Справа № 757/2923/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Новак Р.В.
Суддя-доповідач: Костюк
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак
Н.П.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Печерського
районного суду м.Києва від 01 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Пенсійного Фонду
України, управління Пенсійного Фонду
України в Солом'янському районі м.Києва
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року, позивач звернулася до
Печерського районного суду м.Києва з
позовом до Пенсійного Фонду України,
управління Пенсійного Фонду України в
Солом'янському районі м.Києва про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії. Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що 21.10.2013 року
вона звернулась до відповідача
Пенсійного фонду України із заявою про
призначення та нарахування пенсії за
віком. Однак, відповідач своїм листом
від 21.21.2013 року відмовив у нарахуванні
пенсії. Вважає такі дії відповідача
неправомірними. Просила суд визнати
дій протиправними та зобов'язати
призначити та виплачувати пенсію
особі, яка проживає за межами України, в
якому просить визнати незаконною
бездіяльність Пенсійного фонду
України щодо непризначення та
невиплати пенсії за віком та
зобов'язати відповідачів прийняти в
неї необхідні документи для
призначення пенсії за віком,
призначити та виплачувати пенсію за
віком з 07.10.2009 за межі України.

Постановою Печерського районного суду
м.Києва від 01 квітня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без змін
з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, 17.09.2002 року
виїхала з України до Ізраїлю на
постійне місце проживання.

Позивач, 21.10.2013 року звернулась до
відповідача Правління Пенсійного
фонду України із заявою про
призначення та нарахування пенсії за
віком.

Пенсійний фонд України своїм листом
від 21.11.2013 року повідомив, що рішення
Конституційного Суду України від
25-рп/2009 від 07.10.2009 року, на яке
посилається позивач як на підставу для
задоволення позовних вимог,
розповсюджується на осіб, які виїхали
на постійне місце проживання за кордон
після 07.10.2009 року.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають:

П. 1.1 - громадяни України, які
застраховані згідно з цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку чи визнані інвалідами
в установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж, а в разі смерті цих осіб
члени їхніх сімей, та інші особи,
передбачені цим Законом;

П. 1.4 - іноземці та особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах, мають
право на отримання пенсійних виплат та
соціальних послуг із системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування нарівні з
громадянами України на умовах та в
порядку передбачених цим Законом, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 45 даного Закону,
пенсія призначається з дня звернення
за пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку. Документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Відповідно до Постанови Правління
Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005
«Про затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в п. 16 зазначено що особа,
яка зверталася за пенсією повинна
пред'явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу, місце її
проживання (реєстрації) та вік.

Статтею 29 цього Порядку передбачено, що
за документ, який засвідчує місце
проживання особи, приймаються: паспорт
або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування. Іноземні громадяни та
особи без громадянства подають також
копію посвідки на постійне проживання
(реєстрації).

Відповідно до ст. 30 вищезазначеного
Порядку, документи, необхідні для
призначення пенсії, можуть бути подані
як в оригіналах, так і копіях,
засвідчених у нотаріальному порядку
або адміністрацією підприємства,
установи, організації, що подає
документи заявника для призначення
пенсії, чи органом, що призначає пенсію.
Документи про стаж, вік та заробітну
плату подаються тільки в оригіналах. У
разі, якщо підтвердженням страхового
стажу є трудова книжка, подається копія
з неї, засвідчена адміністрацією
підприємства, установи, організації за
місцем останньої роботи або органом, що
призначає пенсію.

Слід зазначити, що позивач не
зверталася до управління Пенсійного
Фонду України в Солом'янському районі
м.Києва у передбаченому Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
заявою встановленого зразка для
призначення їй пенсії та необхідним
пакетом документів, що визначає право
на даний вид пенсії.

Крім того, позивач не перебуває на
обліку в управління Пенсійного Фонду
України в Солом'янському районі
м.Києва, будь-якого рішення по суті з
призначення та виплати пенсії даним
відповідачем не приймалось.

За таких підстав, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позову в частині
позовних вимог до управління
Пенсійного Фонду України в
Солом'янському районі м.Києва.

Що стосується позовних вимог до
Пенсійного фонду України про визнання
незаконною бездіяльність щодо
відновлення виплати пенсії за віком як
пенсіонеру, проживаючому за межами
України, то вказані вимоги задоволенню
також не підлягають, оскільки ч.5 ст.45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» чітко передбачено, що
документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Печерського
районного суду м.Києва від 01 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Костюк Л.О.

Судді:
Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.