Справа № 814/5256/13-а
Суддя: Алєксєєв В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

05 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/5256/13-а

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Алєксєєва В.О.

суддів - Бітова А.І.,

- Милосердного М.М.

при секретарі - Скалозуб Л.П.

з участю: представника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва ГУ
Міндоходів у Миколаївській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 16 вересня 2013 року в частині
застосування фінансової санкції у
розмірі 19 932,40 грн. на підставі ст. 20
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ДПІ у Заводському
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
встановив, що працівниками відповідача
05 вересня 2013 року на підставі
наказу проведено фактичну перевірку
магазину, який належить позивачу.

За результатами проведеної перевірки
було складено акт фактичної перевірки
№0015/14/29/22/НОМЕР_1 від 06 вересня 2013 року
щодо дотримання порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів, яким встановлено
порушення п.9, п.12 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК
України та згідно з п.4 ст. 17, ст. 20 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" до позивача застосовано
фінансові санкції у загальному розмірі
20 272,40 грн., з яких 340 грн. - на підставі п.4
ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а 19 932,40 грн. - на
підставі ст. 20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

На підставі акта було прийняте
податкове повідомлення-рішення №
від 16 вересня 2013 року, яким
застосовано суму штрафних санкцій у
розмірі 20 272,40 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
предметом фактичної перевірки не
можуть бути питання дотримання порядку
ведення фізичними
особами-підприємцями обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації,
оскільки такі питання можуть бути
предметом виключно документальної
перевірки.

Судова колегія погоджується з цими
висновками суду першої інстанції та
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо), при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" передбачено, що облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

З матеріалів справи вбачається, що під
час проведення перевірки позивачем
були надані усі первинні документи, а
саме накладні, чеки та квитанції, на
підставі яких проводиться
бухгалтерський облік товарних запасів,
про що зазначено податковим органом в
акті перевірки.

Разом з цим, підприємцем разом із
скаргою на податкове
повідомлення-рішення № від 16
вересня 2013 року, яка була подана до
Міністерства доходів і зборів України
були надані копії сторінок Книги
обліку доходів і витрат, які стосуються
вересня 2013 року.

Враховуючи вищезазначене, а також
наявність первинних бухгалтерських
документів на товар, стосовно якого
відповідачем зроблено висновок про
відсутність облікових документів,
висновок суду першої інстанції про
неправомірність застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
на суму 19 932,40 грн. є правильним.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Миколаєва Головного
управління Міндоходів у Миколаївській
області залишити без задоволення,
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: