Справа № 815/2905/14
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2905/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

при секретарі судового засідання -
Селімової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ТОВ
„Інвестиційно-виробнича компанія
„Автомагістраль" до Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій щодо
проведення позапланової перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ „Інвестиційно-виробнича
компанія „Автомагістраль" звернулося
до суду з адміністративним позовом у
якому просило суд визнати
неправомірними дії щодо проведення
позапланової перевірки.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що відповідачем було неправомірно
проведено перевірку за відсутності на
те законних підстав, що є прямим
порушенням норм Конституції України та
як наслідок не чинність приписів
стосовно позивача.

Представник позивача посилаючись
на ст., ст. 3, 6, 7 Закону України „Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", ст. 19 Конституції України
вважає, що їх позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, надав до суду
уточнені позовні вимоги, які підтримав
у повному обсязі, просив їх
задовольнити з підстав викладених в
уточненому позові.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, з позовними
вимогами не погодився з підстав
викладених у запереченнях.

Відповідачі: ОСОБА_1 була
повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила,
ОСОБА_2 був повідомлений належним
чином, надав до суду клопотання слухати
справу за його відсутності.

У судовому засіданні встановлено
слідуючи обставини та відповідні ним
правовідносини -

На підставі вимоги прокуратури
Одеської області від 14.01.2012 року 07/1/1-152
Державну інспекцію сільського
господарства в Одеській області було
зобов'язано провести перевірку
законності використання земельних
ділянок ТОВ „Інвестиційно-виробнича
компанія „Автомагістраль" .

Відповідно до Наказу Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області від 24.01.14 року №75 пр
державними інспекторами сільського
господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була
проведена перевірка дотримання вимог
земельного законодавства позивачем
щодо використання земельної ділянки на
території Біляївського району
Одеської області (автодорога
Київ-Одеса-Нерубайське-Усатове-Цементн
ий завод, 7 км.+100м.).

За наслідками проведеної
перевірки відповідачем був складений
акт від 28.01.2013 року, за висновками якого
було встановлено, що на момент
перевірки позивач використовує
земельну ділянку загальною площею - 3,8
га. для розміщення та експлуатації
виробничої бази. При цьому частина
зазначеної земельної ділянки
загальною площею - 1,999 га належить
позивачу на підставі державного акту
про право власності на земельну
ділянку серія ЯЛ №211157 та надана для
ведення особистого селянського
господарства, таким чином на думку
перевіряючих було встановлено, що
вищевказана земельна ділянка
використовується не за цільовим
призначенням, а саме для розміщення та
експлуатації виробничої бази, що є
порушенням ст. 96 Земельного кодексу
України, також було виявлено, що
земельна ділянка площею - 1,8 га
використовується позивачем без
правовстановлюючих документів на
землекористування, що не відповідає
положенням ст., ст. 125, 126 ЗК України та
носить характер самовільного зайняття
земельної ділянки.

28.01.2014 року Державна інспекція
сільського господарства в Одеській
області на підставі акту від 28.01.2014 року
винесла припис № 001723 стосовно позивача
щодо усунення порушень, а саме
використання частини земельної
ділянки орієнтованою загальною площею
- 1,8 га без правовстановлюючих
документів на землекористування, що не
відповідає положенням ст. 125, 126 ЗК
України; винесла Припис № 001722 від 28.01.2014
року, яким було встановлено що на
момент перевірки межові знаки, якими
було закріплено межі земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
загальною площею - 1,999 га для ведення
особистого селянського господарства
відсутні; винесла Припис 28.01.2014 року №
001714, яким було встановлено
використання земельної ділянки
загальною площею - 1,999 га для особистого
селянського господарства, при цьому
зазначена земельна ділянка
використовується не за цільовим
призначенням, а саме під розміщення та
експлуатації виробничої бази, що є
порушенням ст. 96 ЗК України.

Крім того також судом було
встановлено, що 30.01.14 № 04.2-10/10/11/516
відповідач звернувся до ДП „Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" з проханням
здійснити геодезичну зйомку по
встановленню фактичної площі
вищезазначеної земельної ділянки з
урахуванням винесення меж у натурі (на
місцевість) відповідно до державного
акту.

26.02.14 року ДП „Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" надіслав на
адресу відповідача план
горизонтальної зйомки земельних
ділянок на території Біляївського
району Одеської області (автодорога
Київ-Одеса-Нерубайське-Усатове-Цементн
ий завод, 7 км.+100м.) після проведення
геодезично-вишукувальних робіт.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив суду, що у відповідача
були відсутні законні підстави для
проведення позапланової перевірки
28.01.2013 року, оскільки позапланова
перевірка суб'єктом державного
контролю на підставі вимоги прокурора,
відповідно до повноважень наданих йому
п.3 ч.1 ст. 20 Закону України „Про
прокуратуру" можлива лише в разі
проведення відповідної перевірки
самою прокуратурою. У такому випадку
Постанова про проведення перевірки у
порядку ст. 21 Закону України „Про
прокуратуру", має бути пред'явлена
суб'єкту щодо якого проводиться
перевірка. При цьому представник
позивача звернув увагу суду на те, що у
Наказі Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області про проведення позапланової
перевірки є посилання лише на лист
прокурора, інформація щодо винесення
прокуратурою постанови про проведення
перевірки відсутня, а тому на думку
представника позивача за відсутності
постанови, винесеної у порядку ст. 21
Закону України „Про прокуратуру", у
прокурора не має права вимагати
проведення відповідачем будь-яких
перевірок, а інспекція в свою чергу не
може посилатися на інші підставі для
проведення перевірок, ніж на ті, що
визначені у ст. 6 Закону України „Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності".

Крім того представник позивача
зазначив, що процесуальними підставами
незаконності проведеної перевірки та
винесених за її результатами приписів
полягає в тому, що відповідачем було
проведено позапланову перевірку
дотримання позивачем вимог земельного
законодавства без достатніх для того
підстав, при цьому сама позапланова
перевірка була проведена з порушення
порядку її проведення, без участі
уповноваженої особи позивача. Таким
чином на думку представника позивача
відповідач прийняв оскаржуване
рішення поза межами повноважень з
порушенням способу (порядку) його
прийняття.

До того ж представник позивача вважав,
що приписи відповідача були винесені з
неправильним застосуванням норм
матеріального права в результаті
невірно встановлених правовідносин та
зауважив, що відповідно п. 1 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України „Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" встановлення
невідповідності діяльності суб'єкта
владних повноважень хоча б в одному із
критеріїв, встановлених ч.3 ст. 2 КАС
України для оцінювання його рішень, дій
та бездіяльності може бути підставою
для задоволення адміністративного
позову, однак лише за умови, якщо
встановлено порушення прав, свобод та
інтересів позивача, ув'язку з чим
представник позивача наполягав на
скасуванні вищевказаних приписів.

У свою чергу представник відповідача
пояснив суду, що позапланова перевірка,
яка проводилася 28.01.2014 року була
проведена на підставі Наказу про
проведення позапланової перевірки від
24.01.2013 року, при цьому Наказ про
проведення позапланової перевірки
було видано на підставі вимоги
прокуратури Одеської області.

Крім того представник відповідача
пояснила суду, що згідно до ст. 8 Закону
України „Про прокуратуру" вимоги
прокурора, які відповідають чинному
законодавству є обов'язковими для всіх
органів, підприємств, установ,
організацій, посадових осіб, громадян і
виконуються невідкладно або у
передбачені законом чи визначені
прокурором строки, оскільки статтею 20
Закону України „Про прокуратуру"
прокурору надано право вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій та інших структур
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
експертиз.

Представник відповідача також
зауважив, що положення Закону України
„Про прокуратуру" та ст. 2 та ст. 6 Закону
України „Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" дозволяють
проведення позапланової перевірки за
дорученням органів прокуратури
суб'єкта господарювання. При цьому
отримання територіальним органом
згоди центрального органу виконавчої
влади на проведення позапланової
перевірки за дорученням прокурора не
передбачено.

Також представник відповідача звернув
увагу суду на те, що перевіряючи під час
винесення оскаржуваних приписів
керувалися тим фактом, що на момент
перевірки та на їх вимогу не були
надані документи щодо законності
самовільного зайняття позивачем
земельної ділянки загальною площею - 1,8
га, оскільки позивач у порушення вимог
не виконав закону вимогу спеціалістів
Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області щодо
надання необхідних документів для
здійснення державного нагляду, ув'язку
з чим на виконання ними було надано
приписи про усунення порушень.

За даними обставинами суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню частково

Так відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України „Про прокуратуру" при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурор має право: вимагати від
керівників та колегіальних органів
проведення перевірок, ревізій
діяльності підпорядкованих і
підконтрольних підприємств, установ,
організацій та інших структур
незалежно від форм власності, а також
виділення спеціалістів для проведення
перевірок, відомчих і позавідомчих
експертиз.

Як вбачається з матеріалів справи
прокуратура Одеської області
проводила перевірку законності
використання земельних ділянок ТОВ
„Інвестиційно-виробнича компанія
„Автомагістраль", ув'язку з чим
прокуратурою Одеської області було
надано відповідачу вказівку щодо
проведення перевірки позивача, що
цілком відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 20
Закону України „Про прокуратуру".

А тому суд критично ставиться до
тверджень представника позивача про
те, що відповідач не мав права
проводити перевірку на підставі вимоги
прокуратури Одеської області.

Разом з тим позовні вимоги в
частині визнання протиправними та
скасування Приписів Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області № 001714, № 001723, № 001722
від 28.01.2014 року підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до п.п. 6.1, 6.2
Порядку планування та здійснення
контрольних заходів з питань перевірки
стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства за результатами
здійснення планових та позапланових
заходів з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, які
використовуються ними у процесі
ведення господарської діяльності.
державні інспектори складають акт
перевірки згідно з уніфікованою формою
акту перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства. Акт перевірки
складається у двох примірниках і
підписується не пізніше останнього дня
проведення перевірки державними
інспекторами, які проводять
відповідний захід, керівником суб'єкта
господарювання або уповноваженою ним
особою чи фізичною особою -підприємцем
або її представником. Перший примірник
акта залишається в інспекційному
органі, який проводить перевірку,
другий - вручається керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі чи фізичній особі -підприємцю або
її представнику. При вручені акта
перевірки у примірнику акта, який
залишається в інспекційному органі,
робиться відмітка про дату вручення
акта та ставиться підпис особи, яка
його отримує.

Однак в супереч вищенаведених
положень Порядку планування та
здійснення контрольних заходів з
питань перевірки стану дотримання
суб'єктами господарювання вимог
земельного законодавства відповідачем
вищевказаний акт перевірки не було
направлено в установлений законом
порядок та строки позивачу.

Крім того як було встановлено у
судовому засіданні під час проведення
перевірки були відсутні директор
підприємства або уповноваженим ним
особа, тим самим відповідачем було
порушено право позивача на участь у
процесі прийняття рішення, оскільки
воно безпосередньо зачіпала його
законні права та інтереси.

Таким чином зважаючи на вищевикладене,
оскаржувані дії відповідача та
винесені ним стосовно позивача Приписи
є не законними, а тому у суду є усі
підстави вважати, що подібні дії
відповідача є противоправними, а
Приписи відповідача необґрунтованими,
оскільки відповідачем не було
враховано усіх обставин, що мають
значення для прийняття даних Приписів.

Також суд не приймає до уваги
посилання представника відповідача на
план горизонтальної зйомки земельних
ділянок на території Біляївського
району Одеської області (автодорога
Київ-Одеса-Нерубайське-Усатове-Цементн
ий завод, 7 км.+100м.) після проведення
геодезично-вишукувальних робіт, які
були зроблені ДП „Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою", як на головний
доказ порушення позивачем земельного
законодавства, оскільки він був
надісланий на адресу відповідачу лише
26.02.14 року, тобто після проведення
перевірки та винесення оскаржуваних
Приписів, а тому наданий план не може
бути покладений в основу обґрунтування
наданих представником відповідача
заперечень.

Так відповідно п. 1 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
„Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" встановлення
невідповідності діяльності суб'єкта
владних повноважень хоча б в одному із
критеріїв, встановлених ч.3 ст. 2 КАС
України для оцінювання його рішень, дій
та бездіяльності може бути підставою
для задоволення адміністративного
позову, однак лише за умови, якщо
встановлено порушення прав, свобод та
інтересів позивача.

Суд враховуючи вищевикладене та
положення пункту 1 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
„Про практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" зробив
висновок про те, що відповідачем під
час проведення перевірки було порушено
права, свободи та інтереси позивача, а
тому вважає, що відповідач не діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України та передчасно зробив
висновки про порушення позивачем
ст.ст.96, 125, 126 Земельного Кодексу
України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

Відповідно до ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

У зв'язку з чим, суд прийшов до
висновку, що представником позивачам
було доведено перед судом
правомірність заявлених позовних
вимог лише частково.

Керуючись: ст., ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71-72, 86-87,
94, 159 - 164, 167, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ
„Інвестиційно-виробнича компанія
„Автомагістраль" до Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання неправомірними дій щодо
проведення позапланової перевірки -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
посадових осіб Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області по складанню висновків, які
зазначені в акті перевірки № 000898 від
28.01.2014 року.

Визнати протиправними та
скасувати Приписи Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області № 001714, № 001723, № 001722 від 28.01.2014
року.

В частині позовних вимог щодо
визнання протиправним та скасування
Наказу Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області від
24.01.2014 року № 75 пр. - відмовити.

Стягнути з держави на користь ТОВ
„Інвестиційно-виробнича компанія
„Автомагістраль" судовий збір у
розмірі - 73 грн. 08 коп.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання її повного тексту.

Повний текст Постанови
виготовлено та підписано суддею18
червня 2014 року

Суддя:
Гусев
О.Г.