Справа № 806/617/14
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"10" червня 2014 р.
Справа № 806/617/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Котік Т.С.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "22" травня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Межирічинський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
нечинним податкового повідомлення -
рішення , - ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ТОВ "Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати нечинним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 29.01.2014 року №
в частині збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 5032886,00 грн. (за
основним платежем - 3355257,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
1677629,00 грн.).

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 22.05.2014 року
позов задоволено. Скасоване податкове
повідомлення-рішення
Володарсько-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області від 29.01.2014 року
№. Відшкодовано на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Межирічинський
гірничо-збагачувальний комбінат" з
Державного бюджету України понесені
судові витрати у сумі 488 гривень 00
копійок.

В апеляційній скарзі
Володарсько-Волинська ОДПІ,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволені позову.

Розглянувши справу у межах визначених
ст.195 КАС України, колегія судді вважає,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 02.12.2013
року по 20.12.2013 року
Володарсько-Волинською ОДПІ було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
"Межиріченський ГЗК" з питань
правильності обчислення, повноти і
своєчасності сплати до бюджету податку
на прибуток, податку на додану вартість
та плати за користування надрами за
період з 01.04.2013 р. по 30.09.2013 р., результати
якої оформлено актом від 27.12.2013 року №
51/5/22-07/30597936.

Згідно доводів податкового органу ТОВ
"Межиріченський ГЗК" порушено вимоги
пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п. 138.4, п. 138.6 ст.138, пп.
139.1.5 п. 139.1 ст.139, п.146.5 ст.146 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 4053961,00 грн.

На підставі акта перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
29.01.2014 р. № про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 5073344,00 грн. (за
основним платежем - 3382229,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
1691115,00 грн.).

ТОВ "Межиріченський ГЗК" просило
визнати вказане податкове
повідомлення-рішення не чинним в
частині 5032886 грн. (у тому числі:
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток за основним
платежем в сумі 3355257,00 грн. та за
штрафними санкціями в сумі 1677629,00 грн.).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків щодо обґрунтованості
позовних вимог про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення від
29.01.2014 р. № в частині збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в розмірі 5032886,00 грн. (за
основним платежем - 3355257,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями -
1677629,00 грн.).

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони ґрунтуються
на приписах чинного законодавства.

Зокрема, згідно доводів податкового
органу ТОВ "Межиріченський ГЗК"
завищено собівартість реалізованої
продукції у червні 2013 року на загальну
суму 928861,00 грн. внаслідок реалізації
продукції власного виробництва
(ільменітового концентрату) на користь
ПрАТ "Кримський Титан" згідно договору
№ 1459-1 від 27.12.2012 р. за цінами, нижчими
від облікової собівартості.

Як встановлено судом, договором №1459-1
від 27.12.2012 р., укладеним між ТОВ
"Межиріченський ГЗК" (по договору -
Продавець) та ПрАТ "Кримський Титан" (по
договору - Покупець) передбачалось
здійснення поставок позивачем
ільменітового концентрату на користь
покупця протягом 2013 року. Тобто,
реалізація ільменітового концентрату
в червні 2013 року не носила разового
характеру, а здійснювалась на
постійній основі і при незмінній ціні
протягом 2013 року. Згідно умов цього
договору та накладної № 6-1/МГ-13 від
30.06.2013 р. ціна на ільменітовий
концентрат в обсязі 3709,658 товарних тон
(42% ТіО2) складала 1281,00 грн. за одну тону.

В ході перевірки податковим органом
перевірялася лише одна партія
реалізації продукції власного
виробництва (ільменітового
концентрату) у червні 2013 року.

Податковим органом не заперечується,
що в інших місяцях поставка
ільменітового концентрату була
прибутковою.

Окрім того, у перевіреному періоді (з
01.04.2013 р. по 30.09.2013 р.) сума перевищення
доходу від реалізації ТОВ
"Межиріченський ГЗК" готової продукції
над її собівартістю (прибуток) склала
6281545,00 грн. (сума доходу від реалізації
готової продукції 43445895,07 грн. (кредит
рах. 791/дебет рах. 701) мінус сума
собівартості реалізованої продукції
37164350,37 грн. (кредит рах.901 / дебет рахунку
791)), тобто судом встановлено, що
відсутній факт реалізації продукції у
перевіреному періоді нижче її
собівартості. (Аналіз рахунків 701, 901, 79
бухгалтерського обліку).

Згідно податкової декларації з
податку на прибуток, позивачем за три
квартали 2013 року отримано прибуток в
розмірі 3190317 грн., що підтверджує
прибутковість господарської
діяльності позивача від реалізації
ільменітового концентрату.

При цьому за наслідками перевірки, на
підставі якої було прийнято спірне
податкове-рішення, було відкрито
кримінальне провадження, яке закрито
за відсутністю в діях посадових осіб
ТОВ "Межиріченський ГЗК" ознак злочину
спрямованого на умисне ухилення від
сплати податків та завдання збитків
державі, про що повідомлено позивача
листом ГУ Міндоходів у Житомирській
області від 14.04.2014 року № 5569/7/09-004.

Позивачем не було порушено вимоги п.138.4
та п.138.8 ст. 138 ПК України, якими
визначено що витрати, які формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподілених постійних загально
виробничих витрат, які включаються до
складу собівартості реалізованої
продукції в періоді їх виникнення,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг та обумовлено
перелік складових витрат у
собівартості реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг в
розрізі елементів-матеріальних витрат,
витрат на оплату праці, амортизації та
інших витрат, оскільки вказані норми
закону не містять обмежень щодо
формування собівартості реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг залежно від розміру доходу від
реалізації таких товарів, робіт чи
послуг.

ТОВ "Межиріченський ГЗК" реалізація
ільменітового концентрату
здійснювалася в межах своєї
господарської діяльності, тому витрати
є доцільними.

Отже доводи податкового органу, що ТОВ
"Межиріченський ГЗК" порушено вимоги
п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.138.4, п.138.8 ст.138 ПК
України, оскільки проведено
реалізацію продукції за цінами нижче
собівартості, що не призвело до
збільшення економічних вигод у вигляді
надходження активів або зменшення
поточних зобов'язань, не прийняли
участі у зростанні власного капіталу
та дана операція не була спрямована на
отримання доходу, в результаті чого
позивачем завищено собівартість
реалізованої продукції на загальну
суму 928861,00 грн. є без підставними.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірних висновків, що
доводи податкового органу про
порушення ТОВ "Межиріченський ГЗК"
вимог податкового законодавства
внаслідок завищення ним собівартості
реалізованої продукції у червні 2013
року на загальну суму 928861,00 грн. при
реалізації продукції власного
виробництва (ільменітового
концентрату) ПрАТ "Кримський Титан" за
цінами, нижчими за облікову
собівартість, є безпідставним та таким,
що суперечить вимогам податкового
законодавства.

Окрім того, згідно доводів податкового
органу позивачем завищено показники
відображені у рядку 06.5 Декларацій з
податку на прибуток "від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік" за
період з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року.

Податковий орган посилається на те, що
у позивача відсутнє право на
формування фінансових витрат за
користування кредитними коштами
згідно договору № КД 21/2012-К від 27.04.2012
року, які були використані на придбання
обладнання (основних засобів,
транспортних засобів, технічного
устаткування), загальна сума яких
становить 21253444,00 грн., у зв'язку з тим, що
позивачем отримано від'ємний
фінансовий результат в сумі - 659096,00 грн.
від операцій з продажу такого
устаткування, придбаного за отримані
від ПАТ "Банк Кліринговий Дім" кредитні
кошти згідно договору № КД 21/2012-К від
27.04.2012р.

У акті перевірки визначення від'ємного
результату в сумі 659096,00 грн. здійснено
наступним чином: дохід від реалізації
на ПрАТ "Кримський Титан" товарів 162072
999,00 грн. (дебет рахунку 702 / кредит рах.791)
зменшений на вартість придбаних
товарів 141478 651,00 грн. (дебет рахунку 791 /
кредит рах.902) та зменшений на суму
понесених фінансових витрат за
користування кредитними коштами
згідно договору № КД 21/2012-К від 27.04.2012р,
які були використані на придбання
товарів 21253444,0 грн. (162072999,00 грн. - 141478651,00
грн. - 21253444,00 грн. = (-) 659096,00 грн.).

Проте, як встановлено судом, позивачем
віднесено до фінансових витрат
відсотки по кредитному договору №
21/2012-К від 27.04.2012 року, укладеного між
Товариством та ПАТ "Банк "Кліринговий
дім", у сумі 16727005,09 грн., а не в розмірі
21253444,00 грн. Сума фінансових витрат в
розмірі 16727005,09 грн. підтверджена
відповідними первинними документами,
а саме: карткою бухгалтерського
рахунку 684.1 та довідкою ПАТ "Банк
Кліринговий Дім".

Отже, з врахуванням документально
підтвердженої суми фінансових витрат в
розмірі 16727005,09 грн., господарська
операція з реалізації обладнання
являється прибутковою. Так, при
зменшенні доходу від реалізації
позивачем на ПрАТ "Кримський Титан"
товарів в сумі 162072999,00 грн. (дебет
рахунку 702 / кредит рах.791) на вартість
придбання таких товарів в сумі 141478651,00
грн. (дебет рахунку 791 / кредит рах.902) та
на суму понесених фінансових витрат за
користування кредитними коштами
згідно договору № КД 21/2012-К від 27.04.2012р,
в розмірі 16727005,09 грн., позивачем
отримано прибуток в сумі 3867343,29 грн.
(162072999,00 грн. - 141478651,00 грн. - 16727005,09 грн. = (+)
3867343,29 грн.).

Відтак, суд першої інстанції дійшов
вірних висновків, що доводи
податкового органу щодо отримання
від'ємного фінансового результату в
сумі - 659096,00 грн. від операцій з продажу
товарів, придбаних за отримані від ПАТ
"Банк Кліринговий Дім" кредитні кошти
згідно договору № КД 21/2012-К від 27.04.2012р.,
не відповідає дійсності, оскільки
фактично отриманий прибуток в сумі
3867343,29 грн.

При цьому протоколом засідання
робочої групи по організації
проведення і розгляду перевірок №2 від
28.01.2014 року, прийнятим Володарсько-
Волинською ОДПІ за наслідками розгляду
заперечення ТОВ "Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат" на
акт перевірки було внесено зміни до
таблиці зведених даних віднесених до
складу витрат відсотків за
користування кредитними коштами,
використаними на придбання обладнання,
а саме зменшено суму фінансових витрат
з 21253444 грн. до 16727005, 09 грн. на сторінці 14
акту перевірки, проте податковим
органом не змінено остаточний висновок
акту перевірки щодо відсутності збитку
від господарської операції по
реалізації обладнання.

Крім того, згідно доводів податкового
органу ТОВ "Межиріченський
гірничо-збагачувальний комбінат"
завищено від'ємне значення об'єкту
оподаткування за результатами
діяльності за 2012 р. (додаток 12 до акту), а
відповідно і показників, що
декларувалися в рядку 06.5 Декларацій з
податку на прибуток "від'ємне значення
рядка 07 Податкової декларації за
попередній звітний (податковий) рік" на
протязі відповідних звітних періодів
2013 року.

Як встановлено судом, до складу
показників в сумі 16730386,00 грн., у
відповідності до п.3 підрозділу 4
"Особливості справляння податку на
прибуток підприємств" розділу XX
"Перехідні положення" ПК України,
віднесено 25 відсотків від'ємного
значення об'єкта оподаткування станом
на 1 січня 2012 року (значення рядка 06.5
декларації з податку на прибуток 1
кварталу 2012 р.) в сумі 10743541,00 грн. (42
974162,00 грн. х 25% = 10743541,00 грн.) та від'ємне
значення об'єкту оподаткування
податком на прибуток отримане за
підсумками 2012 року (рядок 07 Декларації
за 2012 рік) в сумі 5986845,00 грн., яке було
включено Товариством до витрат першого
календарного кварталу наступного 2013
податкового року по рядку 06.5
Декларації.

Тому, загальна сума від'ємного значення
об'єкта оподаткування, що підлягала
відображенню по рядку 06.5 Декларацій за
перший квартал, півріччя та три
квартали 2013 року становить 16730386,00 грн.
(10743541,00 грн. + 5986845,00 грн.).

Пунктом 150.1 статті 150 ПК України
передбачено, що якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками податкового року є від'ємне
значення, то сума такого від'ємного
значення підлягає включенню до витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Окрім того, правильність визначення
вищезгаданого показника рядка 06.5
підтверджується результатами
позапланової виїзної документальної
перевірки ТОВ "Межиріченський ГЗК" з
питань правильності обчислення,
повноти і своєчасності сплати до
бюджету податку на прибуток за період
з 01.04.2011 р. по 31.03.2013 р. (акт від 14.06.2013р.
№20/5/22-07/30597936), постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від
01.10.2013 року по справі № 806/6349/13-a та
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 19.11.2013 року
по справі № 806/6349/13-a.

Отже, ТОВ "Межиріченський ГЗК"
правомірно включило відсотки за
кредитами до складу витрат без
збільшення вартості придбаного
обладнання на суму таких відсотків.

Відтак, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованих висновків про те, що ТОВ
"Межиріченський ГЗК" було правомірно
задекларовано від'ємне значення
об'єкту оподаткування попереднього
звітного періоду року по рядку 06.5
декларації з податку на прибуток за
перший квартал 2013 року (так само як і в
деклараціях за півріччя та три
квартали 2013 року) в розмірі 16730386,00 грн.
та, що у податкового органу не було
підстав для зменшення збитків
позивача, формування фінансового
результату від реалізації обладнання з
врахуванням відсотків, сплачених
позивачем за користування кредитом,
отриманим для придбання такого
обладнання.

З огляду на вищенаведене, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновків, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального права чи порушено норми
процесуального права, а тому
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, а постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Володарсько-Волинської об"єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "22" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
Л.О. Зарудяна

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "12" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Межирічинський
гірничо-збагачувальний комбінат"
вул.Шевченка,1
А,смт.Іршанськ,Володарсько - Волинський
район, Житомирська облас,12110

3- відповідачу/відповідачам:
Володарсько-Волинська об"єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області вул.
Володарського,4,смт.Володарськ-Волинсь
кий,Володарсько - Волинський район,
Житомирська облас,12100

4- представнику позивача Гумінському
Миколі Вікторовичу, АДРЕСА_1 - ,