Справа № 826/4247/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4247/14
інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телеком Стайл» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Телеком Стайл»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання дій щодо складання акта про
неможливість проведення зустрічної
звірки щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телеком Стайл»
неправомірними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
квітня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 14 лютого 2014 року
представником позивача подано запит до
ДПІ у Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві з
проханням надати інформацію стосовно
того, які документи складено щодо
позивача, що могли б вплинути на його
взаємовідносини з контрагентами.

19 лютого 2014 року відповідач направив
лист-відповідь № 522/С/2200 на письмовий
запит позивача, в якому зазначив, що з
метою здійснення
контрольно-перевірочних заходів по
позивачу здійснено вихід за його
податковою адресою, проте останніх там
виявлено не було, що у свою чергу
зумовило до необхідності фіксування
зазначеного факту та складання акта
про неможливість проведення
зустрічних звірок.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України, з метою отримання
податкової інформації органи
державної податкової служби мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості, операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Зустрічні звірки не є перевірками, і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України № 1232 від 27 грудня 2010
року.

Відповідно до п. 2 Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, зустрічні звірки
проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях податку на додану вартість
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку, з метою
проведення зустрічної звірки орган
державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

За змістом п. 4 вказаного Порядку
передбачено, що орган державної
податкової служби (виконавець), який
проводить зустрічну звірку, складає
довідку за наявності інформації, для
отримання якої надіслано запит органом
державної податкової служби
(ініціатором), та її документального
підтвердження. У разі відсутності
запитуваної органом державної
податкової служби (ініціатором)
інформації орган державної податкової
служби (виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Надіслання завіреного печаткою запиту
про подання інформації та
документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисте
вручення суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку такого
запиту є обов'язком органу державної
податкової служби, що виникає у разі
відсутності в його розпорядженні
запитуваної інформації в обсягах,
необхідних для проведення зустрічної
звірки і складання довідки.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України,
органи держав податкової служби мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
підстав надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту,

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних
відносин, зокрема, у випадку проведення
зустрічної звірки.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення
органами державної податкової, служби
зустрічних звірок, облік запитів на
проведення зустрічних звірок у
суб'єктів господарювання здійснюється
органами державної податкової служби
(як ініціаторами, так і виконавцями).

Пунктом 6 вказаного Порядку визначено,
що у разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
зустрічну звірку.

За змістом п. 7 Порядку проведення
органами державної податкової, служби
зустрічних звірок, за результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

Колегія суддів зазначає, що у
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази направлення
податковим органом на адресу позивача
запиту про надання інформації з
приводу підтвердження господарських
відносин позивача з контрагентами, що є
обов'язком податкового органу
відповідно до п. 4 Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
податковим органом допущено порушення
вимог чинного законодавства, які
визначають процедуру проведення
зустрічної звірки, чим порушено право
позивача на надання документального
підтвердження та пояснень протягом
місяця з дня отримання запиту
податкового органу.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 16 вересня 2013 року у справі
№ К/800/3806/13.

Крім того, п. 4.4 Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом Державної податкової
адміністрації України № 236 від 22 квітня
2011 року, передбачено, що у разі
встановлення фактів, що не дають змогу
провести зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від писання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами Державної податкової служби
України.

При подальшому залученні суб'єкта
господарювання (посадових осіб
суб'єкта господарювання) до проведення
зустрічної звірки відповідальний
підрозділ органу Державної податкової
служби забезпечує проведення такої
звірки.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що в акті про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснюються між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», відомості про
юридичну особу або фізичну
особу-підприємця включаються до
Єдиного державного реєстру шляхом
внесення записів на підставі
відомостей з відповідних
реєстраційних карток та відомостей, що
надаються юридичними особами
державному реєстратору за
місцезнаходженням реєстраційної
справи згідно із законодавством
України.

За змістом ч. 1 ст. 18 вказаного Закону,
якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Згідно з ч. 11 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», юридична
особа зобов'язана подавати (надсилати)
щороку протягом місяця, що настає за
датою державної реєстрації, починаючи
з наступного року, державному
реєстратору для підтвердження
відомостей про юридичну особу
реєстраційну картку про підтвердження
відомостей про юридичну особу.

Відповідно до ч. 12 ст. 19 вказаного
Закону, у разі ненадходження в
установлений частиною одинадцятою
цієї статті строк реєстраційної картки
про підтвердження відомостей про
юридичну особу державний реєстратор
зобов'язаний надіслати поштовим
відправленням протягом п'яти робочих
днів з дати, встановленої для подання
реєстраційної картки, юридичній особі
повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження державному
реєстратору від органу доходів і
зборів повідомлення встановленого
зразка про відсутність юридичної особи
за її місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
поштовим відправленням протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Згідно з п. 4.2 Положення про організацію
взаємодії підрозділів податкової
міліції з іншими структурними
підрозділами органів державної
податкової служби для встановлення
місцезнаходження платника податків,
затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України № 336
від 17 травня 2010 року, підрозділ
податкової міліції при прийнятті
рішення про організацію заходів із
встановлення місцезнаходження
платника податків обов'язково здійснює
вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою
платника податків необхідно: якщо
платник податків зареєстрований за
адресою жилого приміщення (квартири),
опитати власника такого приміщення
(квартири) (за згодою) щодо
місцезнаходження за вказаною адресою
платника податків, а також
місцезнаходження посадових осіб
платника податків, та оформити
відповідно такі заходи (пояснення або
рапорт); якщо платник податків
зареєстрований за адресою приміщення,
в якому розташовано виробництво, офіси
тощо, необхідно опитати власника
приміщення-орендодавця (за згодою) щодо
оренди та місцезнаходження платника
податків, вказаного у запиті (пояснення
або рапорт).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не надано будь-яких
доказів для підтвердження вчинення
дій, передбачених п. 4.2 Положення про
організацію взаємодії підрозділів
податкової міліції з іншими
структурними підрозділами органів
державної податкової служби для
встановлення місцезнаходження
платника податків, затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України № 336 від 17 травня
2010 року.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Телеком
Стайл» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання дій неправомірними
є обґрунтованими та засновані на
нормах права.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не надано достатньо доказів
правомірності дій щодо складання акта
про неможливість проведення
зустрічної звірки щодо Товариства з
обмеженою відповідальністю «Телеком
Стайл», що підтверджується наведеними
законодавчими нормами та наявними в
матеріалах справи документами.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
залишити без задоволення, постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.