Справа № 2а-2316/11
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року
Справа №
9104/30643/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Большакової О.О.,

суддів
Глушка І.В., Макарика В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 20
липня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.04.2011 року звернувся в суд
першої інстанції з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання провести перерахунок
державної та додаткової пенсії
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії та інваліду 3 групи
згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 23.02.2011
року та в подальшому.

Постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 20
липня 2011 року (прийнятою в порядку
скороченого провадження) позов
задоволено, визнано неправомірними дії
відповідача та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплату позивачу
державної та додаткової пенсії в
розмірах визначених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 23.02.2011 року та виплачувати її надалі
до внесення змін у законодавчі акти.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області оскаржило
його в апеляційному порядку, вважає
постанову суду прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі зазначає, що
питання обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
регулюються постановами уряду, в яких
відсутнє посилання на визначення
мінімального розміру пенсії
відповідно до положень Закону України
про бюджет.

Окрім цього, згідно з статтею 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Враховуючи наведене,
положення статті 28 даного Закону щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовується при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Виходячи з вище викладеного, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія судів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є ліквідатором наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії та йому встановлено третю
групу інвалідності у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
копіями відповідних посвідчень.

Постановляючи рішення суд першої
інстанції правильно врахував, що ст. 49
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію. Відповідно до статті 54 цього
Закону (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
якою визначено підстави та умови
призначення державних пенсій особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку
із втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів 3
групи, щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими шести мінімальних пенсій
за віком. Згідно зі статтею 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи - у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком. Згідно ст. 53 цього ж Закону,
виплата додаткової пенсії
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції вірно вважав, що вихідним
критерієм розрахунку державної та
додаткової пенсій інвалідів, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно зі
статтею 28 Закону України від 9 липня 2003
року «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» установлюється
в розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

У відповідності до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Крім того судом першої інстанції
встановлено, що при проведенні
розрахунку пенсії позивача
відповідачем застосовано положення
Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року «Про
деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» та № 654 від
16.07.2008 року «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».

В даній спірній ситуації суд правильно
зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Тому виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції правильно вважав, що
посилання відповідача на положення
вищенаведених постанов Кабінету
Міністрів України є безпідставним і
таким, що звужує обсяг установлених
Законом прав позивача.

Крім того вірним є твердження суду
першої інстанції, що положення частини
3 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не є перешкодою для
застосування зазначеної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку інших пов'язаних із нею
пенсій чи доплат, бо чинним
законодавством не встановлено іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
крім передбаченого частиною 1 цієї
статті.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги є
підставними та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч. 1
ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення, постанову
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 20 липня
2011 року у справі №2а-2316/11 - без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

В.Я. Макарик