Справа № 705/1203/14-а
Суддя: Коваль А. Б.
Дата ухвалення: 2014-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1203/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2014
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області, в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умані
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора Перевалівського
взводу ДПС ОСПБЗ Луганської області
старшини Ілюхіна Віталія Юрійовича про
оскарження рішення, дій, бездіяльності
суб'єкта владних повноважень від 16
лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом про те, що 16
лютого 2014 року близько 12 години 40
хвилин керуючи автомобілем Даф,
рухався у напрямку м. Донецька та на 562
км був зупинений інспектором ДПС,
відповідачем по справі. Інспектор
звинуватив його у порушенні ПДД, а саме
перетинання розділювальної смуги 1.1
(вузька суцільна лінія) поділяє
транспортні потоки протилежних
напрямків і позначає межі смуг руху на
дорогах). Взявши документи, інспектор
направився до службового приміщення
для складання протоколу про
адміністративне порушення і постанови
у справі про адміністративне
правопорушення.

Винесеною постановою від 16 лютого 2014
року його було притягнуто до
адміністративної відповідальності та
накладено адміністративне стягнення в
виді штрафу в сумі 255 гривень за
порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У поясненнях до протоколу він вказав
про свою незгоду з обвинуваченням тому,
інформаційно вказівний знак 5.16
«напрямки руху по смугах» був
встановлений на самій розв'яздці з
порушенням ПДД, а саме п. 8.2.1, тому що
перед ним був встановлений знак 5.51
(попередній покажчик напрямків), який
при цьому частково закривав знак 5.16.
Його пояснення, що знак 5.16 є
інформаційно-вказівним, а не наказовим
і, що згідно ПДД зона дії знаку
поширюється від місця встановлення до
найближчого перехрестя за ним, а він
здійснив маневр до знаку, були
проігноровані.

Отже, рухаючись згідно ПДД на
вантажному автомобілі ДАФ по крайній
правій смузі зі швидкістю 50 км/год., у
зв'язку із поганою видимістю на дорозі
(туманом), побачивши знак 5.51, згідно
якого йому було потрібно повернути
ліворуч, ввімкнувши лівий покажчик
повороту почав перестроювання в ліву
смугу руху, при розмітці 1.7, а закінчив
при розмітці 1.1, оскільки розмітка 1.6
була відсутня.

Інспектор після складання протоколу
одразу виніс постанову а видав йому
квитанцію, за якою він має сплатити
штраф. На його питання про отримання
копії протоколу та копію постанови
була надана відповідь про те, що
вказані документи йому не потрібні.
Тільки після телефонного звернення
директора підприємства ПП «ОСОБА_2»,
працівником ДПС було повністю
заповнено протокол і постанову, які
вручено йому. Однак, розгляд справи на
місці, без підготовки та надання йому
часу для звернення за правовою
допомогою, подання заперечення на
протокол та постанову, документів, які
характеризують особу, інших доказів по
справі, порушує його права, передбачені
ст. 268 КУпАП, якими він не мав можливості
скористатися. При накладенні
конкретного розміру штрафу не
враховано особу, матеріальний стан та
інші обставини, які слід враховувати
при призначенні адміністративного
стягнення, на що вказує ст. 33 КУпАП. За
таких обставин його процесуальні права
при такому «розгляді» справи грубо
порушено.

Просить на час розгляду
адміністративного позову зупинити дію
постанови серії ПС1 № 151783.

Скасувати повністю постанову серії ПС1
№ 151783 про адміністративне
правопорушення від 16 лютого 2014 року та
стягнення в виді штрафу у розмірі 255
гривень.

Закрити протокол по справі про
адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
уточнив позовні вимоги, а саме просить
суд визнати дії відповідача
незаконними та скасувати, винесену
відповідачем постанову. Пояснив, що
керуючи транспортним засобом 16 лютого
2014 року був зупинений відповідачем по
справі, який пояснив йому, про нібито
порушення ПДР України. Він почав
пояснювати інспектору про те, що не
порушував встановлених правил,
оскільки знак 5.12 є
інформаційно-вказівним і він здійснив
маневр після того, як потрапив під зону
дії цього знаку. Також не порушував
дорожню розмітку 1.1, про яку йде мова у
постанові. Якби дійсно він створив
маневр, то створив би аварійну
ситуацію. Інспектор, не взявши до уваги
його пояснень, не надавши йому
можливості скористатися правовою
допомогою, не встановивши усіх
обставин справи тощо, виніс постанову,
якою притягнув його до
адмінвідповідальності в виді штрафу,
що і змусило його звернутися до суду з
вказаним позовом, який просить
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений своєчасно, про
причини неявки суд не повідомляв.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття - розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
вивчивши письмові матеріали по справі
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що
інспектором Перевалівського взводу
ДПС ОСПБЗ Луганської області старшиною
Ілюхіним Віталієм Юрійовичем 16 лютого
2014 року винесено постанову про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 151783 відповідно до якої ОСОБА_1
було притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу в
розмірі 255 гривень.

В постанові зазначено, що інспектор
розглянувши матеріали про
адміністративне правопорушення
встановив, що ОСОБА_1 16 лютого 2014 року о
12 годині 40 хвилин на а/д М 04 562 км с.
Михайлівна керуючи автомобілем не
виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 та
рухався ліворуч, а також дорожню
розмітку 1.1. Інспектор постановив
притягнути ОСОБА_1 до
адмінвідповідальності, накласти
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 255 гривень.

Статтею 1 Конституції України Україну
проголошено демократичною, соціальною,
правовою державою. Статтею 3 визнано, що
найвищою соціальною цінністю в Україні
є людина, її права і свободи та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, а їх
утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави. Згідно ст. 21
Конституції права та свободи людини є
невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктами владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
правопорушення, чи винна вказана особа
в його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності,
тощо.

За вказаних обставин суд вважає, що
винесена інспектором Перевалівського
взводу ДПС ОСПБЗ Луганської області
старшиною Ілюхіним Віталієм
Юрійовичем постанова про

притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 у вигляді
штрафу у розмірі 255 гривень є
неправомірною і підлягає скасуванню, а
провадження у адміністративній справі
закриттю.

Суд також вважає, що при розгляді
адміністративних матеріалів
інспектором не було взято до уваги
пояснення самого водія, свідків, не
надано можливості водію скористатися
правовою допомогою, постанову винесено
у відсутність позивача, чим суттєво
порушені права позивача та його
законні інтереси.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 3, 17, 71, 112, 128, 158, 159 160-163 КАС України,
ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції
України, ст.ст. 287-289, 291, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати дії інспектора
Перевалівського взводу ДПС ОСПБЗ
Луганської області старшини Ілюхіна
Віталія Юрійовича щодо винесення
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від 16
лютого 2014 серії ПС1 № 151783 відносно
ОСОБА_1 - незаконними.

Скасувати постанову інспектора
Перевалівського взводу ДПС ОСПБЗ
Луганської області старшини Ілюхіна
Віталія Юрійовича по справі про
адміністративне правопорушення від 16
лютого 2014 серії ПС1 № 151783 відносно
ОСОБА_1 щодо притягнення до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень,
провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя:
А.Б. Коваль