Справа № 820/7129/14
Суддя: Ізовітова-Вакім О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№820/7129/14
Харківський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого судді -
Ізовітової - Вакім О.В.,
при секретарі судового засідання -
за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника відповідачів - Тищенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
підполковника міліції Дмитрієва А.А.,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області про визнання наказу
неправомірним та зобов'язання вчинити
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом, в якому просить суд
- визнати наказ начальника ГУМВС
України в Харківській області №182 від 31
березня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ за грубе
порушення службової дисципліни, що
виразилось у невиконанні вимог ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС України
(дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, сприяти начальникам у
зміцненні службової дисципліни,
забезпеченні законності та статутного
порядку), розділу 3 Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012р. за №155, -
- зобов'язати начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
змінити дату та формулювання причини
звільнення ОСОБА_1, а саме з грубого
порушення службової дисципліни, що
виразилось у невиконанні вимог ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС України
(дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, сприяти начальникам у
зміцненні службової дисципліни,
забезпеченні законності та статутного
порядку), розділу 3 Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012р. за №155
на звільнення з органів внутрішніх
справ України за ст.64 п. "Ж" Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України - за власним
В обґрунтування позову зазначив, що
12.03.2014р. позивач подав рапорт на ім'я
начальника ГУМВС України в Харківській
області підполковника міліції
Дмітрієва А.А. про звільнення за
власним бажанням. Однак, не зважаючи на
поданий рапорт, відповідачем проведено
службову перевірку, на підставі
висновків якої прийнято наказ №182 від
31.03.2014р. про звільнення ОСОБА_1 за грубе
порушення службової дисципліни, що
виразилось в невиконання вимог ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС України,
розділу 3 Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012р. за №155.
Позивач не погоджується з вказаною у
наказі №182 від 31.03.2014р. підставою
звільнення, вважає її необґрунтованою
та такою, що суперечить обставинам
справи.
У судовому засіданні позивач підтримав
вимоги адміністративного позову та
просив суд задовольнити позов у
Представник відповідачів у судовому
засіданні заперечувала проти позову.
Вказала, що відповідачами дотримано
порядок звільнення позивача з органів
внутрішніх справ України, наказ №182 від
31.03.2014р. є правомірним, а позовні вимоги
- необґрунтованими. Просила суд
відмовити у задоволенні позову в
Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідачів та свідка,
дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову з наступних
Судом встановлено, що на час звільнення
позивач, ОСОБА_1, перебував на посаді
старшого слідчого відділення
розслідування злочинів, скоєних проти
життя та здоров'я особи СВ Жовтневого
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
10.02.2014 р. прокуратурою Харківської
області розпочато кримінальне
провадження внесене до ЄРДР під
вимагання неправомірної вигоди
старшим слідчим СВ Жовтневого РВ ХМУ
капітаном міліції ОСОБА_1 у громадянина
ОСОБА_6 за визнання останнього
потерпілим по кримінальному
України та невнесення до ЄРДР
відомостей про заподіяння ним тілесних
ушкоджень громадянину ОСОБА_7
05.03.2014р. слідчим в ОВС другого слідчого
відділу слідчого управління
прокуратури Харківської області
юристом 1 класу Костяним А.О. по
ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення
про підозру у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч.4 ст.368
06.03.2014р. Червонозаводським районним
судом м. Харкова винесено ухвалу, якою
відсторонено ОСОБА_1 від посади
старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області на
2 місяці з моменту повідомлення про
підозру, до 05.05.2014р. (а.с.8-10)
12.03.2014 р. позивачем до канцелярії ГУМВС
України в Харківській області подано
рапорт на ім'я начальника ГУМВС України
в Харківській області підполковника
міліції Дмитрієва А.А. про звільнення з
органів внутрішніх справ за власним
11.03.2014р. відповідачем 1 наказом №201
призначено службове розслідування за
фактом внесення відомостей до ЄРДР про
вчинення працівником міліції
кримінального правопорушення (а.с.53).
На підставі висновків службового
розслідування начальником ГУМВС
України в Харківській області
підполковником міліції Дмітрієвим А.А.
прийнято наказ №182 від 31.03.2014р. про
звільнення капітана міліції ОСОБА_1,
старшого слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області.
25.04.2014р. Жовтневим районним судом м.
Харкова по справі №639/2837/14-к (1-кп/369/222/14)
винесено вирок, відповідно до якого
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.4 ст.368 КК України та
призначити йому узгоджене сторонами
угоди про визнання винуватості
покарання із застосуванням ст.77 КК
України у вигляді 5 років позбавлення
волі з позбавленням права займати
посади в правоохоронних та
контролюючих органах строком на 3 роки
без конфіскації майна та без
спеціальної конфіскації.
По суті заявлених вимог щодо визнання
наказу №182 від 31.03.2014р. неправомірним,
суд виходить з наступного.
Представником відповідачів у
запереченнях вказано про те, що
позивача було притягнено до
дисциплінарної відповідальності за
отримання неправомірної вигоди і
застосовано крайню міру покарання -
звільнення, відповідно до вимог
чинного законодавства. Представником
відповідачів неодноразово
наголошувалось на положеннях розділу
VII Правил поведінки та професійної
етики осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ,
затверджених наказом МВС України від
22.10.2012р. №155 (далі за текстом - Правила
№155), відповідно до яких працівник
органів внутрішніх справ зобов'язаний
неухильно дотримуватись обмежень і
заборон, передбачених антикорупційним
законодавством та Законом України "Про
міліцію", уникати дій, які можуть бути
сприйняті як підстави підозрювати його
в корупції. Своєю поведінкою він має
демонструвати, що не терпить будь-яких
проявів корупції, відкидає пропозиції
про незаконні послуги, чітко
розмежовує службу і приватне життя, при
найменших ознаках корумпованої
поведінки інших осіб інформує
керівника свого структурного
підрозділу. Працівнику органів
внутрішніх справ забороняється
використовувати свої службові
повноваження та пов'язані з цим
можливості з метою одержання
неправомірної вигоди.
З матеріалів службового розслідування
вбачається, що підставою для прийняття
висновку про грубе порушення позивачем
службової дисциплін, що виразилось в
невиконанні вимог ст. 7 Дисциплінарного
статуту ОВС України, розділу 3 Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012р. за №155, слугував факт вимагання
неправомірної вигоди старшим слідчим
СВ Жовтневого РВ ХМУ капітаном міліції
ОСОБА_1 у громадянина ОСОБА_6 за
невнесення до ЄРДР повідомлення про
підозру ОСОБА_6 за вчинення
кримінального правопорушення по
за ч. 1 ст. 125 КК України.
При цьому, опитані в ході службового
розслідування старший слідчий СВ
Жовтневого РВ ХМУ старший лейтенант
міліції ОСОБА_9, начальник віділення
розслідування злочинів лінії карного
розшуку СВ Жовтневого РВ ХМУ ОСОБА_10,
перший заступник начальника
Жовтневого РВ, старший слідчий СВ
Жовтневого РВ ХМУ ОСОБА_11, начальник СВ
Жовтневого РВ ХМУ підполковник міліції
ОСОБА_12 не володіли інформацією щодо
обставин вимагання або отримання
ОСОБА_1 неправомірної вигоди, та
пояснити з цього приводу нічого не
Встановивши у ході службового
розслідування грубе порушення ОСОБА_1
службової дисциплін, що виразилось в
невиконанні вимог ст.7 Дисциплінарного
статуту ОВС України, розділу 3 Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом МВС України від
22.02.2012р. за №155, посадові особи, які його
проводили не вказали у висновку
службового розслідування від 31.03.2014
року, які саме дії позивача є
порушенням службової дисципліни та
призвели до порушення Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ, а
також норм Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України. (а.с. 54-57)
Таким чином, судом встановлено, що
службове розслідування відносно
позивача проводилось за фактом
внесення відомостей до ЄРДР про
вчинення працівником міліції
кримінального правопорушення, а не з
метою з'ясування обставин вчинення
позивачем дисциплінарного проступку.
Посилання представника відповідачів
на факт отримання позивачем
неправомірної вигоди як підстави для
притягнення до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
є необґрунтованим, оскільки на момент
винесення начальником ГУМВС України в
Харківській області наказу №182 від
31.03.2014 року про звільнення позивача з
органів внутрішніх справ
розслідування кримінального
вина позивача у вчиненні кримінального
правопорушення ще не була доведена,
вирок Жовтневого районного суду м.
Харкова був винесений лише 25.04.2014р.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що наказ ГУМВС України в
Харківській області № 182 від 31.03.2014 року
про порушення службової дисципліни
окремими працівниками Жовтневого РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області в частині звільнення капітана
міліції ОСОБА_1, старшого слідчого СВ
Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, з органів
внутрішніх справ України за грубе
порушення службової дисципліни, що
виразилось у невиконанні вимог ст.7
Дисциплінарного статуту ОВС України
(дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників, сприяти начальникам у
зміцненні службової дисципліни,
забезпеченні законності та статутного
порядку), розділу 3 Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012р. за №155,
є передчасним, необґрунтованим та
підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зміну дати та
формулювання причини звільнення суд
зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що
12.03.2014 р. позивачем до канцелярії ГУМВС
України в Харківській області подано
рапорт на ім'я начальника ГУМВС України
в Харківській області підполковника
міліції Дмитрієва А.А. про звільнення з
органів внутрішніх справ за власним
бажанням (а.с.11).

Відповідно до ст.4 КЗпП України,
законодавство про працю складається з
Кодексу законів про працю України та
інших актів законодавства України,
прийнятих відповідно до нього.

Дійсно, згідно ст.38 КЗпП України, на яку
посилається позивач, працівник має
право розірвати трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні.

Однак, відповідно до п.68 Порядку про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету міністрів УРСР від
29 липня 1991 р. № 114 (далі за текстом -
Порядок №114), особи рядового і
начальницького складу, які виявили
бажання звільнитися зі служби за
особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Положення п.68 Порядку №114 є спеціальною
нормою по відношенню до положень ст.38
КЗпП України, не суперечать останній та
встановлюють особливий порядок
подання рапорту на звільнення із
врахуванням особливостей проходження
служби в органах внутрішніх справ.

За таких обставин, позивач міг бути
звільнений з органів внутрішніх справ
не раніше ніж через три місяці після
подання рапорту про звільнення за
власним бажанням.

З огляду на недотримання позивачем
вимог п.68 Порядку №114 та враховуючи, що
на час винесення рішення у даній справі
набрав законної сили вирок Жовтневого
районного суду м. Харкова від 25.04.2014
року, яким позивача визнано винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368
КК України, підстав для задоволення
позову в частині зобов'язання зміни
дати та формулювання причини
звільнення позивача з ОВС України суд
не вбачає.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до положень ст.94 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 159, 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області підполковника
міліції Дмитрієва А.А., Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про визнання наказу неправомірним та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати
наказ начальника ГУМВС України в
Харківській області №182 від 31 березня
2014 року про звільнення ОСОБА_1 з органів
внутрішніх справ за грубе порушення
службової дисципліни.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16.06.2014
року.

Суддя
Ізовітова-Вакім О.В.