Справа № 810/3037/14
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року місто Київ
№ 810/3037/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого - судді
Шевченко А.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської областідофізичної
особи-підприємця ОСОБА_1простягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України у Бородянському районі
Київської області, звернувся до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 4 572, 42 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем не сплачено
суми єдиного внеску у визначений
законом строк, внаслідок чого у
відповідача утворилася заборгованість
(штрафні санкції та пеня) за цими
обов'язковими платежами.

Ухвалою судді Київського
окружного адміністративного суду від
20.05.2014 було відкрито скорочене
провадження у справі.

Водночас, після відкриття скороченого
провадження судом було встановлено, що
провадження в даній справі було
відкрито з порушеннями вимог статті 106
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Як встановлено судом, в позовній заяві
вказано невірну адресу місця
проживання відповідача, а саме:
АДРЕСА_1, в той час як вбачається з
Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, адресою місця
проживання відповідача є: АДРЕСА_2.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява з додатками була
направлена відповідачу також за
адресою, яка не відповідає відомостям з
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Встановлено, що вимога про сплату
недоїмки від 17.04.2013 № Ф-63 надсилалася
відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини четвертої статті
1832 КАС України, суд дійшов висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення у
зв'язку із вищевикладеними
обставинами, отже розгляд справи було
вирішено згідно ухвали судді
Київського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014
проводити за загальними правилами
Кодексу адміністративного судочинства
України. Розгляд справи призначено на
17.06.2014 та зобов'язано позивача надати
суду докази направлення відповідачу
вимоги про сплату недоїмки від 17.04.2013 №
Ф-63 за адресою відповідно до ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців; докази направлення
відповідачу копії позовної заяви разом
із усіма доданими до неї документами на
адресу, зазначену у ЄДР юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців або
надати письмові пояснення, з яких
підстав поштові відправлення
направлялися за адресою: АДРЕСА_1.

В призначений день та час до суду
сторони не з'явилися, належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи. Від представника
позивача до суду надійшло письмове
клопотання про розгляд справи без його
участі, також було надано суду докази
направлення відповідачу вимоги про
сплату недоїмки від 17.04.2013 № Ф-63 за
адресою відповідно до ЄДР юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
докази надіслання копії позовної заяви
разом із усіма доданими до неї
матеріалами.

Судові повідомлення надсилались
відповідачу за адресою його місце
проживання згідно з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Однак, до
суду повернувся конверт з позначкою
про те, що адресат за зазначеною
адресою не проживає.

Згідно зі статтею 18 Закону № 755-IV, якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними.

Відповідно до частини одинадцятої
статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Представник позивача в наданому суду
клопотанні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань суду не
надав.

Всебічно та об'єктивно дослідивши
матеріали справи, та оцінивши їх у
сукупності, судом встановлено
наступне.

Відповідач, ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1. Як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідач є
платником внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Частиною другою статті 6 Закону України
від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
встановлений перелік обов'язків
платника єдиного внеску, зокрема,
обов'язок своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Єдиний внесок для платників
встановлюється у відсотках до
визначеної статтею 7 Закону України від
08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» бази
нарахування єдиного внеску відповідно
до класів професійного ризику
виробництва, до яких віднесено
платника єдиного внеску, з урахуванням
видів його економічної діяльності.

Відповідно до статті 9 Закону України
від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
єдиний внесок обчислюється виключно у
національній валюті, у тому числі з
виплат (доходу), що здійснюються в
натуральній формі. Обчислення єдиного
внеску здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок. Сплата єдиного внеску
здійснюється виключно у національній
валюті шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки
територіальних органів Пенсійного
фонду, відкриті в органах Державного
казначейства України для його
зарахування.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Так, з 01 січня по 31 грудня 2012 року у
відповідача утворилася заборгованість
по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до Управлінням
Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області на суму 4 572, 42 гривень.

Відповідно до пункту 4 статті 25 Закону
України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»,
територіальний орган Пенсійного фонду
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Позивачем до відповідача була
виставлена вимога про сплату боргу від
17.04.2013 на суму 4 572, 42 гривень.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом Пенсійного фонду
в порядку, встановленому Пенсійним
фондом за погодженням з центральним
органом виконавчої влади у сфері праці
та соціальної політики.

У разі, якщо згоди з органом Пенсійного
фонду не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку.

Оскільки вимогу відповідач не оскаржив
та в десятиденний термін не сплатив
суму боргу, то відповідно до абзацу 7
пункту 4 статті 25 Закону України від
08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»,
територіальний орган Пенсійного фонду
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення боргу (недоїмки).

Загальна сума заборгованості
відповідача перед Пенсійним фондом
складає 4 572, 42 гривень, та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідач неодноразово повідомлявся
Управлінням Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області про виникнення у нього
заборгованості, але належним чином не
відреагував, тому позивач змушений був
звернутися до суду з даним позовом.

На день розгляду справи заборгованість
відповідачем не погашена.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень.

Суб'єкт владних повноважень повинен
надати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин на які вона посилається, суд
вирішує справу на підставі наявних
доказів.

Відповідач на пропозицію суду надати
заперечення проти позову та докази, що
їх підтверджують, жодних заперечень
проти позову або доказів, що
спростовують твердження позивача не
надав.

За наведених обставин суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, у справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128,
159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на користь
Управління Пенсійного фонду України у
Бородянському районі Київської
області заборгованість по єдиному
внеску в сумі 4 572 (чотири тисячі п'ятсот
сімдесят дві) гривні 42 копійки.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд.

Згідно з частиною другою статті 186
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Шевченко А.В.