Справа № 826/8411/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2014 року 21:29 № 826/8411/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Скочок Т.О., суддів
Дегтярьової О.В. та Кармазіна О.А., при
секретарі судового засідання Новик
В.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Довіреної особи
кандидата у депутати ОСОБА_1 з
позачергових виборів депутатів
Київської міської ради 25 травня 2014 року
ОСОБА_2 до Печерської районної у м.
Києві виборчої комісії (відповідач-1)
Київської міської виборчої комісії
(відповідач-2) 3-тя особа, яка не заявляє
спмостійних вимог на предмет спору
Кандидат у депутати у одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37 на
позачергових виборах Київського
міського голови та депутатів Київської
міської ради 25 травня 2014 року
ОСОБА_3провизнання дій протиправними
та недійсним протоколу, зобов'язання
представника відповідача-1 - Боднар Є.С.,
представника відповідача-2 - Зернова
третьої особи - ОСОБА_3
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася довірена особа
кандидата у депутати ОСОБА_1 з
позачергових виборів депутатів
Київської міської ради 25 травня 2014 року
ОСОБА_2 з позовом до Печерської
районної у м. Києві виборчої комісії,
Київської міської виборчої комісії,
який передано судді Окружного
адміністративного суду міста Києва
Скочок Т.О. 14.06.2014 року об 11 год. 20 хв., в
- визнати протиправними дії
Печерської районної у м. Києві виборчої
комісії щодо проведення повторного
підрахунку голосів виборців на
виборчій дільниці №800592 з виборів
депутатів Київської міської ради в
одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37;
- визнати недійсним протокол
Печерської районної у м. Києві виборчої
комісії про повторний підрахунок
голосів виборців на виборчій дільниці
№800592 з виборів депутатів Київської
міської ради в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37;
- визнати неможливим
встановити результати волевиявлення
виборців на виборчій дільниці №800592 у
зв'язку з порушенням порядку
підрахунку голосів, передбачених ст. 71
Закону, що призвело до неможливості
визначити достовірні дані;
- зобов'язати Печерську
районну у м. Києві виборчу комісію
скласти протокол про підсумки
голосування з позачергових виборів
депутатів Київської міської ради 25
травня 2014 року в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37, не
враховуючи результати голосування по
виборчій дільниці №800592;
- зобов'язати Київську міську
виборчу комісію скласти протокол про
підсумки голосування з позачергових
виборів депутатів Київської міської
ради 25 травня 2014 року, в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37, не
враховуючи результати голосування по
виборчій дільниці №800592.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14.06.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду у судовому
засіданні на 14.06.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що Печерською
районною в м. Києві виборчою комісією
незаконно, в порушення положень ст. 71
Закону України «Про вибори депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів» проведено
було повторний підрахунок голосів
виборців по виборчій дільниці №800592.
У судове засідання 14.06.2014 року з'явилися
позивач, представники відповідачів та
Позивач у судовому засіданні позов
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві.
Представник відповідача-1 та третя
особа проти позову заперечували,
зазначивши про правомірність
оскаржуваних дій та протоколу.
Представник відповідача-2 визнав позов
у судовому засіданні, підтримавши
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення осіб, які з'явилися у судове
засідання, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд зазначає
Пунктом 1 постанови Верховної Ради
України від 25.02.2014 року №791-VII «Про
призначення позачергових виборів
Київського міського голови та
депутатів Київської міської ради 25
травня 2014 року» призначено позачергові
вибори депутатів Київської міської
ради на неділю 25.05.2014 та постановлено
провести їх у порядку, визначеному
Законом України «Про вибори депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів».
При цьому, постановою Центральної
виборчої комісії від 16.04.2014 року №292
«Про новий склад Київської міської та
склад районних у місті Києві виборчих
комісій, що здійснюють підготовку та
проведення місцевих виборів»
сформовано новий склад Київської
міської виборчої комісії та районних у
місті Києві виборчих комісій.
Як вбачається з матеріалів справи,
позивач - ОСОБА_2 - довірена особа
кандидата у депутати в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37 з
виборів депутатів Київської міської
ради ОСОБА_1, відповідно до посвідчення
НОМЕР_1, копія якого наявна у матеріалах
справи, а, відтак, є суб'єктом виборчого
При цьому, зі змісту позовної заяви та
доданих до неї матеріалів вбачається,
що позивач, зокрема, оскаржує дії
відповідача-1 щодо проведення
повторного підрахунку голосів
виборців на виборчій дільниці №800592 з
виборів депутатів Київської міської
ради в одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37, оскільки вважає,
що під час такого підрахунку вчинено
ряд порушень з боку Печерської
районної у м. Києві виборчої комісії.
Нормативно-правовим актом, який
визначає основні засади, організацію і
порядок проведення виборів депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, обласних, районних, міських,
районних у містах, сільських, селищних
рад (далі - депутати) та сільських,
селищних, міських голів, є Закон
України «Про вибори депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів» від 10.07.2010 року
№2487-VI (надалі - Закон №2487).
Так, приписами п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону №2487
передбачено, що систему виборчих
комісій, що здійснюють підготовку та
проведення місцевих виборів, зокрема,
становлять територіальні виборчі
комісії: виборча комісія Автономної
Республіки Крим; обласні виборчі
комісії; районні виборчі комісії;
міські виборчі комісії (у тому числі
міст Києва та Севастополя); районні у
містах виборчі комісії (у містах з
районним поділом); селищні, сільські
Відповідно до п. 16 ч. 2 ст. 25 Закону №2487,
виборча комісія Автономної Республіки
Крим, обласна, районна територіальна
виборча комісія, у тому числі,
встановлює результати виборів
депутатів Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, відповідної обласної,
районної ради, здійснює офіційне
опублікування результатів виборів до
В свою чергу, міська, районна в місті (у
містах, де утворені районні у місті
ради) територіальна виборча комісія,
зокрема, встановлює підсумки
голосування за кандидатів у депутати
відповідних рад, результати виборів
депутатів міської, районної у місті
ради, здійснює офіційне опублікування
результатів таких виборів (п. 21 ч. 5 ст. 25
Закону №2487).
Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
у справі №826/7466/14 апеляційні скарги
кандидата у депутати в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі № 37 з
виборів депутатів Київської міської
ради ОСОБА_3, Печерської районної в м.
Києві виборчої комісії, Київської
міської виборчої комісії задоволено
частково; постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 травня 2014 року скасовано та прийнято
нову постанову; визнано дії Печерської
районної в м. Києві виборчої комісії
щодо встановлення підсумків
голосування в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37 з
виборів депутатів Київської міської
ради та складання протоколу «Про
підсумки голосування в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37 з
виборів депутатів Київської міської
ради» протиправними; визнано дії
Київської міської виборчої комісії
щодо встановлення результатів виборів
депутатів Київської міської ради в
одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37 та складання
протоколу «Про результати виборів
депутатів Київської міської ради в
одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37» протиправними;
зобов'язано Київську міську виборчу
комісію прийняти рішення про
проведення повторного підрахунку
голосів виборців на виборчій дільниці
№800592 з виборів депутатів Київської
міської ради в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37;
зобов'язано Київську міську виборчу
комісію скласти протокол про
результати виборів депутатів
Київської міської ради в
одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37; в іншій частині
На підставі викладеного вище,
постановою Київської міської виборчої
комісії від № 2868 від 06.06.2014 р.
постановлено: Печерській районній в м.
Києві виборчій комісії в приміщенні
Київської міської виборчої комісії за
адресою: Київ, пр.-т 40-річчя Жовтня, 42
повторно підрахувати голоси виборців
на виборчих дільницях № 800590, № 800591, 800592,
№ 800594 з виборів депутатів Київського
міської ради в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі № 37
відповідно до частини шостої статті 75
Закону України «Про вибори депутатів
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів».
Під час розгляду справи не надано
доказів оскарження та скасування
зазначеного рішення.
З огляду на викладене вище, вбачається,
що, здійснюючи 12.06.2014 р. повторний
підрахунок голосів виборців на
виборчій дільниці №800592 з виборів
депутатів Київської міської ради в
одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37, Печерська районна
у м. Києві виборча комісія діяла з метою
виконання судового рішення, яке є
обов'язковим для виконання на підставі
ст. 124 Конституції України, та
вищезгаданої постанови Київської
міської виборчої комісії, а, відтак,
враховуючи заявлений предмет позову,
відсутні підстави стверджувати про
протиправність таких дій.
У взаємозв'язку з наведеним суд також
зазначає, що під час розгляду справи
було допитані в якості свідків: ОСОБА_7
(офіційний спостерігач), ОСОБА_8
(довірена особа), ОСОБА_9 (офіційний
спостерігач), ОСОБА_10 (секретар
Печерської районної у м. Києві
виборчої комісії), ОСОБА_6 (член
Печерської районної у м. Києві
Всі допитані свідки підтвердили, що на
момент початку засідання комісії був
наявний кворум. Всі зазначені свідки по
суті також підтвердили, що станом на
кінець засідання, закінчення
повторного підрахунку та складання
протоколу про повторний підрахунок,
також був наявний кворум. Наведене
підтверджується даними листа
реєстрації, протоколу засідання та
протоколу про повторний підрахунок, з
яких вбачається, що засідання
розпочато о 15:50 год. (продовження
протоколу № 8 від 10.06.2014 р.) та на цей час
були присутні 10 членів комісії з 18-ти
призначених. Надалі до участі у
проведенні комісії залучилися ще два
члена комісії, та останній протокол
підписаний 12 членами комісії та
скріплений печаткою, що спростовує
доводи позивача відносно
неправомочності засідання комісії.
Під час розгляду справи встановлено, що
як при первинному підрахунку голосів,
так і при здійсненні перерахунку на
підставі рішення суду, комісією
встановлено однакову кількість
голосів, відданих за позивача - 209, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
висновку про порушення прав позивача у
наведеному контексті.
Відносно доводів позивача щодо не
розгляду його заяв про неможливість
встановлення результатів голосування
вх. № 5427 від 13.06.2014 р. (дата реєстрації),
№ 5428 від 13.06.2014 р., № 5426 від 13.06.2014 р., № 5430
від 13.06.2014 р., № 5429 від 13.06.2014 р., № 5429 від
13.06.2014 р., суд зазначає, що зазначені
скарги подані після проведення
засідання комісії 12.06.2014 р., а отже
обставини їх розгляду не впливають на
оцінку дій комісії 12.06.2014 р. Крім того,
суд звертає увагу, що предметом цього
позову не є оскарження дій чи
бездіяльності комісії щодо розгляду
вказаних заяв позивача.
Наведені позивачем доводи та надані
ним матеріали не спростовують
наведеного та не доводять зворотнього.
Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним протоколу Печерської
районної у м. Києві виборчої комісії
про повторний підрахунок голосів
виборців на виборчій дільниці №800592 з
виборів депутатів Київської міської
ради в одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37 суд зазначає про
Закріплення ч. 2 ст. 2 КАС України
положення про можливість оскарження до
адміністративних судів будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту
порушеного права, свобод чи законних
Проте, необхідно враховувати, що
правовий акт - це акт волевиявлення
(рішення) уповноваження суб'єкта права,
що регулює суспільні відносини за
допомогою встановлення (зміни,
скасування, зміни сфери дії) правових
норм, а також визначення (зміни,
припинення) на основі цих норм прав і
обов'язків учасників конкретних
При цьому, правові акти індивідуальної
дії своїми приписами мають породжувати
права і обов'язки конкретних осіб, на
яких спрямована їхня дія. У такому
випадку реалізується компетенція
видавця цього акту як суб'єкта владних
повноважень, уповноваженого управляти
поведінкою іншого суб'єкта і
відповідно інший суб'єкт зобов'язаний
виконувати його вимоги.
Тобто, особливою відмінністю правового
акту від інших управлінських актів є
наявність у ньому змісту управління
певної особи шляхом встановлення прав
і обов'язків для інших суб'єктів.
Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що врегульовано
ним, акти поділяються на нормативні
і такі, що не мають нормативного
характеру, тобто індивідуальні.
Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
Така позиція кореспондується з
позицією, викладеною в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
В свою чергу, як було зазначено вище,
позивач просить суд визнати недійсним
протокол Печерської районної у м. Києві
виборчої комісії про повторний
підрахунок голосів виборців на
виборчій дільниці №800592 з виборів
депутатів Київської міської ради в
одномандатному мажоритарному
виборчому окрузі №37.
В контексті з викладеним вище,
протоколи Печерської районної у м.
Києві виборчої комісії про повторний
підрахунок голосів виборців в даному
випадку не є рішеннями суб'єкта
владних повноважень в розумінні ст. 17
КАС України, оскільки не є ані
нормативним актом, ані актом
ненормативного характеру (правовим
актом індивідуальної дії), а, отже, і не
породжують прав чи обов'язків у
Протоколи комісії це фактично службові
документи, які фіксують певні факти,
встановлені під час проведення
засідання комісії та виборів, і не є
остаточним документом, зобов'язуючим
до вчинення будь-яких дій.
Права та обов'язки для суб'єктів
виборчого процесу, породжує саме
рішення, прийняте на підставі
складеного протоколу за результатами
виборів.

Висновки ж відповідача-1, викладені в
протоколах, мають юридичне значення
для позивача лише після того, як вони
будуть втілені у рішенні, прийнятому в
установленому порядку.

Таким чином, оскаржуваний протокол
Печерської районної у м. Києві виборчої
комісії про повторний підрахунок
голосів виборців на виборчій дільниці
№800592 з виборів депутатів Київської
міської ради в одномандатному
мажоритарному виборчому окрузі №37,
складений відповідачем-1, не породжує
певних правових наслідків для
позивача, а, відтак, колегія суддів
дійшла висновку, що в цій частині
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Слід зазначити, що дана позиція
узгоджується з практикою Київського
апеляційного адміністративного суду,
викладеною в ухвалі від 09.06.2014 року у
справі №826/7822/14.

Щодо позовної вимоги про визнання
неможливим встановити результати
волевиявлення виборців на виборчій
дільниці №800592 у зв'язку з порушенням
порядку підрахунку голосів,
передбачених ст. 71 Закону, що призвело
до неможливості визначити достовірні
дані слід зазначити наступне.

Приписами ч. 4 ст. 105 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може містити вимоги про: 1) скасування
або визнання нечинним рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень повністю чи окремих його
положень; 2) зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача - суб'єкта
владних повноважень утриматися від
вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача - суб'єкта владних
повноважень коштів на відшкодування
шкоди, завданої його незаконним
рішенням, дією або бездіяльністю; 5)
виконання зупиненої чи невчиненої дії;
6) встановлення наявності чи
відсутності компетенції (повноважень)
суб'єкта владних повноважень; 7)
примусове відчуження земельної
ділянки, інших об'єктів нерухомого
майна, що на ній розміщені, з мотивів
суспільної необхідності.

При цьому, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача коштів; 5) тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень (ч. 2 ст. 162 КАС
України).

Натомість, позивач просить суд визнати
неможливим встановлення результатів
волевиявлення виборців на виборчій
дільниці №800592 у зв'язку з порушенням
порядку підрахунку голосів,
передбачених ст. 71 Закону, що призвело
до неможливості визначити достовірні
дані, тобто за своєю суттю вказана
вимога є проханням про встановлення
певного факту, що не належить до
юрисдикції адміністративних судів,
оскільки згідно положень Цивільного
процесуального кодексу України, саме в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо, зокрема, згідно із законом
такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян.

Водночас, положення ст. 73 Закону №2487
регулюють порядок визначення
дільничною виборчою комісією
голосування на виборчій дільниці
недійсним.

Так, згідно ч. 1 ст. 73 Закону №2487,
дільнична виборча комісія приймає
рішення про визнання голосування на
виборчій дільниці недійсним у разі
встановлення нею порушень вимог цього
Закону, внаслідок яких неможливо
достовірно встановити результати
волевиявлення виборців, лише за таких
обставин: 1) виявлення фактів
незаконного голосування (вкидання
виборчого бюлетеня до виборчої
скриньки за виборця іншою особою, крім
випадків, передбачених цим Законом;
голосування особами, які не мають права
голосу; голосування особами, які не
включені до списку виборців на
виборчій дільниці або включені до
нього безпідставно; голосування
виборцем більше одного разу) у
кількості, що перевищує п'ять відсотків
від кількості виборців, які отримали
виборчі бюлетені на виборчій дільниці;
2) знищення або пошкодження виборчої
скриньки (скриньок), що унеможливлює
встановлення змісту виборчих
бюлетенів, якщо кількість цих
бюлетенів перевищує десять відсотків
кількості виборців, які отримали
виборчі бюлетені на виборчій дільниці;
3) виявлення у виборчих скриньках
виборчих бюлетенів у кількості, що
перевищує більш як на п'ять відсотків
кількість виборців, які отримали
бюлетені на виборчій дільниці.

У кожному випадку виявлення обставин,
зазначених у частині першій цієї
статті, дільнична виборча комісія
складає відповідний акт, який
підписується всіма присутніми членами
дільничної виборчої комісії та
засвідчується печаткою виборчої
комісії. Такий акт (акти) є підставою
для розгляду дільничною виборчою
комісією питання про визнання
голосування на виборчій дільниці
недійсним (ч. 2 ст. 73 Закону №2487).

З аналізу викладеного вище вбачається,
що лише у разі встановлення дільничною
виборчою комісією порушень вимог
Закону №2487, внаслідок яких неможливо
достовірно встановити результати
волевиявлення виборців, а саме: згідно
встановленого ч. 1 ст. 73 Закону №2487
виключного переліку обставин, остання
приймає рішення про визнання
голосування на виборчій дільниці
недійсним на підставі складених актів,
про які йде мова у приписах ч. 2 ст. 73
Закону №2487.

Разом з тим, у прохальній частині
позовної заяви відсутня вимога про
зобов'язання комісії визнати
голосування на виборчій дільниці №800592
недійсним.

Крім того, позивачем під час судового
розгляду справи не доведено, а з
матеріалів справи не вбачається фактів
наявності належних та допустимих
доказів, які б свідчили про наявність
обставин, визначених ч. 1 ст. 73 Закону
№2487, існування яких є передумовою для
прийняття рішення про визнання
голосування на виборчій дільниці
недійсним.

Судом не встановлено порушень, які б
ставили під сумнів результати
перерахунку голосів.

З огляду на все вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що в цій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Щодо решти позовних вимог, які
полягають у зобов'язанні Печерської
районної у м. Києві виборчої комісії та
Київської міської виборчої комісії
вчинити певні дії, суд звертає увагу, що
останні мають похідний характер від
розглянутих вище позовних вимог, щодо
яких колегія суддів дійшла висновку
про відмову у їх задоволенні, а, отже,
вимоги про зобов'язання відповідачів
вчинити певні дії задоволенню також не
підлягають.

При цьому, щодо визнання відповідачем-2
позову, слід зазначити, що в силу
положень ст. 136 КАС України та ст. 112 КАС
України, а також враховуючи
вищенаведені висновки суду, судом
визнання позову не приймається.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, суд дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог, а,
відтак, про відсутність підстав для їх
задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 172, 177
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви відмовити
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини третьої статті 177
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки, визначені частиною пґятою
статті 177 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
Т.О. Скочок

Судді
О.В. Дегтярьова

О.А. Кармазін