Справа № 398/10253/13-а
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"11" червня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрія
цивільну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС
взводу обслуговування СП № 4 ДПС ДАІ
при УДАІ Одеської області Савескула
Дмитра Михайловича та командира взводу
СП № 4 ДПС ДАІ при УДАІ Одеської
області Ігнатенка Ігора Івановича, як
треті особи - начальник відділу ДВС
Олександрійського МРУЮ Світановський
Володимир Адамович та Головне
управління державної казначейської
служби в Одеській області, про визнання
протиправним, скасування акту огляду
та затримання транспортного засобу від
26 листопада 2013 року, стягнення шкоди в
сумі 5 207 грн. та моральної шкоди в сумі 1
ОСОБА_1 (надалі позивач) 09 грудня 2013
року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
інспектора ДПС взводу обслуговування
СП № 4 ДПС ДАІ при УДАІ Одеської
області Савескула Дмитра Михайловича
та командира взводу СП №4 ДПС ДАІ при
УДАІ Одеської області Ігнатенка Ігора
Івановича (надалі відповідачі) як
третя особа вказано начальника відділу
ДВС Олександрійського МРУЮ
Світановського В. А. про визнання
протиправною бездіяльність командира
взводу обслуговування СП №4 ДПС ДАІ
при УДАІ Одеської області Ігнатенка
І.І. та скасування акту огляду та
затримання транспортного засобу від 26
листопада 2013 року, стягнення шкоди в
сумі 5 207 грн. та моральної шкоди в сумі 1
000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачем Савескул Д.М. було
складено акт огляду та затримання
транспортного засобу від 26 листопада
2013 року, власником якого є саме він.
З актом огляду та затримання
транспортного засобу від 26 листопада
2013 року позивач не погодився, оскільки
стверджує, що були відсутні підстави
для вилучення його транспортного
засобу. На той час керував автомобілем
для виконання службових обов'язків
інша особа, постановою
Олександрійського міськрайонного суду
від 11 січня 2011 року було скасовано
постанову працівника ДАІ від 20 червня
2010 року про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в сумі 255 грн. за порушення ПДР
та 26 липня 2012 року було знято з розшуку
транспортний засіб, про що стверджував
водій авто, однак інспектором ДАІ
вказані обставини не було прийнято до
В судовому засіданні позивач на
вимогах наполягає, посилаючись на
викладені обставини. Просить суд
задовольнити позовні вимоги та
скасувати акт огляду та затримання
транспортного засобу від 26 листопада
2013 року та стягнути на його користь
матеріальну та моральну шкоду.
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
розгляду справи в суді, що
підтверджується поштовими
повідомленнями. В запереченнях, що
надійшли до суду від Ігнатенка І.І.
просить суд залучити до участі у справі
Головне управління державної
казначейської служби в Одеській
області відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі, оскільки на момент
затримання транспортний засіб
перебував у розшуку, а сутність вимог
зводиться до бажання позивача отримати
значну суму коштів, в тому числі і
Представник ДВС в судовому засіданні
пояснила, що в провадженні ДВС
перебувало зведене виконавче
провадження, державним виконавцем була
винесена постанова про розшук
транспортного засобу, протягом року
транспортний засіб не було знайдено,
тому згодом за постановою 26 червня 2012
року було знято з розшуку та постанову
направлено до Олександрійського ДАІ на
виконання. 11 липня 2011 року ОСОБА_1
звертався із заявами та знайомився з
матеріалами виконавчого провадження.
Чому не була виконана постанова про
зняття з розшуку пояснити суду не може,
оскільки виконавче провадження було
Інтереси ДВС в суді по
довіреності представляла Бевз Л.В.
Представник Головного управління
державної казначейської служби в
Одеській області в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи в суді.
Заслухавши пояснення позивача,
представника третьої особи та
дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог, оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 19
Конституції України посадова особа
органу державної влади та управління
має право діяти виключно у межах,
способом та у порядку, які прямо
передбачені законом.
Згідно ст. 2 КАС України, до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
За змістом ст. 6 КАС України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.
За змістом ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані на
підставі яких суд встановлює наявність
чи відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів.
Відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
За загальним правилом відповідно
до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі. При вирішенні питання про
відшкодування шкоди підлягають
з'ясуванню такі питання: наявність
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою та протиправним
діянням заподіювача вини та вини
останнього в заподіянні шкоди.
За змістом ст.ст. 23, 1167 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини Відшкодування
моральної шкоди можливе лише за умови
правомірних діянь позивача.
Відповідно до статті 265-2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення разі наявності підстав
вважати, що водієм вчинено порушення,
передбачені частинами першою, другою,
третьою, четвертою, шостою і сьомою
статті 121, статтями 121-1, 126, частинами
першою, другою, третьою і четвертою
статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього
Кодексу, працівник Державної
автомобільної інспекції тимчасово
затримує транспортний засіб шляхом
блокування або доставляє його для
зберігання на спеціальний майданчик чи
стоянку (якщо розміщення затриманого
транспортного засобу суттєво
перешкоджає дорожньому руху), в тому
числі за допомогою спеціального
автомобіля - евакуатора. Про тимчасове
затримання робиться відповідний запис
у протоколі про адміністративне
правопорушення. Після закінчення
триденного строку тимчасового
затримання транспортного засобу особа
має право звернутися за отриманням
тимчасово затриманого транспортного
засобу. Таке звернення особи є
обов'язковим для його виконання
незалежно від стадії вирішення справи
про адміністративне правопорушення. За
подання такого звернення та повернення
особі тимчасово затриманого
транспортного засобу не може
Порядок тимчасового затримання та
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках та стоянках
визначається Кабінетом Міністрів
України. Постановою Кабінету Міністрів
України від 17 грудня 2008 р. N 1102
затверджено Порядок тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках. В п. 2 вищевказаної Постанови
вказано, що тимчасове затримання
транспортного засобу уповноваженою
особою Державтоінспекції проводиться
у випадках, передбачених статтею 265-2
КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо
усунути причину затримання на місці
виявлення адміністративного
правопорушення, і передбачає примусове
припинення використання такого
транспортного засобу шляхом його
блокування за допомогою технічних
пристроїв або доставлення на
спеціальний майданчик чи стоянку, якщо
транспортний засіб створює значні
перешкоди дорожньому руху.
У разі виявлення транспортного
засобу боржника, оголошеного в розшук
відповідно до статті 40 Закону України
«Про виконавче провадження»,
уповноважена особа Державтоінспекції
негайно тимчасово затримує такий
транспортний засіб та доставляє на
спеціальний майданчик чи стоянку.
Відповідно до п. 22.1 Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом Міністерства Внутрішніх справ
України від 27.03.2009 року № 111, при несенні
служби на постах і маршрутах
патрулювання працівник підрозділу ДПС,
що здійснює нагляд за дорожнім рухом, з
дотриманням заходів особистої безпеки
зупиняє транспортні засоби, подібні за
маркою, кольором і характерними
прикметами до тих, що знаходяться в
розшуку, звіряє тип, модель, державний
реєстраційний номерний знак,
ідентифікаційні номери кузова, шасі
(рами) і двигуна з даними, записаними в
реєстраційних документах, і через
чергові частини підрозділів ОВС
проводить перевірку цих даних за
наявними автоматизованими
інформаційно-пошуковими системами
зареєстрованих транспортних засобів
та тих, що розшукуються. На під'їздах до
постів в автоматичному режимі за
дорожнім рухом стежать відеокамери та
здійснюється перевірка транспортних
засобів по базам даних. Якщо авто
перебуває у розшуку, має викрадені
номерні знаки, чи є інформація, що водія
позбавлено прав, система подає
відповідний сигнал. Працівники ДАІ
зупиняють транспортний засіб і у разі
виявлення транспортного засобу
боржника, оголошеного в розшук
відповідно до статті 40 Закону України
«Про виконавче провадження»,
уповноважена особа Державтоінспекції
негайно тимчасово затримує такий
транспортний засіб та доставляє на
спеціальний майданчик чи стоянку.
Судом встановлено, що 26 листопада
2013 року інспектором ДАІ Савескул Д.М.
було складено акт огляду та
затримання транспортного засобу від 26
листопада 2013 року в зв'язку з
постановою ДВС ВП 20748589 від 05.05.2011 року в
якому вказано, що автомобіль ЗАЗ 110280,
д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 було
зупинено о 19 год. на 320 км автодороги
Київ - Одеса та доставлено на для
зберігання на спеціальний майданчик за
адресою вул. Завокзальна, 2 смт.
Любомирівка, Одеської області.
Судом також встановлено, що того дня
вказаним транспортним засобом
керував не позивач, а інша особа -
ОСОБА_6 На момент зупинки працівниками
ДАІ позивач був відсутній у
автомобілі, передавши керування іншій
Суд також приймає до уваги, що в акті
огляду та затримання транспортного
засобу від 26 листопада 2013 року було
зроблено відмітку що примірник
постанови вручено водію ОСОБА_6, про що
свідчать його особисті підписи акті.
Суд вважає, що за матеріалами справи
відповідачем доведено правомірність
своїх дій по винесенню акту огляду та
затримання транспортного засобу від 26
листопада 2013 року.
Суд погоджується із доводами
державного виконавця, що державний
виконавець відділу ДВС
Олександрійського МРУЮ виніс
постанову від 23.03.2011 року про арешт
автомобіля ЗАЗ - 110280 д.н.з. НОМЕР_1 та
заборони на його відчуження та
постанову про розшук майна боржника
від 05.05.2011 року, які були скасовані
тільки 26 червня 2012 року.
До суду позивачем не було надано
доказів, що фактично автомобіль на час
розгляду справи в суді дійсно знято з
розшуку. Таким чином судом встановлено,
що обставини, на які посилався позивач
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, оскільки
відповідач мав всі підстави для
зупинки транспортного засобу та
тимчасового затримання транспортного
засобу - автомобіля ЗАЗ - 110280, де
зазначено, що затримання здійснено у
зв'язку розшуком код-4 комплекс
«Рубіж», а в подальшому даний
автомобіль згодом, уже в грудні 2013 року
було повернуто власнику
Суд вважає, що за викладених обставин
фактично існували підстави для
затримання транспортного засобу 26
листопада 2013 року, який був оголошений
у розшук відповідно до статті 40 Закону
України «Про виконавче провадження».
Суд дійшов висновку, що за будь-якого
розвитку подій саме власнику або
користувачу транспортного засобу
необхідно було звертатись до ДАІ із
заявою про зняття транспортного засобу
з розшуку, інакше вплинути на хід подій
та процедуру зняття транспортного
засобу з розшуку - неможливо.
Суд також вважає, що за матеріалами
справи позивачем не було доведено
правомірність своїх дій. Суд не вбачає
підстав вважати, що акт огляду та
затримання транспортного засобу 26
листопада 2013 року було складено
безпідставно, оскільки авто було в
розшуку та фактично використовувалось
Суд дійшов висновку, що за
викладених обставин існують усі
підстави для відмови в задоволенні
Приймаючи до уваги п. 4.8 наказу МВС
від 25 червня 2002 року № 607/56/5 «Про
затвердження Інструкції про порядок
взаємодії органів внутрішніх справ
України та органів державної
виконавчої служби при примусовому
виконанні рішень судів та інших
органів (посадових осіб)» суд дійшов
висновку, що саме відділ ДВС, а не
боржник компенсує ДАІ витрати на
зберігання транспортного засобу
боржника за рахунок коштів виконавчого
провадження з подальшим віднесенням їх
до витрат на здійснення виконавчих дій.
Тобто, усі витрати, пов'язані з
евакуацією та зберіганням тимчасово
затриманого транспортного засобу в
даному випадку мали оплачуватись
виключно у ДВС України.
Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідачів матеріальної шкоди в сумі
5 207 грн. вони не підлягають
задоволенню, враховуючи характер,
обсяг і тривалість душевних,
моральних та психічних страждань, що
зазнав позивач, доведеності ним
позовних вимог та виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог в цій
частині за недоведеністю. Щодо інших
обставин на які посилається позивач, то
вони позивачем не доведені, оскільки
він пояснив в судовому засіданні, що не
був присутнім при тимчасовому
затриманні автомобіля, клопотання про
допит свідків - заявляв, однак не
забезпечив його явку в судове
засідання, інших доказів в
підтвердження обставин на які
посилався, до суду не надав. Виходячи з
характеру правовідносин, доведеності
своїх вимог, суд також не вбачає
підстав для задоволення позовних
вимог про стягнення моральної шкоди в
сумі по 500 грн. з кожного відповідача.
Суд також приймає до уваги, що
позивачем своєчасно було направлено
позовну заяву до суду, тому строк для
звернення до суду не був пропущений.
Судові витрати суд вважає можливим
віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 19, 41 Конституції
України, ст.ст. 2, 3, 4-15, 17-21, 23, 69, 71, 72, 94, 99,
100-104, 106,158 -163, 171 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу
обслуговування СП № 4 ДПС ДАІ при УДАІ
Одеської області Савескула Дмитра
Михайловича та командира взводу СП № 4
ДПС ДАІ при УДАІ Одеської області
Ігнатенка Ігора Івановича про визнання
протиправним, скасування акту огляду
та затримання транспортного засобу від
26 листопада 2013 року, стягнення шкоди в
сумі 5 207 грн. та стягнення моральної
шкоди в сумі 1 000 грн. - відмовити
Копію постанови надіслати
Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
постанови.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Тимченко Л.М.