Справа № 2а-2516/11/2770
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
13 червня 2014 року № 2а-2516/11/2770
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Маруліної Л.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
позовомОСОБА_1доКваліфікаційно-дисцип
лінарної комісії адвокатури міста
Севастополя провизнання незаконним та
ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся
до Окружного адміністративного суду
міста Севастополя з позовом до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя (далі також -
відповідач) про визнання незаконним та
скасування рішення дисциплінарної
палати Кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури м. Севастополя від
Постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 14.10.2011 року в
адміністративній справі №2а-2516/11/2770,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2012 року,
відмовлено в задоволенні
адміністративного позову.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12.03.2014 року вказані рішення
суду першої та апеляційної інстанції
скасовано, справу направлено до
Окружного адміністративного суду
міста Києва на новий розгляд.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29.05.2014 року справу було
прийнято до провадження суддею
Маруліною Л.О. та призначено до
судового розгляду.
В судове засідання 10.06.2014 року
представники сторін не з'явились, від
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи без його участі. З
урахуванням вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у зв'язку з неявкою сторін та
відсутністю потреби заслухати свідка
чи експерта, судом ухвалено продовжити
розгляд в порядку письмового
Позивач позов підтримує в повному
обсязі. Позовні вимоги вмотивовує тим,
що оскаржуване рішення є незаконним та
таким, що прийняте з порушенням вимог 34,
35 Положення про Вищу кваліфікаційну
комісію адвокатури, тобто з пропуском
строку застосування дисциплінарного
стягнення. Оскаржуване рішення також
має ознаки очевидної протиправності,
так як відповідач проігнорував рішення
суду, яким надана правова оцінка діям
позивача, як адвоката, при здійсненні
ним функцій захисника по кримінальної
справі, що на думку позивача свідчить
про упередженість відповідача.
Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Відповідач зазначає, що
оскаржуване рішення винесено на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У свою чергу,
підставою для притягнення позивача до
відповідальності є грубі порушення ним
як адвокатом вимог Закону України «Про
адвокатуру», Правил адвокатської
етики, які виразилися у впливі на
свідка ОСОБА_2 з метою схилити її до
дачі завідомо неправдивих показань
Дослідивши матеріали справи, Окружним
адміністративним судом міста Києва
встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є
адвокатом, відповідно до свідоцтва про
право на заняття адвокатською
діяльністю НОМЕР_1 від 20.07.2007 року, копія
якого наявна в матеріалах справи.
05.01.2011 року до дисциплінарної палати
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя надійшла
скарга ОСОБА_3 на дії позивача, в якій
він просив притягнути позивача до
дисциплінарної відповідальності.
Рішенням дисциплінарної палати
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя від 11.02.2011
року стосовно адвоката ОСОБА_1 була
порушена дисциплінарна справа.

Під час перевірки
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя встановлено,
що 18.10.2009 року ОСОБА_3 звернувся за
правовою допомогою до адвоката ОСОБА_1
та у тої ж день був укладений договір №
18/10-2009 про надання правової допомоги.
Перевіркою встановлено, що після
погодження договору адвокат ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 прибули до ОСОБА_2, яка проходила
у кримінальній справі як свідок, та
ОСОБА_1 схиляв її до зміни раніше даних
нею показань на досудовому слідстві.

21.10.2009 року ОСОБА_2 доповіла про дії
адвоката ОСОБА_1 слідчому прокуратури.
У тої же день стосовно ОСОБА_3 було
порушено кримінальну справу, 24.10.2010
року у відповідності до заяви ОСОБА_2
про здійснення на неї тиску, ОСОБА_3 був
затриманий і поміщений в ІТУ УМВС
України в м. Севастополі.

ОСОБА_3 вважав, що він 10 діб знаходився
під вартою у зв'язку з непрофесійними
діями адвоката ОСОБА_1, який намагався
схилити до надання неправдивих
показань свідка ОСОБА_2 Крім того, на
його думку, вся юридична допомога
ОСОБА_1 зводилася лише до розмов про
дачу хабара слідчому, що б останній
змінив кваліфікацію складу злочину, у
зв'язку з чим ОСОБА_3 розірвав з
адвокатом ОСОБА_1 всі відносини.

11.02.2010 року ОСОБА_3 звернувся до
слідчого із заявою про відмову від
послуг адвоката. Вважав, що адвокат
ОСОБА_1 діяв не в його інтересах, а на
шкоду йому і просив притягнути
адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності.

Проведеною перевіркою фактів,
викладених в заяві, дисциплінарна
палата КДКА м. Севастополі дійшла
висновку про те, що з боку адвоката
ОСОБА_1 допущені грубі порушення вимог
Закону України «Про адвокатуру»,
Правил адвокатської етики, які
виразилися у впливі на свідка ОСОБА_2 з
метою схилити її до дачі завідомо
неправдивих показань слідчому.

Як вбачається з пояснень адвоката
ОСОБА_1, які містяться в матеріалах
дисциплінарного провадження,
відповідно до договору він надавав
юридичну допомогу ОСОБА_3, стосовного
якого було порушено кримінальну справу
за підозрою у скоєнні злочинів,
передбачених частиною 2 статті 410 та
частиною 1 статті 366 Кримінального
кодексу України. Він вказує, що ним
приймалися всі, передбачені законом
заходи для захисту підзахисного, однак
21.01.2010 року, не пояснюючи мотивів ОСОБА_3
в односторонньому порядку відмовився
від його послуг.

До матеріалів дисциплінарного
провадження надано копію заяви ОСОБА_3
від 10.02.2010 року на ім'я слідчого про
відмову від послуг захисника, копія
постанови старшого слідчого
військової прокуратури ВМС України від
10.02.2010 року про прийняття відмови
ОСОБА_3 від захисника, копія протоколу
допиту обвинуваченого ОСОБА_3 від 10.02.2010
року, копія листа старшого слідчого
військової прокуратури ВМС України про
призначення захисника в порядку статті
47 Кримінального процесуального
кодексу України, у зв'язку з відмовою
ОСОБА_3 від захисника ОСОБА_1

Крім того, до матеріалів перевірки
долучена копія протоколу допиту свідка
ОСОБА_2 від 21.10.2010 року, у якому
зазначені факти, викладені ОСОБА_3 у
заяві.

Таким чином дисциплінарна палата
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури в м. Севастополі дійшла
висновку, що адвокат ОСОБА_1 грубо
порушив вимоги Правил адвокатської
етики.

10.03.2011 року дисциплінарною палатою
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя за
результатами розгляду скарги ОСОБА_3
було прийнятою рішення у вигляді
припинення дії свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю за
грубе порушення вимог Закону України
«Про адвокатуру», статей 6, 10, 29, 60 Правил
адвокатської етики, строком на 3 місяця.

Вважаючи вказане рішення протиправним,
позивач звернувся до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Статтею 6 Правил адвокатської етики,
схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України 01.10.1999 року, протокол
від 1 - 2 жовтня 1999 року № 6/VI (далі
Правила), визначено, що у своїй
професійній діяльності адвокат
зобов'язаний дотримуватися чинного
законодавства України, сприяти
утвердженню та практичній реалізації
принципів верховенства права та
законності, вживати всі свої знання і
професійну майстерність для належного
захисту і представництва прав та
законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Адвокат не має права в своїй
професійній діяльності вдаватися до
засобів та методів, які суперечать
чинному законодавству або цим
Правилам.

Згідно статті 10 Правил, зважаючи на
суспільну значущість і складність
професійних обов'язків адвоката, від
нього вимагається високий рівень
професійної підготовки,
фундаментальне знання чинного
законодавства, практики його
застосування, опанування тактики,
методів і прийомів адвокатської
діяльності, ораторського мистецтва.

Адвокат зобов'язаний надавати правову
допомогу клієнтам компетентно і
добросовісно, що передбачає знання
відповідних норм права, наявність
необхідного досвіду їх застосування,
доскональність в урахуванні всіх
обставин, що стосуються доручення
клієнта і можливих правових наслідків
його виконання, ретельну підготовку до
належного виконання доручення.

Адвокат зобов'язаний незалежно від
сфери своєї переважної спеціалізації,
якщо така має місце, підтримувати на
належному рівні знання у питаннях, з
яких він згідно з чинним
законодавством зобов'язаний надавати
юридичну допомогу за призначенням
органів слідства або суду, а також
безкоштовно.

Адвокат має постійно працювати над
вдосконаленням своїх знань і
професійної майстерності, володіти
достатньою інформацією про зміни у
чинному законодавстві.

Адвокат повинен забезпечувати розумно
необхідний рівень компетентності
своїх помічників, технічного персоналу
та інших осіб, що залучаються ним для
виконання окремих робіт у зв'язку з
виконанням доручення.

Відповідно статті 29 Правил, адвокату
категорично забороняється
використовувати при виконанні
доручення клієнта незаконні та
неетичні засоби, зокрема, спонукати
свідків до давання завідомо
неправдивих свідчень, вдаватися до
протизаконних методів тиску на
протилежну сторону чи свідків (погроз,
шантажу, тощо), використовувати свої
особисті зв'язки для впливу на суд або
інший орган, перед яким він здійснює
представництво інтересів клієнтів,
використовувати інформацію, отриману
від колишнього клієнта,
конфіденційність якої охороняється
законом, використовувати інші засоби,
що суперечать чинному законодавству
або цим Правилам.

У статті 60 Правил зазначене зокрема, що
у відносинах з органами дізнання,
попереднього слідства,
адміністративної юрисдикції адвокат
має дотримуватися принципів і
підходів, закріплених розділом IV цих
Правил, з урахуванням специфіки
статусу цих органів і процесуальних
форм взаємодії адвоката з ними,
передбачених чинним законодавством.

Адвокат не повинен умисно перешкоджати
законному здійсненню процесу дізнання,
попереднього слідства,
адміністративного провадження і
давати клієнту поради, свідомо
спрямовані на вчинення таких перешкод.

Матеріали справи свідчать, що боку
позивача мало місце спонукання свідка
ОСОБА_2 до надання неправдивих
свідчень.

Статтею 17 Закону України від 19.12.1991 року
№ 2887-ХІІ "Про адвокатуру" (далі - Закон №
2887-ХІІ) та пунктом 40 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури, передбачено, що
адвокатська діяльність може бути
припинена рішенням
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, а видане свідоцтво
анульоване у випадках: 1) засудження
адвоката за вчинення злочину - після
набрання вироком законної сили; 2)
обмеження судом дієздатності або
визнання адвоката недієздатним; 3)
грубого порушення вимог цього Закону
та інших актів законодавства України,
які регулюють діяльність адвокатури,
Присяги адвоката України.

У роз'ясненні Вищої кваліфікаційної
комісії адвокатури від 18 лютого 2005 року
№ IV/9-2.8, на яку послався відповідач в
обґрунтування своїх висновків,
зазначено, що, на відміну від статті 16
Закону № 2887-ХІІ, у якій мова йде про
дисциплінарну відповідальність
адвоката і застосування
дисциплінарного стягнення за певні,
вказані безпосередньо у цій статті
порушення, допущені адвокатом, стаття 17
цього Закону регулює інші питання,
пов'язані не з дисциплінарною
відповідальністю, а з порядком
припинення адвокатської діяльності та
анулювання свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю, у
разі грубих порушень адвокатом цього
Закону, інших актів законодавства
України, які регулюють діяльність
адвокатури, Присяги адвоката України.

Згідно з пунктами 34, 35 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури, затвердженого Указом
Президента України від 05.05.1993 року №
155/93, дисциплінарне стягнення до
адвоката застосовується безпосередньо
за виявленням проступку, але не пізніше
як через місяць з дня його виявлення, не
рахуючи часу хвороби адвоката або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладено пізніше як через шість
місяців з дня вчинення проступку.
Справа про притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності
повинна бути розглянута не пізніше як у
місячний строк з дня її порушення.

У згаданому роз'ясненні Вищої
кваліфікаційної комісії адвокатури
також зазначено, що за порушення,
перелічені у статті 17 Закону № 2887-ХІІ,
вчинення яких тягне за собою
відповідальність у виді припинення
адвокатської діяльності та анулювання
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю, строки
накладення дисциплінарних стягнень, що
передбачені пунктами 34, 35 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури, а також інші норми цього
Положення, які регламентують виключно
розгляд дисциплінарних справ щодо
адвокатів, не поширюються. Особливістю
таких справ є те, що анулює свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю і припиняє адвокатську
діяльність не дисциплінарна палата, а
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури, яка в такому разі і має
прийняти відповідне рішення.

У той же час, як вбачається з
оскарженого позивачем рішення від 10
березня 2011 року про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності у
виді зупинення дії свідоцтва про право
на зайняття адвокатською діяльністю
строком на три місяці, це рішення
прийнято Дисциплінарною палатою
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури міста Севастополя, однак, за
грубе порушення Закону України "Про
адвокатуру" та Правил адвокатської
етики, тобто порушення, передбачене
статтею 17 Закону № 2887-ХІІ, що в даному
випадку не відноситься до компетенції
відповідача.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, а оскаржуване рішення -
скасуванню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 99, 104-107, 110-111,112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162,
163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя про визнання
незаконним та скасування рішення
дисциплінарної палати
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя від 10.03.2011
року - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення дисциплінарної палати
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури м. Севастополя від 10.03.2011
року.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства та може
бути оскаржена в апеляційному порядку
повністю або частково за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України,
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Л.О. Маруліна