Справа № 127/4894/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/4894/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

секретар судового засідання: Майданюк
Я.Л.

за участю:

представника позивача Ковальової Н.С.

представника відповідача Шалагінова
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
виконавчого комітету Вінницької
міської ради на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 07
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
до виконавчого комітету Вінницької
міської ради про визнання нечинним та
скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року публічне акціонерне
товариство "Укртелеком" звернувся в суд
з позовом до виконавчого комітету
Вінницької міської ради про визнання
нечинним та скасування рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради від 13.02.2014 року № 364 "Про
внесення змін до рішення виконкому
міської ради від 23.01.2014 № 150" в частині
абзацу першого пункту 1, яким
затверджено Акт визначення розміру
збитків, поданий Комісією по
визначенню та відшкодуванню збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельних ділянок міста ПАТ
"Укртелеком" від 22.01.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
зобов'язання щодо сплати земельного
податку за вищевказану земельну
ділянку у позивача не виникало і не
могло виникнути, оскільки позивач
правомірно використовує земельну
ділянку, не порушив жодного цивільного
права відповідача та не вчинив
протиправної поведінки, а відтак
законні підстави для відшкодування
збитків на підставі Акту визначення
розміру збитків від 22.01.2014 та рішення
виконкому Вінницької міської ради від
13.02.2014 № 364 відсутні.

Вінницький міський суд Вінницької
області постановою від 07 травня 2014 року
позов задовольнив повному обсязі.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням відповідач
оскаржив його до суду апеляційної
інстанції. В своїй апеляційній скарзі,
апелянт порушує питання про
скасування постанови Вінницького
міського суду Вінницької області та
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Позивач скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача (вх. №13412/14 від 06.06.2014), в
яких просить апеляційну скаргу
виконавчого комітету Вінницької
міської ради залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції -
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які прибули до суду апеляційної
інстанції, а саме представника
відповідача - на підтримання доводів
апеляційної скарги, представника
позивача - на підтримання рішення суду
першої інстанції, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги матеріали
справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судом
першої інстанції та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду не вбачає
підстав до її задоволення з огляду на
наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження в ході
апеляційного розгляду справи, 16.05.2013
року виконавчим комітетом Вінницької
міської ради прийнято рішення № 1081
"Про затвердження Акта визначення
розміру збитків та внесення змін до
рішення виконкому міської ради від
01.12.2012 № 3073". Пунктом 1 даного рішення
затверджено Акт визначення розміру
збитків від 08.05.2013 року, заподіяних
тимчасовим зайняттям ПАТ "Укртелеком"
земельних ділянок міста, який є
додатком до зазначеного рішення.

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 23.01.2014 № 150
Акт визначення розміру збитків, який
затверджений рішенням від 16.05.2013 № 1081
викладено в новій редакції. Рішенням
виконкому від 13.02.2014 № 364 затверджено
новий Акт визначення розміру збитків,
поданих Комісією по визначенню та
відшкодуванню збитків, заподіяних
тимчасовим зайняттям земельних
ділянок міста ПАТ "Укртелеком" від
22.01.2014 , а рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 16.05.2013 № 1081
в частині пункту 1, яким затверджено Акт
визначення розміру збитків від 08.05.2013
року, скасовано.

Відповідно до Акта визначення розміру
збитків від 22.01.2014 Комісією по
визначенню та відшкодуванню збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельних ділянок, визначено розмір
збитків, заподіяних територіальній
громаді м. Вінниці тимчасовим
зайняттям ПАТ "Укртелеком" земельної
ділянки площею 0.3686 га, яка знаходиться
за адресою: м. Вінниця на розі вулиць
Соборна-Червонохрестївська-Грушевсько
го, в розмірі 85664,04 грн. Пунктом 8 Акту
зазначено, що розмір збитків
визначений на підставі Розрахунку
департаменту комунальних ресурсів
Вінницької міської ради від 22.01.2014 року.
Розмір збитків згідно Розрахунку
визначений у вигляді земельного
податку, що необхідно сплатити ПАТ
"Укртелеком" за використання протягом
762 днів, заподіяних тимчасовим
зайняттям ПАТ "Укртелеком" земельних
ділянок міста.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач при
прийнятті оскарженого рішення № 364 від
13.02.2014 в частині затвердження Акту
визначення розміру збитків, поданий
Комісією по визначенню та
відшкодуванню збитків, заподіяних
тимчасовим зайняттям земельних
ділянок міста ПАТ "Укртелеком" від
22.01.2014, відповідач діяв не на підставі,
не у межах повноважень та не у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на тому, що використання
позивачем земельної ділянки на розі
вулиць
Соборна-Червонохрестівська-Грушевсько
го не можна вважати таким, що спричиняє
збитки відповідачу, у тому числі і у
формі неодержаного доходу у вигляді
земельного податку.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу
України суб'єктами права власності на
землю є, зокрема, територіальні
громади, які реалізують це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування - на землі
комунальної власності.

Відповідно до статті 83 Земельного
кодексу України землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 №284 затверджено Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам.

Згідно даної Постанови власникам землі
та землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні вилученням (викупом)
та тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, встановленням обмежень щодо
їх використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.
Розміри збитків визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад. До складу
комісій включаються представники
Київської, Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій,
виконавчих комітетів міських (міст
обласного значення) рад (голови
комісій), власники землі або
землекористувачі (орендарі), яким
заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки.

Порядком дано визначення неодержаного
доходу в розумінні його положень: це -
доход, який міг би одержати власник
землі, землекористувач, у тому числі
орендар, із земельної ділянки і який
він не одержав внаслідок її вилучення
(викупу) або тимчасового зайняття,
обмеження прав, погіршення якості
землі або приведення її у
непридатність для використання за
цільовим призначенням у результаті
негативного впливу, спричиненого
діяльністю підприємств, установ,
організацій та громадян. Тобто, це той
дохід, який власник (землекористувач)
отримав би, якщо б сам користувався
земельною ділянкою.

Вказаний перелік підстав для
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищевказаним Порядком не передбачено
такої підстави для настання
цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам як
використання земельної ділянки без
правовстановлюючого документа.

Згідно з підпунктами 14.1.72, 14.1.73 статті 14
Податкового кодексу України, земельний
податок - це обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів
(далі - податок для цілей розділу XIII
цього Кодексу); землекористувачі -
юридичні та фізичні особи (резиденти і
нерезиденти), яким відповідно до закону
надані у користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди.

Статтею 287 Податкового Кодексу України
встановлено, що власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

В свою чергу Земельним кодексом
України передбачено вичерпний перелік
юридичних та фізичних осіб, які можуть
набувати земельні ділянки на праві
постійного користування, а саме,
відповідно до статті 92 цього Кодексу
права постійного користування
земельною ділянкою із земель державної
та комунальної власності набувають
лише підприємства, установи та
організації, що належать до державної
та комунальної власності; громадські
організації інвалідів України, їх
підприємства (об'єднання), установи та
організації; релігійні організації
України, статути (положення) яких
зареєстровано у встановленому законом
порядку, виключно для будівництва і
обслуговування культових та інших
будівель, необхідних для забезпечення
їх діяльності; публічне акціонерне
товариство залізничного транспорту
загального користування, утворене
відповідно до Закону України "Про
особливості утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування".

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, земельна ділянка зазначена
в Акті визначення розміру збитків
від 22.01.2014 є земельною ділянкою
загального користування, оскільки є
частиною вулиць Соборна,
Червонохрестівська, Грушевського . В
силу частини 4 статті 83 Земельного
кодексу України земельні ділянки
загального користування населених
пунктів, які належать до комунальної
власності (майдани, вулиці, проїзди,
шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо) не можуть передаватися у приватну
власність. Відповідно до статті 13
Закону України "Про благоустрій
населених пунктів" території
загального користування (вулиці,
дороги, провулки, узвози, проїзди,
пішохідні та велосипедні доріжки) є
об'єктами благоустрою населених
пунктів. Власником таких земель є
територіальна громада, що використовує
їх для спільних потреб, і експлуатація
цих земель здійснюється необмеженим
колом суб'єктів. Таке використання
доступне для всіх без винятку осіб.

Таким чином, у позивача відсутні
законні підстави для набуття права на
земельну ділянку на праві постійного
користування, а відтак, позивач не може
бути платником земельного податку.

Крім того, як вірно встановлено судом
першої інстанції, при визначенні
розміру завданих збитків відповідач
виходив з площі земельної ділянки
розміром 0,3686 га., тоді як ані в рішенні
від 13.02.2014 № 364, ані в Акті визначення
розміру збитків від 22.01.2014, ані в
Розрахунку збитків, заподіяних ПАТ
"Укртелеком" тимчасовим зайняттям
земельної ділянки від 22.01.2014 не
зазначається кадастрового номера
земельної ділянки, не міститься
посилань на кадастровий план земельної
ділянки або акт встановлення меж. Таким
чином, зазначений у спірному рішенні
виконавчого комітету Вінницької
міської ради розмір площі земельної
ділянки жодним чином не обґрунтований.

Також суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що ПАТ "Укртелеком" є
власником телекомунікаційної мережі
загального користування (ТМЗК),
частиною якої є підземна
телекомунікаційна мережа, що
розташована по вул.
Соборна-Червонохрестівська-Грушевсько
го. До ТМЗК підключені всі інші
оператори та провайдери
телекомунікацій, оператори
телебаченні і радіомовлення, служби
екстреного зв'язку.

З урахуванням вищенаведених обставин,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що збитки, визначені,
у вигляді земельного податку, який
нарахований за 762 днів, починаючи з
02.12.2011 року до 22.01.2014 року згідно Акта
визначення розміру збитків від 22.01.2014
року, спричинених використанням ПАТ
"Укртелеком" земельної ділянки по вул.
Соборній, вул. Червонохрестівській,
вул. Грушевського, затвердженого
рішенням виконкому Вінницької міської
ради від 13.02.2014 року № 364, є
необґрунтованим та не підлягають
відшкодуванню позивачем, оскільки
використання позивачем земельної
ділянки на розі вулиць
Соборна-Червонохрестівська-Грушевсько
го не можна вважати таким, що спричиняє
збитки відповідачу, у тому числі і в
формі неодержаного доходу у вигляді
земельного податку.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду, погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції, вважає,
що суд дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Вінницької міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 07 травня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
16 червня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сапальова Т.В.