Справа № 826/16333/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі
Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Державної
служби інтелектуальної власності
України та Об'єднання підприємств
«Український музичний альянс» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.01.2014 року у справі за
позовом Всеукраїнської громадської
організації «Всеукраїнське агентство
авторських прав», Всеукраїнської
громадської організації
«Всеукраїнське агентство авторських
та суміжних прав» до Міністерства
освіти та науки України», третя особа:
Державна служба інтелектуальної
власності України, Об'єднання
підприємств «Український музичний
альянс» про скасування наказу та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до
Міністерства освіти та науки України»,
третя особа: Державна служба
інтелектуальної власності України,
Об'єднання підприємств «Український
музичний альянс» про скасування наказу
та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.01.2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та нечинним наказ
Міністерства освіти і науки України
№ 1249 від 30 серпня 2013 року «Про
затвердження Порядку визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм», який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05 вересня 2013 року за № 1528/24060.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, треті особи Державна служба
інтелектуальної власності України та
Об'єднання підприємств «Український
музичний альянс» подали апеляційну
скаргу, в якій просять скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позову в повному обсязі,
посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представники апелянтів та представник
відповідача підтримали апеляційні
скарги, просили їх задовольнити.
Постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволені позову в повному обсязі.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги,
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
Всеукраїнська громадська організація
"Всеукраїнське агентство авторських
прав" та Всеукраїнська громадська
організація "Всеукраїнське агентство з
авторських та суміжних прав" є
суб'єктами правовідносин, в яких
застосовується наказ Міністерства
освіти і науки України № 1249 від 30
серпня 2013 року «Про затвердження
Порядку визначення уповноважених
організацій колективного управління,
які здійснюватимуть збирання і
розподіл винагороди (роялті) за
використання опублікованих з
комерційною метою фонограм і
відеограм», який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05 вересня
2013 року за № 1528/24060.

Наказом Міністерства освіти і науки
України від 30 серпня 2013 року № 1249
затверджено Порядок визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм, який установлює
процедуру визначення уповноважених
організацій колективного управління
(далі - уповноважена організація), які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) виробникам
фонограм, виробникам відеограм і
виконавцям за комерційне використання
без їх згоди опублікованих з
комерційною метою фонограм, відеограм
та їх примірників, а також зафіксованих
у них виконань (далі - фонограми,
відеограми, опубліковані з комерційною
метою), контроль за правомірним
використанням таких фонограм,
відеограм, а також процедуру
скасування наказу щодо визначення
організації колективного управління
уповноваженою організацією (далі по
тексту - Порядок).

Зокрема, спірний нормативно-правовий
акт встановлює перелік функцій, що
належать до уповноваженої організації;
наділяє повноваженнями щодо
визначення уповноважених організацій
Державну службу інтелектуальної
власності України; визначає умови,
згідно яких організація колективного
управління може бути визначена
уповноваженою організацією, тощо.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку, до
функцій уповноваженої організації
належать:

збирання винагороди (роялті) за
використання фонограм, відеограм,
опублікованих з комерційною метою,
відповідно до статті 43 Закону України
"Про авторське право і суміжні права" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 18 січня 2003 року N 71 "Про затвердження
розміру, порядку та умов виплати
винагороди (роялті) за комерційне
використання опублікованих з
комерційною метою фонограм, відеограм,
їх примірників та зафіксованих у них
виконань";

розподіл та виплата зібраної
винагороди (роялті) особам, які
відповідно до статті 45 Закону України
"Про авторське право і суміжні права"
можуть управляти своїми правами;

контроль за правомірним використанням
фонограм, відеограм, опублікованих з
комерційною метою, відповідно до
статті 43 Закону України "Про авторське
право і суміжні права".

Визначення уповноважених організацій
здійснює Державна служба
інтелектуальної власності України
(пункт 2 згаданого Порядку).

Пункт 3 спірного Порядку встановлює
перелік критеріїв, згідно яких
організація колективного управління
може бути визначена уповноваженою
організацією.

Відповідно до пункту 5 вказаного
Порядку, заява організації
колективного управління про
визначення її уповноваженою
організацією розглядається Державною
службою протягом 20 робочих днів з дня
подання всіх необхідних документів.

Державна служба опрацьовує документи,
після чого приймає рішення про
визначення організації колективного
управління уповноваженою організацією
або про відмову у визначенні її такою
організацією, про що видається
відповідний наказ Державної служби.

Наказ Державної служби про визначення
організації колективного управління
уповноваженою організацією або наказ
Державної служби про відмову у
визначенні організації колективного
управління уповноваженою організацією
може бути оскаржений у судовому
порядку відповідно до законодавства.

Про визначення організації
колективного управління уповноваженою
організацією щодо одного або декількох
видів використання фонограм,
відеограм, опублікованих з комерційною
метою, та їх примірників, передбачених
у частині першій статті 43 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права", Державна служба видає наказ
щодо визначення організації
колективного управління уповноваженою
організацією. Засвідчена копія наказу
про визначення організації
колективного управління уповноваженою
організацією вручається або
надсилається рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
організації не пізніше трьох робочих
днів з дати видання такого наказу.

Таким чином, аналіз спірного наказу,
яким затверджено Порядок визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм дає підстави
вважати, що зазначений акт визначає
діяльність уповноважених
організацій колективного управління
як таку, що потребує отримання
документу дозвільного характеру та
одночасно встановлює коло повноважень
зазначених організацій, визначає
процедуру отримання дозволу та
скасування наказу щодо визначення
організації колективного управління
уповноваженою організацією.

Спірний наказ Міністерства освіти і
науки України від 30 серпня 2013 року
№ 1249, яким затверджено Порядок
визначення уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм має статус
підзаконного нормативно-правового
акту, тому, згідно статей 75, 85, 92
Конституції України, повинен
узгоджуватись із приписами Закону
України «Про авторське право та
суміжні права» та Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», які мають
вищу юридичну силу та охороняють
особисті немайнові права і майнові
права авторів та їх правонаступників,
пов'язані із створенням та
використанням творів науки, літератури
і мистецтва - авторське право, і права
виконавців, виробників фонограм і
відеограм та організацій мовлення -
суміжні права.

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
допускається без згоди виробників
фонограм (відеограм), фонограми
(відеограми) яких опубліковані для
використання з комерційною метою, і
виконавців, виконання яких зафіксовані
у цих фонограмах (відеограмах), але з
виплатою винагороди, таке пряме чи
опосередковане комерційне
використання фонограм і відеограм та
їх примірників:

а) публічне виконання фонограми або її
примірника чи публічну демонстрацію
відеограми або її примірника;

б) публічне сповіщення виконання,
зафіксованого у фонограмі чи
відеограмі та їх примірниках, в ефір;

в) публічне сповіщення виконання,
зафіксованого у фонограмі чи
відеограмі та їх примірниках, по
проводах (через кабель).

Збирання винагороди за використання
фонограм (відеограм), що зазначені у
частині першій цієї статті, і контроль
за їх правомірним використанням
здійснюються визначеними Установою
уповноваженими організаціями
колективного управління. Зібрані кошти
розподіляються між організаціями
колективного управління, які є на
обліку в Установі, на основі договорів,
які уповноважені організації
укладають з усіма організаціями
колективного управління. Одержана від
уповноваженої організації винагорода
розподіляється відповідною
організацією колективного управління
у таких пропорціях: виконавцям - 50
відсотків, виробникам фонограм
(відеограм) - 50 відсотків.

Розмір винагороди за використання
фонограм (відеограм), що зазначені у
частині першій цієї статті, порядок та
умови її виплати визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Особи, які використовують фонограми,
відеограми чи їх примірники, повинні
надавати організаціям, зазначеним у
частині другій цієї статті, точні
відомості щодо їх використання,
необхідні для збирання і розподілу
винагороди.

Відповідно до статті 45 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
суб'єкти авторського права і суміжних
прав можуть управляти своїми правами:
особисто; через свого повіреного;
через організацію колективного
управління.

Стаття 48 Закону України «Про авторське
право і суміжні права», встановлює, що
повноваження на колективне управління
майновими правами передаються
організаціям колективного управління
авторами та іншими суб'єктами
авторського права і (або) суміжних прав
на основі договорів, укладених у
письмовій формі.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
організації колективного управління
повинні виконувати від імені суб'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
і, на основі одержаних від них
повноважень, такі функції: погоджувати
з особами, які використовують об'єкти
авторського права і (або) суміжних прав,
розмір винагороди під час укладання
договору; укладати договори про
використання прав, переданих в
управління. Умови цих договорів
повинні відповідати положенням статей
31 - 33 цього Закону; збирати,
розподіляти і виплачувати зібрану
винагороду за використання об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
суб'єктам авторського права і (або)
суміжних прав, правами яких вони
управляють, а також іншим суб'єктам
прав відповідно до цього Закону;
вчиняти інші дії, передбачені чинним
законодавством, необхідні для захисту
прав, управління якими здійснює
організація, в тому числі звертатися до
суду за захистом прав суб'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
відповідно до статутних повноважень та
доручення цих суб'єктів.

Тобто, Закон України «Про авторське
право і суміжні права», визначає
організацію колективного управління
(організація колективного управління
майновими правами) - як організацію, що
управляє на колективній основі
майновими правами суб'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
і не має на меті одержання прибутку.

При цьому, зазначений закон надає право
суб'єктам авторського права і суміжних
прав особисто обирати спосіб
управління своїми правами, серед
іншого, через організацію колективного
управління на основі договорів,
укладених у письмовій формі.

В свою чергу, за змістом спірного
наказу задля здійснення повноважень
організації колективного управління,
які прямо визначені Законом України
«Про авторське право і суміжні права»,
суб'єкту спірних правовідносин
необхідно отримати документ
дозвільного характеру від Державної
служби інтелектуальної власності, який
наділяє організацію колективного
управління спеціальними
повноваженнями (правами на здійснення
певних дій), а його відсутність
унеможливлює здійснення зазначених у
статті 49 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» функцій.

Відповідно до пункту 4 розділу II
Постанови Кабінету Міністрів України
від 18 січня 2003 року № 71 «Про
затвердження розміру, порядку та умов
виплати винагороди (роялті) за
комерційне використання опублікованих
з комерційною метою фонограм,
відеограм, їх примірників та
зафіксованих у них виконань» суб'єкти
комерційного використання зобов'язані
до початку здійснення комерційного
використання опублікованих з
комерційною метою фонограм, відеограм,
їх примірників та зафіксованих у них
виконань укласти з уповноваженою
організацією колективного управління,
що визначена в установленому порядку
Державною службою інтелектуальної
власності, договір про виплату
винагороди (роялті) за пряме або
опосередковане комерційне
використання опублікованих з
комерційною метою фонограм, відеограм,
їх примірників та зафіксованих у них
виконань (далі - договір про виплату
винагороди (роялті), у якому сторонами
згідно із законодавством визначаються:
спосіб комерційного використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм, відеограм, їх примірників та
зафіксованих у них виконань; розмір
винагороди (роялті) та строк її виплати;
відповідальність суб'єктів.

Таким чином, Порядок обмежує, як
організації колективного управління,
так і суб'єктів авторських прав, у
реалізації управління особистими
правами у сфері авторських та суміжних
прав, чим суперечить положенням Закону
України «Про авторське право та
суміжні права».

Крім цього, спірний Порядок визначає
підстави для прийняття наказу про
відмову щодо визначення організації
колективного управління уповноваженою
організацією та умови та порядок
скасування наказу щодо визначення
організації колективного управління
уповноваженою організацією та відмови
у виданні, з приводу чого колегія
суддів Окружного адміністративного
суду міста Києва зазначає наступне.

Переглядаючи рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у справі №
2а-1749/09/2670 за позовом Всеукраїнського
об'єднання суб'єктів авторських і
суміжних прав "Оберіг", Всеукраїнської
громадської організації",
Всеукраїнського агентства з
авторських та суміжних прав" до
Міністерства освіти і науки України
про визнання нечинним наказу
Міністерства освіти і науки України
від 22 грудня 2008 року № 1175 «Про
затвердження Порядку визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм, і Змін до Порядку
обліку організацій колективного
управління та здійснення нагляду за їх
діяльністю» колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначила наступне:

«Законодавством не передбачено права
Міністерства освіти і науки України
визнавати свідоцтва про визначення
уповноважених організацій
колективного управління такими, що
втратили чинність. Крім того, згідно з
положенням статті 4 Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" виключно
який регулює відносини, пов'язані з
одержанням документів дозвільного
характеру, встановлюється вичерпний
перелік підстав для відмови у видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання документу дозвільного
характеру».

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", у редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, виключно законами, які
регулюють відносини, пов'язані з
одержанням документів дозвільного
характеру, встановлюються:
необхідність одержання документів
дозвільного характеру та їх види;
дозвільний орган, уповноважений
видавати документ дозвільного
характеру; платність або безоплатність
видачі (переоформлення, видачі
дубліката, анулювання) документа
дозвільного характеру; строк видачі
або надання письмового повідомлення
про відмову у видачі документа
дозвільного характеру; вичерпний
перелік підстав для відмови у видачі,
переоформлення, видачі дубліката,
анулювання документа дозвільного
характеру;строк дії документа
дозвільного характеру або
необмеженість строку дії такого
документа; перелік документів
дозвільного характеру у сфері
господарської дія

Тобто, ані Законом України «Про
авторське право та суміжні права», ані
іншими законами України не встановлено
необхідність одержання документу
дозвільного характеру при здійсненні
реалізації управління особистими
правами суб'єктів авторського права у
сфері авторських та суміжних прав
організаціями колективного
управління.

При цьому, пунктом 2 спірного Порядку,
повноваженнями щодо визначення
уповноважених організацій Державної
служби інтелектуальної власності
України також не узгоджується із
приписами Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" оскільки:

- по-перше, виключно законами,
регулюються відносини, пов'язані з
одержанням документів дозвільного
характеру;

- по-друге, Державна служба
інтелектуальної власності України,
згідно Положення про Державну службу
інтелектуальної власності України,
затверджене Указом Президента України
від 8 квітня 2011 року № 436/2011, як
центральний орган виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України, не
наділена повноваженнями щодо видачі
документів дозвільного характеру у
сфері авторського права та суміжних
прав.

Разом з тим, статтею 4-1 Закону України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності",
встановлено, що порядок видачі
документів дозвільного характеру або
відмови в їх видачі, переоформлення,
видачі дублікатів, анулювання
центральними органами виконавчої
влади, їх територіальними
(регіональними, місцевими) органами
встановлюється Кабінетом Міністрів
України за поданням відповідного
дозвільного органу, погодженим з
уповноваженим органом, якщо інше не
передбачено міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Спірний наказ, який встановлює порядок
видачі документів дозвільного
характеру та відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання, прийнятий Міністерством
освіти і науки України, а не Кабінетом
Міністрів України.

В свою чергу, аналіз повноважень
Міністерства освіти і науки України,
визначених у положенні про
Міністерство освіти і науки України,
затвердженому Указом Президента
України від 25 квітня 2013 року N 240/2013,
свідчить про не наділення Міністерства
освіти і науки України повноваженнями
щодо врегулювання правовідносин у
сфері визначення уповноважених
організацій, які здійснюватимуть
збирання і розподіл винагороди (роялті)
виробникам фонограм, виробникам
відеограм і виконавцям за комерційне
використання без їх згоди
опублікованих з комерційною метою
фонограм, відеограм та їх примірників,
а також зафіксованих у них виконань,
контроль за правомірним використанням
таких фонограм, відеограм, тобто
правовідносин у галузі
інтелектуальної власності.

Враховуючи викладене вище, за
загальним правилом поняття
підзаконний нормативно-правовий акт -
нормативний акт, виданий на основі
закону, відповідно до закону і
спрямований на його виконання шляхом
конкретизації законодавчих приписів
або встановлення первинних норм.

Тобто, підзаконний нормативно-правовий
акт повинен узгоджуватись із Законами
України, та конкретизувати встановлені
законами приписи не змінюючи при цьому
їх змісту.

Натомість, як встановлено, спірний
наказ Міністерства освіти і науки
України № 1249 від 30 серпня 2013
року «Про затвердження Порядку
визначення уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм» не узгоджується
із положеннями Закону України «Про
авторське право та суміжні права» та
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності», та
визначає від'ємний від зазначених
Законів порядок визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм із одночасним
введенням документів дозвільного
характеру.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що наказ
Міністерства освіти і науки України №
1249 від 30 серпня 2013 року «Про
затвердження Порядку визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм» прийнятий із
перевищенням наданих відповідачу
повноважень та є незаконним.

Щодо вимоги про скасування наказу
Міністерства освіти і науки України №
1249 від 30 серпня 2013 року «Про
затвердження Порядку визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм», слід зазначити
наступне.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження нормативно-правових актів
органів виконавчої влади, Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування та
інших суб'єктів владних повноважень
визначені статтею 171 Кодексу законів
про працю, якою встановлено, що суд може
визнати нормативно-правовий акт
незаконним чи таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили,
повністю або в окремій його частині.

А тому, позовна вимога про скасування
спірного наказу не може бути
задоволена, оскільки не узгоджується
із засадами здійснення
адміністративного судочинства. До того
ж, враховуючи особливості провадження
у справах щодо оскарження
нормативно-правових актів, визнання
нечинним нормативно-правового акту є
достатнім способом захисту порушеного
права позивачів.

Також, не підлягає задоволенню вимога
про зобов'язання Міністерства освіти і
науки України здійснити дії щодо
державної реєстрації втрати чинності
наказу Міністерством освіти і науки
України № 1249 від 30 серпня 2013 року «Про
затвердження Порядку визначення
уповноважених організацій
колективного управління, які
здійснюватимуть збирання і розподіл
винагороди (роялті) за використання
опублікованих з комерційною метою
фонограм і відеограм», який
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 05 вересня 2013 року за № 1528/24060,
оскільки така вимога є передчасною та
визначає спосіб виконання рішення
суду, яке, в разі набрання законної
сили, є обов'язковим на всі території
України.

За таких обставин, апеляційні скарги є
необґрунтованими, їх доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у їх
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Державної служби
інтелектуальної власності України та
Об'єднання підприємств «Український
музичний альянс» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 21.01.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлений 13.06.2014
року.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.