 (згідно
договору постачання № 1 від 30.04.2013 р.,
який був укладений з ФОП ОСОБА_4 (р.н.о.к.
НОМЕР_3), видаткових накладних № 0705-1 від
07.05.2013 р. на суму 944,46 грн., № 0705-2 від
07.05.2013 р. на суму 4945,14 грн., № 0705-3 від
07.05.2013 р. на суму 2328,48 грн. та виписки
банку по р/р № 6298 за 17.05.2013 р. на
суму 8217,40 грн.) яку не відобразили в
графі «3» сума виплаченого доходу за
ознакою 157 (дохід самозайнятої особи) в
податковому розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податків, і сум утриманого з
них податку (ф. № 1-ДФ) за 2 кв. 2013 р. (вх. №
від 22.07.2013 р.).

Суд зазначає, що згідно пояснень які
маються в матеріалах справи ОСОБА_1, на
ім'я начальника шахтарської ОДПІ щодо
порушення по заповненню форми 1ДФ за 2
кв. 2013 р., що виявленого під час
перевірки ОСОБА_1 пояснити нічого не
може.

Відповідно до пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.7 пункту 16.7 статті 16
Податкового кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний подавати контролюючим
органам інформацію в порядку, у строки
та в обсягах, встановлених податковим
законодавством.

Згідно пп. 47.1.3. п. 47.1 ст. 47 ПК України
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть - податкові агенти.

Відповідно до п. 51.1 ст. 51 ПК України
податковий агент зобов'язаний подавати
у строки, встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.

Відповідно до пп. 3.3 п. 3 «Порядку
заповнення і надання податковим
агентам податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку» № 1020 від
24.12.2012 р. - у графі 3 «Сама виплаченого
доходу» відображається сума фактично
виплаченого доходу платнику податку
податковим агентам.

Пп. 3.6 вищезазначеного Порядку
передбачено, що у графі 5 «Ознака
доходу» зазначається ознака доходу
згідно з довідником ознак доходів,
наведеним у додатку до цього Порядку.
Ознака доходу визначається до
нарахованого доходу. Якщо доходи
виплачуються у звітному кварталі не в
повному обсязі і їх остаточна виплата
буде здійснюватися у наступних
кварталах, ознака доходу в разі виплати
повинна вказуватися відповідно до
нарахованого в попередньому кварталі
доходу.

Позивачем в розрахунку за формою 1 - ДФ
який надавався до Шахтарської ОДПІ за
2 кв. 2013 р. (вх. № від 22.07.2013 р.) в
графі 3 «сума виплаченого доходу» не
відображено суму виплаченого доходу
ФОП ОСОБА_4 (р.н.о.к. НОМЕР_3), згідно
договору постачання № 1 від 30.04.2013 р.
видаткових накладних № 0705-1 від 07.05.2013 р.
на суму 944,46 грн., № 0705-2 від 07.05.2013 р. на
суму 4945,14 грн., № 0705-3 від 07.05.2013 р. на
суму 2328,48 грн. та виписки банку по р/р №
6298 за 17.05.2013 р. на суму 8217,40
грн. за ознакою доходу - 157 (дохід
виплачений само зайнятій особі).

З урахуванням вищенаведеного суд
вважає, що відповідачем правомірно
застосовано до позивача штрафну
(фінансову) санкцію в розмірі 510 грн. за
не відображення в податковому
розрахунку за формою суми виплаченого
доходу. В зв'язку з чим податкове
повідомлення - рішення від 09.10.2013 р. №
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 прийнято
податковим органом обґрунтовано, тобто
з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування обмежені в
своїй діяльності підставами, межами
повноважень та способом, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно приписів статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Статтею 79 КАС України визначено, що
письмовими доказами є документи (у тому
числі електронні документи), акти,
листи, телеграми, будь-які інші
письмові записи, що містять в собі
відомості про обставини, які мають
значення для справи. Оригінали
письмових доказів, що є у справі,
повертаються судом після їх
дослідження, якщо це можливо без шкоди
для розгляду справи, або після набрання
законної сили судовим рішенням у
справі за клопотанням осіб, які їх
надали. У справі залишається
засвідчена суддею копія письмового
доказу.

Статтею 86 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов про часткове задоволення
позовних в частині визнати
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
№
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013 року.

Згідно ч. 2 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони -
суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» передбачено, що за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотків
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Предметом розгляду даної справи є
оскарження податкових повідомлень -
рішень на загальну суму 1020 грн.

З аналізу наведених норм вбачається, що
сума судового збору за подання
зазначеного позову до суду складає 1827,00
грн.

При цьому, позивачем при звернення до
суду з зазначеним позовом було
сплачено судовий збір у сумі 182,70 грн.,
що підтверджується квитанціями № ПН56705
від 27.02.2014 р. та № ПН25426 від 11.03.2014
р.

Таким чином, залишок не сплаченого
позивачем судового збору по справі
складає 822,15 грн. з урахуванням
часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись Конституцією України,
Кодексом адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 м.
Шахтарськ до Шахтарської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходіву
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №
/1176/1346/05-27-17-3-113-3 та №
/1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013 року. -
задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення
№ /1175/1348/05-27-17-3-113-3 від 09.10.2013
року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 м. Шахтарськ на користь
державного бюджету України судовий
збір в розмірі 822,15 грн.

Постанова постановлена у нарадчій
кімнаті та проголошена вступна та
резолютивна частини у судовому
засіданні 11 червня 2014 року в
присутності представника позивача.

Повний текст постанови складено та
підписано 16 червня 2014 р.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Олішевська B.В.