Справа № 487/6301/13-а
Суддя: Боброва І. В.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 487/6301/13-а
Номер провадження 2-ар/487/10/14
Ухвала

Іменем
України

05.05.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого судді - Бобрової
І.В., при секретарі - Табунщик К.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Миколаєві
заяву Головного управління Пенсійного
фонду України в Миколаївській області
про роз'яснення рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду
України в Миколаївській області (далі
ГУПФУ в Миколаївській області)
звернулось до суду із заявою про
роз'яснення постанови Заводського
районного суду м. Миколаєва від 01.10.2013
року по справі №2-а/487/286/13, з посиланням
на те, що їм не зрозуміла зобов'язальна
частина в резолютивній частині
вищевказаної постанови, згідно якої
ГУПФУ в Миколаївській області
зобов'язано поновити виплату пенсії на
підставах, визначених пенсійним
законодавством з 01.10.2013 р., проте не
визначено, яким саме чином має
відбутися поновлення виплати за
відсутності пенсійної справи позивача.

Матеріали заяви передані на розгляд
судді 23.04.2014 р.

В судове засідання сторони по справі не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені. Відповідно до
ч.3 ст. 170 КАС України неприбуття в
судове засідання осіб, які були
належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду справи про
роз'яснення постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 170 КАС України, якщо судове
рішення є незрозумілим, суд, який його
ухвалив, за заявою осіб, які беруть
участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Так, ОСОБА_1, з 1992 р. по 2000 р. отримував
пенсію в ГУПФУ в Миколаївській області.
З 2000 р. виплату пенсії йому було
припинено на підставі ст.51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 р. №1058-IV в зв'язку із виїздом його
на постійне місце проживання до
Німеччини. ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в
Миколаївській області з заявою про
поновлення виплати пенсії 01.07.2013 р., у
чому йому було відмовлено у зв'язку з
його фактичним проживанням в Німеччині
та відсутністю відповідного договору
між Україною та Німеччиною про виплату
пенсій.

Постановою Заводського районного суду
м. Миколаєва від 01.10.2013 р.у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
ГУПФУ в Миколаївській області про
зобов'язання вчинити певні дії,
зобов'язано ГУПФУ в Миколаївській
області поновити ОСОБА_1 Виплату пенсії
на підставах, визначених пенсійним
законодавством, з 01.07.2013 р.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2014 р.
постанова Заводського районного суду
м. Миколаєва від 01.10.2013 р. залишена без
змін.

На теперішній час ГУПФУ в
Миколаївській області просить про
роз'яснення постанови Заводського
районного суду м. Миколаєва від 01.10.2013
року, оскільки їм не зрозуміло
зобов'язальна частина в резолютивній
частині вищевказаної постанови, згідно
якої ГУПФУ в Миколаївській області
зобов'язано поновити виплату ОСОБА_1
пенсії з 01.07.2013 р., проте не зазначено,
яким саме чином можливе поновлення
пенсії за відсутності пенсійної справи
ОСОБА_1

Статтею 46 Конституції України
проголошено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Тобто
право на отримання пенсії є
конституційним правом громадянина
України.

Статтею 24 Конституції України
встановлено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального положення, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

07.10.2009 року рішенням Конституційного
Суду України у справі №1-32/2009 було
визнано неконституційним положення
ст.49 ч.1 п.2 та другого речення ст.51
Закону № 1058-IV, де зазначалось, що
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Оскільки вищевикладене положення
законодавства визнано
неконституційним і втратило чинність з
дня ухвалення рішення Конституційним
Судом України, ОСОБА_1, як громадянин
України має право на отримання
призначеної йому пенсії за віком не
залежно від місця його проживання.

Згідно п.37 «Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону № 1058-IV», затвердженого
постановою Правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005
року, - орган, що призначає пенсію,
розглядає питання про відновлення
раніше призначеної пенсії при звернені
особи з відповідною заявою.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 отримував пенсію в ГУПФУ в
Миколаївській області з 1992 р. по 2000 р. А
відтак, саме до компетенції ГУПФУ в
Миколаївській області належить
вирішення питання про відновлення
раніше призначеної пенсії.

Суд не приймає до уваги посилання
представника заявника в заяві про
роз'яснення рішення на відсутність в
ГУПФУ в Миколаївській області
пенсійної справи ОСОБА_1, оскільки в
судовому засіданні при розгляді
адміністративної справи в Заводському
районному суді м. Миколаєва та в
Одеському апеляційному
адміністративному суді представником
заявника про зазначену обставину не
наголошувалось.

При цьому, роз'яснюючи постанову в
частині порядку виплати спірної пенсії
на пільгових умовах, суд фактично
постановить додаткове рішення, що є
прямим порушенням ст.170 КАС України, яка
забороняє змінювати (в тому числі
доповнювати) зміст постанови.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені
обставини, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення заяви про роз'яснення
рішення, оскільки постанова
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 01.10.2013 року викладена із
дотриманням вимог ст.ст.161-163 КАС
України, за своїм змістом є чіткою і
зрозумілою, її резолютивна частина є
зрозумілою для виконання і задоволені
вимоги не потребують роз'яснення.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви про
роз'яснення судового рішення.

Керуючись ст. 170 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Головного
управління Пенсійного фонду України в
Миколаївській області про роз'яснення
рішення суду - відмовити.

Ухвала набуває законної чинності через
5 днів після її проголошення та може
бути оскаржена до Одеського
адміністративного апеляційного суду в
порядку, встановленому ст.ст.186, 187 КАС
України.

Суддя
І.В.Боброва