Справа № 754/572/14-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/105/14
Справа №754/572/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.02.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого лейтенанта міліції
інспектора ВДАІ Ямпільського РВУ МВС
України у Вінницькій області Целік
Віталія Валерійовича, ВДАІ
Ямпільського РВУ МВС України у
Вінницькій області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів старшого лейтенанта
міліції інспектора ВДАІ Ямпільського
РВУ МВС України у Вінницькій області
Целік В. В., ВДАІ Ямпільського РВУ МВС
України у Вінницькій області про
скасування постанови про
адміністративне порушення, мотивуючи
свої вимоги тим, що 06.01.2014 року
інспектором ДПС було складено
постанову про адміністративне
правопорушення відносно нього за ч. 1
ст. 122 КпАП України, в якій було вказано,
що 06.01.2014 року о 15 год. 57 хв. він керував
транспортним засобом «КІА», н/з НОМЕР_1
в с. Клембівка Ямпільського району
Вінницької області зі швидкістю 83
кмгодину, чим перевищив встановлену
ПДР України швидкість руху на 23 км/год..
Вважає, що вказана постанова є
безпідставною та винесена з порушенням
норм закону, оскільки він рухався із
дозволеною швидкістю руху. Крім того,
працівником ДАІ не було роз»яснено
йому його права відповідно до
Конституції України та не було
встановлено доказів на порушення ним
правил дорожнього руху, не надано йому
для ознайомлення результатів
вимірювання швидкості приладом та
фотофіксацією. На підставі викладеного
він вимушений звернутися до суду,
просить скасувати постанову від 06.01.2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП, справу про
адміністративне правопорушення -
закрити.

В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги, просив
суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з»явилися, направивши свої письмові
заперечення проти адміністративного
позову, в яких просили проводити
розгляд справи без їх участі.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні судом було
встановлено, що 06.01.2014 року інспектором
ДПС Целік В.В. було складено постанову
про адміністративне правопорушення
відносно позивача за ч. 1 ст. 122 КпАП
України, в якій було вказано, що 06.01.2014
року о 15 год. 57 хв. він керував
транспортним засобом «КІА», н/з НОМЕР_1
в с. Клембівка Ямпільського району
Вінницької області зі швидкістю 83
кмгодину, чим перевищив встановлену
ПДР України швидкість руху на 23
км/год.та на останнього було накладено
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобовязаний зясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа у його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
помякшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також зясувати всі обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Підставою притягнення до
адміністративної відповідальності є
вчинення адміністративного
правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При складанні протоколу та прийнятті
постанови інспектором ДПС повинно бути
зясовано всі обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, але встановлені при розгляді
справи обставини свідчать про
неналежне зясування всіх обставин
інспектором, що призвело до прийняття
неправильного рішення по справі.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що протокол в справі про
адміністративне правопорушення
складений безпідставно та не
відповідає вимогам законодавства
України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Згідно з вимогами ст. 7 КпАП України
ніхто не може бути підданий заходу
впливу в зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Позивач в своїх поясненнях стверджує,
що він швидкість руху не перевищував,
про що письмово вказав в протоколі про
адміністративне правопорушення, що був
складений відносно нього працівниками
ДАІ. Крім того, працівником ДАІ не було
встановлено доказів на порушення ним
правил дорожнього руху, не надано йому
для ознайомлення результати
вимірювання швидкості. Також протокол
про адміністративне правопорушення не
було підписано самим інспектором ДАІ.

Так, при розгляді справи не знайшов
свого підтвердження факт вчинення
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП ОСОБА_1, в матеріалах справи такі
підтвердження відсутні, є в наявності
лише протокол про вчинення
правопорушення, який не підписаний
самою посадовою особою, що не дає
підстав стверджувати про порушення
позивачем Правил дорожнього руху.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
вимоги ОСОБА_1 є підставними та
обгрунтованими, а тому такими, що
підлягають задоволенню, а постанова
інспектора - скасуванню.

Що стосується вимог адміністративного
позову про закриття провадження в
справі про адміністративне
правопорушення, то такі вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки є
безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 11, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Кодексом про адміністративні
правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Скасувати постанову від 06.01.2013 року
серії АА2 №770377 про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч. 1 ст. 122 КпАП України в справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн.

В задоволенні іншої частини
адміністративного позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у
розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: