Справа № 826/1155/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1155/14
Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В.,
Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.03.2014 у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «АТА» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправним та
скасування рішення,-

В
С Т А Н О В И В:

ТОВ «АТА» звернулося до суду першої
інстанції із позовом, в якому просило:
визнати протиправним та скасувати
рішення відповідача-1 № 100250002/2013/500553/2
від 31.12.2013; стягнути з Державного
бюджету України через відповідача-2 на
користь позивача суму надмірно
сплачених ним мита у сумі 265 775,76 грн. та
податку на додану вартість у сумі 159 465,46
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.03.2014 позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідачі
звернулися із апеляційними скаргами, в
яких просять скасувати оскаржувану
постанову, як таку, що ухвалена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що зазначена апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи на
виконання умов зовнішньоекономічного
контракту від 29.05.2013 № MSS/ATA 002,
укладеного між позивачем (покупець) та
Компанією Mauritius Sugar Syndicate (постачальник),
за умовами якого постачальник
поставляє, а покупець приймає та
оплачує товар - цукор-сирець тростинний
у відповідності до погодженої
сторонами специфікації, яка є
невід'ємною частиною даного контракту,
позивач імпортував в Україну товар -
цукор-сирець тростинний, не
рафінований «Драй Демерара» 1320 мішків
по 50 кг, чистою вагою 66257 кг, торговельна
марка Mauritius Sugar Syndicate, виробник Mauritius Sugar
Syndicate, країна виробництва республіка
Маврікія на загальну суму 58736,83 доларів
США (469 483,4822 грн.).

Митна вартість товару була заявлена
декларантом шляхом подання декларації
митної вартості № 100250000/2013/038316 від
30.12.2013, за основним методом, тобто за
ціною договору.

Одночасно, з вантажно-митною
декларацією позивачем подано митниці
наступні документи:

- контракт № MSS/ATA 002 від 29.05.2013 р. та
специфікація № 3 від 14.10.2013;

- інвойс від 14.10.2013;

- інвойс від 28.11.2013;

- платіжні доручення від 16.10.2013 № 28 на
суму 58 509,00 доларів США та від 03.12.2013 № 31
на суму 227,83 доларів США.;

- коносамент № 866220965 від 03.11.2013;

- експортна декларація № 4/5 від
23.10.2013;

- висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» № 5686 від
12.12.2013 про відповідність цінових умов
контракту;

- міжнародні автомобільні накладні від
21.12.2013 №№ 735/1, 735/2, 735/3;

- інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного та
радіологічного контролю товару від
21.12.2013 № 2730;

- сертифікат про походження товару від
11.11.2013 № 023238.

При проведенні контролю правильності
визначення митної вартості товару,
заявленого позивачем за відповідною
митною декларацією, відповідачем-1
встановлено неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів ( згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у ст.53
Митного кодексу України), а також
невідповідність обраного методу
визначення митної вартості товарів
умовам, наведеним у гл. 9 Митного
кодексу України.

У зв'язку з зазначеним, позивача було
зобов'язано надати додаткові документи
для підтвердження заявленої ним митої
вартості товарів, а саме: каталоги,
прайс-листи, специфікації; виписку з
бухгалтерської документації; висновок
експертної організації.

При цьому, позивач письмово повідомив
відповідача-1 про відсутність
можливості одразу надати такі
додаткові документи.

Незважаючи на зазначене, відповідач-1
31.12.2013 прийняв оскаржуване рішення про
коригування митної вартості товарів №
100250002/2013/500553/2, яким за резервним методом
скоригована заявлена позивачем за
ціною договору митна вартість товарів
та склала 1, 8900 доларів США за одиницю
товару (кг) на загальну суму 125 225,73
доларів США.

Згідно зазначеного рішення, митна
вартість товару не може бути визначена
за ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки позивачем не подано
додаткових документів в повному обсязі
на письмову вимогу митного органу, а
надані додаткові документи не
підтверджують числові значення митної
вартості. Також, оскаржуваним рішенням
зафіксовано, що метод 2-а та 2-б не були
застосовані у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні товари; 2-в та 2-г не застосовані
через відсутність основи для
віднімання (додавання) вартості.

При цьому, у митного органу наявна
інформація, яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості, заявленої
декларантом. Таким чином, митна
вартість була визначена відповідачем-1
за резервним методом.

Позивачем була здійснена переплата за
митне оформлення, що підтверджується
платіжними дорученнями від 03.01.2014 №
на суму 152600,00 грн., № на
суму 266800,00 грн., № на суму 5800,00
грн., № на суму 375586,78 грн.,

10.01.2014 позивач подав до відповідача-1
заяву № 30/10 про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів №
100250002/2013/500553/2 та визнання заявленої ним
митної вартості за ціною договору
(контракту) і повернення надмірно
сплачених ним коштів, додавши до нього
наступні документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості, крім
іншого: прайс-лист від 13.10.2013; висновок
ДП «Укрпромзовнішекспертиза» вих. № 5686
від 12.12.2013 про відповідність цінових
умов контракту; калькуляцію виробника
13.10.2013; каталог виробника товару.

Листом від 14.01.2014 № 31/10 позивачем у
додаток до заяви № 30/10 та на
підтвердження митної вартості товару,
подані наступні документи:
фітосанітарний сертифікат; сертифікат
страхування; сертифікат здоров'я;
сертифікат аналізу; сертифікат ваги,
якості та упаковки.

За результатом розгляду заяви позивача
від 09.01.2014 №30/10 та доданих до неї
документів, відповідачем-1 листом від
15.01.2014 № 457/1/26-70-61-04 повідомлено позивача
про те, що він не вбачає підстав для
перегляду рішення про коригування
митної вартості від 31.12.2013 №
100250000/2013/500553/2.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що позивачем було подано
всі необхідні та належні документи, які
дозволяли Київській міжрегіональній
митниці Міндоходів визначити митну
вартість товару за першим методом - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються.

Апелянти у своїх скаргах зазначають, що
відповідачі, діючи виключно на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений законодавством,
прийняли рішення про коригування
митної вартості, яке є законним та
обґрунтованим, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Колегія суддів вважає доводи апелянтів
необґрунтованими та погоджується з
рішенням суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Статтею 262 МК України передбачено, що
митна вартість товарів і метод її
визначення заявляються (декларуються)
митному органу декларантом під час
переміщення товарів через митний
кордон України шляхом подання
декларації митної вартості. Порядок та
умови декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, встановлюється
Кабінетом Міністрів України, а порядок
заповнення декларацій митної вартості
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Згідно з приписами ст. 265 МК України
митний орган здійснює контроль
правильності визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
цього Кодексу. Такий контроль може
здійснюватися в установленому порядку
із застосуванням різних форм, у тому
числі відповідно до статей 60 і 69 цього
Кодексу після закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску через митний кордон України
товарів і транспортних засобів.
Порядок контролю правильності
визначення митної вартості товарів
після закінчення операції митного
контролю, оформлення та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів та донарахування
обов'язкових платежів визначається
Кабінетом Міністрів України. Митний
орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документ статтею 58 Митного
кодексу України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 54
Митного кодексу України митний орган
під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний, зокрема,
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

При цьому, в силу вимог ст. 55 Митного
кодексу України у оскаржуваному
рішенні повинна бути наведена
інформація, зокрема, щодо числових
значень складових митної вартості,
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, інших
умов, що могли вплинути на ціну товарів,
яка і призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття відповідного
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом, проте
такої інформації оскаржуване рішення
не містить.

Водночас, незважаючи на те, що митний
орган не обмежений у виборі додаткових
документів, які ним можуть
витребовуватися для підтвердження
митної вартості товару, їх
використання повинне узгоджуватися з
правовою суттю правовідносин, які
склалися між контрагентами договору.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 20.03.2012 у справі № К/9991/89900/11.

Таким чином, витребовуючи спірним
рішенням додаткові документи Київська
міжрегіональна митниця Міндоходів має
обґрунтовувати свої вимоги щодо їх
надання, узгоджуючи таке надання
документів з правовою суттю
правовідносин, які склалися між
позивачем та його контрагентом, однак,
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів такого зроблено не було.
Разом з тим, митний орган не зазначив,
які саме обставини такі документи
повинні підтвердити.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачем-1 виявлено, що
задекларована позивачем митна
вартість товарів значною мірою
відрізнялась від митної вартості
товарів, ввезених на територію України
за іншими угодами. Колегія суддів
звертає увагу на те, що лише вказаний
факт став підставою для витребування
митним органом від позивача додаткових
документів та визначення митної
вартості товару за 6 (резервним
методом).

В свою чергу, відповідачем не було
враховано, що розбіжність між рівнем
заявленої декларантом митної вартості
товару та рівнем митної вартості
ідентичних або подібних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, не є
достатньою підставою для висновку про
недостовірність даних щодо митної
вартості товарів, заявленої
декларантом.

Колегія суддів зазначає, що відомості,
які містяться в автоматизованій
системі аналізу та управління
ризиками, мають лише допоміжний
інформаційний характер при прийнятті
митним органом відповідних рішень.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України у справі № К-39938/10 від
18.10.2012.

Зі змісту частин 1-5 статті 266 Митного
кодексу України випливає, що
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються в Україну, може
здійснюватися за такими методами: 1) за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; 3) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; 4) на
основі віднімання вартості; 5) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); 6.) резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції). При цьому, як це
прямо зазначено у ч. 6 ст. 266 Митного
Кодексу, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до статті 266 Митного кодексу
України, якщо митна вартість не може
бути визначена за методом 1,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості. У ході
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

З матеріалів справи вбачається, що
жодних таких консультацій митний орган
з позивачем не проводив, а одразу виніс
рішення за резервним методом.

Відмовляючи в митному оформленні
товару за першим методом, митний орган
послався на неподання позивачем всіх
додатково витребуваних документів.

Однак, такий висновок відповідача є
незаконним, оскільки згідно з п. 14
Порядку декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006 № 1766, якщо
декларантом не подано в установлений
строк додаткові документи або якщо він
відмовився від їх подання, митну
вартість товарів визначає митний орган
на підставі наявних відомостей згідно
із законодавством. При цьому
відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України
кожний наступний метод застосовується,
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом застосування
попереднього методу.

При цьому, відповідач-1 не обґрунтував
чому митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом попередніх п'яти
методів.

Крім того, відповідач-1 не підтвердив
належними доказами наявність у поданих
позивачем документах розбіжностей,
ознак підробки або відсутність всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення
позивачем митної вартості товару за
ціною договору, а також об'єктивна
можливість застосування першого
методу не були спростовані
відповідачами, а формально нижчий
рівень митної вартості імпортованого
позивачем товару від рівня митної
вартості іншого митного оформлення, не
може розцінюватися як заниження
позивачем митної вартості, не є
перешкодою для застосування першого
методу визначення митної вартості
товару і не може бути достатньою
підставою для відмови у здійсненні
митного оформлення товару за першим
методом визначення його митної
вартості, що вірно встановлено судом
першої інстанції.

Більш того, колегія суддів зазначає, що
за умови ненаведення митним органом
доказів того, що документи, подані
декларантом для митного оформлення
товару є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації,
витребування цим органом переліку
документів без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити
свідчить про протиправність рішення
цього органу щодо застосування іншого,
ніж основний метод визначення митної
вартості. А ненадання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
29.05.2012 у справі № 21-91а12 та від 11.09.2012 у
справі № 21-262а12.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що позивачем
було подано всі необхідні та належні
документи, які дозволяли Київській
міжрегіональній митниці Міндоходів
визначити митну вартість товару за
першим методом - за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, а тому
вимога про скасування рішення про
коригування митної вартості товару
підлягає задоволенню.

Згідно ст. 301 МК України повернення
помилково та/або надміру сплачених сум
митних платежів здійснюється
відповідно до Бюджетного та
Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Згідно п.3 Порядку повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
державного та місцевих бюджетів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України 03.09.2013 № 787, повернення
помилково або надміру зарахованих до
бюджету платежів у національній валюті
здійснюється органами Державної
казначейської служби України (далі -
органи Казначейства) з відповідних
бюджетних рахунків для зарахування
надходжень (далі - рахунки за
надходженнями), відкритих в органах
Казначейства відповідно до
законодавства, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Зміст статті 25 Бюджетного кодексу
України закріплює положення про те, що
Державне казначейство здійснює
безспірне списання з рахунків, на яких
обліковуються гроші Державного
бюджету та місцевих бюджетів, за
рішенням, яке було прийнято державним
органом, що відповідно до закону має
право на його застосування.

Відповідно до пп. 5, п. 4 Положення про
Державну казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 № 460/2011, Державна
казначейська служба України,
відповідно до покладених завдань,
зокрема, здійснює безспірне списання
коштів державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Таким чином, у разі невідшкодування
надмірно сплачених позивачем сум мита
та податку на додану вартість, право
позивача порушується внаслідок
неодержання коштів з бюджету, а тому
вимога про стягнення відповідних
надмірно сплачених сум є належним
способом захисту цього права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянтами не надано до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційні скарги без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27.03.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Василенко
Я.М

Судді:

Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.