Справа № 809/1267/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р.
Справа № 809/1267/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.

за участю секретаря Волочій Л.І.,

представника позивача - Піщак І.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом Тисменицького районного
центру зайнятості - робочий орган
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов`язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття

до відповідача ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі
3336,40 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2014 року Тисменицький районний центр
зайнятості - робочий орган виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі -
позивач) звернувся з адміністративним
позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач)
про стягнення безпідставно отриманої
допомоги по безробіттю в сумі 3336,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_2 з 11.03.2013 року зареєстрована у
Тисменицькому районному центрі
зайнятості як безробітна та їй
призначена допомога по безробіттю, яку
вона отримувала до 01.11.2013 року. Під час
проведеної позивачем перевірки
встановлено, що відповідач, маючи
статус безробітної, була зайнятою
людиною та отримувала тимчасовий
заробіток згідно цивільно-правового
договору. Тому, відповідно до вимог
Законів України «Про зайнятість
населення» та «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» ОСОБА_2 не мала
права на отримання допомоги по
безробіттю. За період перебування на
обліку з 23.06.2013 року по 01.11.2013 року їй
було перераховано допомогу по
безробіттю в сумі 3336,40 грн. У
добровільному порядку кошти, виплачені
в якості допомоги по безробіттю в сумі
3336,40 грн., відповідач не повернув, а тому
позивач просить стягнути їх у судовому
порядку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю з підстав, зазначених у
позовній заяві. Просила позов
задовольнити повністю.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечила та пояснила суду, що
в березні 2013 року Тисменицьким
районним центром зайнятості їй надано
статус безробітної. Зазначила, що
жодних повідомлень про повернення
коштів від позивача на її адресу не
надходило. Одночасно відповідач не
заперечувала факт отримання нею
тимчасового заробітку. Просила в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача та
пояснення відповідача, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, дослідивши і
оцінивши докази в їх сукупності, суд
установив наступне.

11.03.2013 року ОСОБА_2 подала до
Тисменицького районного центру
зайнятості заяву про надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю (а.с.5).

Відповідно до наказу Тисменицького
районного центру зайнятості від 13.03.2013
року за №НТ130313 їй надано статус
безробітного. Наказом від 18.03.2013 року за
№НТ130318 призначено допомогу по
безробіттю. Наказом від 05.11.2013 року за
№НТ131105 припинено реєстрацію
безробітного та виплату допомоги по
безробіттю.

Викладене вище підтверджується
дослідженим в судовому засіданні
витягом із наказів від 07.11.2013 року та
копією персональної картки ОСОБА_2 (а.с.
9-10).

За період перебування на обліку в
якості безробітної відповідач
отримала від держави допомогу на
загальну суму 3336,40 грн. (а.с.6).

У результаті обміну даними позивача з
Пенсійним фондом України було
встановлено факт подання
недостовірних даних громадянкою
ОСОБА_2 внаслідок чого переплата
допомоги по безробіттю з 23.06.2013 року по
01.11.2013 року становить 3336,40 грн., що
підтверджується актом від 10.02.2014 року
за №22 (а.с. 8).

Судом встановлено, що ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 11.03.2013
року зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2.

21.01.2014 року Тисменицьким районним
центром зайнятості на адресу ТОВ
«Фудмережа» надіслано запит за
№144-02/30-14 про надання інформації щодо
трудової діяльності ОСОБА_2

Згідно відповіді ТзОВ «Фудмережа» від
20.01.2014 року за №90, ОСОБА_2 в трудових
відносинах з ТзОВ «Фудмережа» не
перебувала, проте за період з 23.06.2013
року по 14.10.2013 року виконувала роботу
різноробочого та інших видів робіт та
послуг для забезпечення
функціонування магазину за Договором
про виконання робіт (надання
послуг)цивільно-правового характеру
№1066 від 22.06.2013 року (а.с. 12).

Тобто, у період перебування на обліку в
Тисменицькому районному центрі
зайнятості та отримання допомоги по
безробіттю ОСОБА_2 була зайнятою
особою.

У зв'язку з цим, 17.02.2014 року відповідачу
направлено рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
повідомлення за №333-06/30-14 про
добровільне повернення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю в
розмірі 3336,40 грн., однак заборгованість
нею сплачена не була (а.с. 13-14).

Відповідно до статті 68 Конституції
України, кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України.

Статтею 9 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012 року
за №5067-VI (надалі - Закон №5067-VI), який
набрав чинності з 01.01.2013 року,
встановлено, що кожен має право на
соціальний захист у разі настання
безробіття, що реалізується шляхом
участі в загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванні на
випадок безробіття, яке передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття.

Відповідно до пункту 18 частини 2 статті
22 Закону №5067-VI центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, його
територіальні органи відповідно до
покладених на них завдань проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади у
сфері соціальної політики, центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
Пенсійним фондом України. Таке
розслідування здійснюється шляхом
звіряння даних, зазначених у
документах страхувальника, з базою
даних центрального органу виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, та Пенсійного фонду України,
а у разі потреби - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 02.03.2000 року за
№1533-ІІІ (надалі - Закон №1533-ІІІ), із
змінами та доповненнями, визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття.

Згідно частини 1 статті 8 Закону №1533-ІІІ
Фонд загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (надалі - Фонд)
створюється для управління
страхуванням на випадок безробіття,
провадження збору та акумуляції
страхових внесків, контролю за
використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.

За змістом статті 12 Закону №1533-ІІІ,
виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи проводять розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
здійснюється шляхом звіряння даних,
зазначених у документах
страхувальника, з базою даних
Пенсійного фонду України та Державної
податкової адміністрації України, а в
разі необхідності - шляхом проведення
виїзних планових та позапланових
перевірок страхувальників.

Статтею 31 Закону №1533-III установлені
підстави припинення, відкладення
виплат матеріального забезпечення на
випадок безробіття та скорочення їх
тривалості.

Так, відповідно до частини 1 цієї статті
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі: працевлаштування
безробітного; поновлення безробітного
на роботі за рішенням суду; вступу до
навчального закладу на навчання з
відривом від виробництва; відрахування
із навчального закладу; призову на
строкову військову або альтернативну
(невійськову) службу; набрання законної
сили вироком суду про позбавлення волі
безробітного або направлення його за
рішенням суду на примусове лікування;
призначення чи отримання права на
призначення пенсії за віком, у тому
числі на пільгових умовах, пенсії за
вислугу років або досягнення особою
встановленого законом пенсійного віку;
призначення виплати на підставі
документів, що містять неправдиві
відомості; подання письмової заяви про
бажання здійснювати догляд за дитиною
до досягнення нею трирічного віку;
подання письмової заяви про відмову
від послуг державної служби
зайнятості; зміни місця проживання;
закінчення строку їх виплати; зняття з
обліку за невідвідування без
поважних причин державної служби
зайнятості 30 і більше календарних днів;
відмови безробітного від двох
пропозицій підходящої роботи або від
двох пропозицій проходження
професійної підготовки,
перепідготовки, підвищення
кваліфікації за направленням
державної служби зайнятості, у тому
числі осіб, які вперше шукають роботу
та не мають професії (спеціальності);
відмови від роботи за спеціальністю,
професією, набутою після професійної
підготовки, перепідготовки або
підвищення кваліфікації за
направленням державної служби
зайнятості;смерті безробітного.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону
№1533-III застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Згідно частини 3 вказаної статті сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно вимог частини 1 статті 34 Закону
№1533-ІІІ Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, має
право стягувати відповідно до закону
кошти Фонду, виплачені особам,
зареєстрованим як безробітні, у
вигляді матеріального забезпечення на
випадок безробіття та витрачені на
надання соціальних послуг безробітним
у разі встановлення факту їх отримання
на підставі недостовірних відомостей,
поданих особою.

За загальними правилами відшкодування
шкоди, встановленими главою 82
Цивільного кодексу України, завдану
шкоду відшкодовує особа, яка її
завдала.

Таким чином, наведені правові акти
резюмують право на звернення з вимогою
про стягнення надміру виплаченої
допомоги по безробіттю до винних у
такій переплаті.

Відповідно пункту 1 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року за № 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13.02.2009 року за № 7-1,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 12.03.2009 року за № 232/16248 (надалі -
Порядок) цей Порядок визначає механізм
проведення розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до пункту 5 частини другої статті 12
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», пункту 16 частини першої
статті 11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та частини
третьої статті 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно пункту 2 Порядку, розслідування
згідно з цим Порядком здійснюється
шляхом проведення перевірки
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, що зазначені в
документах, поданих особою до
державної служби зайнятості під час її
реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Відповідно пункту 3 Порядку перевірка
проводиться районними, міськрайонними,
міськими та районними у містах
центрами зайнятості, на які покладено
виконання функцій робочих органів
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - Центри зайнятості).

Пунктом 6 Порядку встановлено, що у разі
встановлення Центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Рішення про повернення коштів особою
чи роботодавцем оформлюється наказом
(пункт 7 Порядку).

Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення Центр зайнятості
надсилає особі чи роботодавцю
рекомендованим листом повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня отримання
повідомлення повернути незаконно
виплачені кошти.

Нормами пункту 5.5. Порядку надання
допомоги по безробіттю, в тому числі
одноразової виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року за №307,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.12.2000 року за №915/5136
(надалі - Порядок №307 від 20.11.2000 року)
виплата допомоги по безробіттю, серед
іншого, припиняється у разі
працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до статті 39 Закону №1533-ІІІ
спори, що виникають із правовідносин за
цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те,
що ОСОБА_2, відповідно до вказаних вище
норм закону та досліджених судом
доказів, не мала права на отримання
допомоги по безробіттю у період
виконання нею робіт за
цивільно-правовою угодою.

Розмір надмірно виплаченої допомоги по
безробіттю у зв'язку з поданням
відповідачем до центру зайнятості
недостовірних відомостей за період з
23.06.2013 року по 01.11.2013 року становить 3336,40
грн.

Враховуючи наведене, а також те, що
відповідачем доказів про сплату
заборгованості по відшкодуванню
надмірно виплаченої допомоги по
безробіттю не подано, суд вважає, що
позов правомірний і обґрунтований,
тому підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, АДРЕСА_2) в користь
Тисменицького районного центру
зайнятості - робочого органу
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов`язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття заборгованість в
сумі 3336 (три тисячі триста тридцять
шість гривень) 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Скільський І.І.

Постанова складена в повному
обсязі 10.06.2014 року.