Справа № 817/1099/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1099/14

14 травня 2014 року 16год. 30хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Сало А.Б. за участю секретаря судового
засідання Школяр О.І. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Рокунь С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про
скасування податкової вимоги №2634-17 від
04.11.2013 на суму 86094,58 грн ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3 звернулась до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
скасування рішення субєкта владних
повноважень.

З змісту заявлених вимог вбачається,
що позивач просить суд скасувати
податкову вимогу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області №2634-17 від 04.11.2013.
На обґрунтування заявлених вимог
позивач вказує на те, що 17 березня 2008
між нею та ПАТ «УкрСиббанк» було
укладено кредитний договір №0.

У зв'язку із анулюванням кредитної
заборгованості (повідомлення №31-5-14/041
від 06.11.2012) у розмірі 62 316,59 дол.США.,
відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України 26.04.2013
позивачем на вимогу інспектора
податкового органу була подана
декларація про майновий стан та доходи
за 2012 рік, згідно якої було
задекларовано податкові зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
84,461,81 грн.

У звязку із несплатою узгодженої суми
податкового зобов'язання 04.11.2013 ДПІ у
м.Рівному було виставлено податкову
вимогу №2634-17, на суму 86094,58 грн.

Разом з тим, 19.03.2014 позивачем була
подана уточнююча податкова декларація
про майновий стан та доходи за 2012 рік,
згідно якої, у позивача відсутнє
декларування податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб.

За таких обставин, позивач вважає, що
податкова вимога №2634-17 від 04.11.2013
підлягає скасуванню.

Відповідач, Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області, проти позову заперечив, про
що надав суду відповідні письмові
заперечення.

В судовому засіданні під час
розгляду справи по суті представник
позивача позов підтримав з підстав
викладених у позовній заяві.
Додатково звернув увагу суду на те,
що оскаржувана вимога була винесена
відповідачем правомірно. Разом з тим,
у зв'язку із поданням уточнюючої
декларації від 19.03.2014, яка була
прийнята податковим органом, станом
на час розгляду справи у ОСОБА_3
відсутні податкові зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб, у
зв'язку із чим відсутні підстави
стягувати податкову заборгованість,
яка була раніше задекларована.

Представник відповідача проти позову
заперечив на обґрунтування своїх
заперечень вказав на те, що податкова
вимога від 04.11.2013 була сформована
податковим органом на підставі
самостійно задекларованих позивачем
зобов'язань. А тому винесена на
підставі закону та в межах наданих
відповідачу повноважень.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі докази у справі
в їх сукупності, судом встановлено
наступне.

17 березня 2008 між громадянкою ОСОБА_3 та
ПАТ «УкрСиббанк» укладено кредитний
договір №0.

Повідомленням про анулювання боргу
№31-5-14/041 від 06.11.2012 ПАТ «УкрСиббанк»
повідомив позивача про прийняття
рішення про анулювання кредитної
заборгованості, що станом на 06.11.2012
становить 62 316,59 дол.США.

Також цим Повідомленням банк
проінформував позивача про те, що
відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України
анульована сума заборгованості є
доходом позивача, отриманим як
додаткове благо.

26.04.2013 позивачем подано декларацію про
майновий стан та доходи за 2012 рік,
згідно якої було задекларовано
податкові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 84,461,81 грн.

08.08.2013 позивач подала до ДПІ у м.Рівному
заяву про розстрочення податкового
боргу. Того ж дня між позивачем та
відповідачем було укладено Договір про
розстрочення податкового боргу №150 та
відповідачем прийнято Рішення №128 про
розстрочення податкового боргу.

В зв'язку з скрутним фінансовим
становищем, 24.09.2013 позивачем була
подана до ДПІ у м.Рівному заява про
перенесення терміну сплати.

04.11.2013 ДПІ у м.Рівному виставлено
податкову вимогу №2634-17, про стягнення
з позивача податкового боргу в сумі
86094,58 грн.

19.03.2014 позивачем подано уточнюючу
податкову декларацію про майновий стан
та доходи за 2012 рік, згідно якої, у
позивача відсутнє декларування
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, яка згідно
пояснень представника відповідача
була прийнята податковим органом як
податкова звітність.

За таких обставин надаючи правову
оцінку спірним правовідносинам суд
виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 14.1.153. п.14.1. ст.14
Податкового кодексу України податкова
вимога - письмова вимога органу
державної податкової служби до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу.

Згідно п. п. 14.1.175. п.14.1. ст.14 Податкового
кодексу України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Тобто, обов'язковою передумовою
формування податкової вимоги є
наявність несплаченої суми
узгодженого грошового зобов'язання.

В свою чергу, як встановлено судом,
податкове зобов'язання позивачу було
сформовано на підставі даних
податкової декларації про майновий
стан та доходи за 2012 рік, від 24.06.2013
згідно якої було задекларовано
податкові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 84 461,81 грн.

Поряд з тим, суд звертає увагу на те,
що 19.03.2014 позивачем подано уточнюючу
податкову декларацію про майновий стан
та доходи за 2012 рік, згідно якої, у
позивача відсутнє декларування
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
від 15.06.2012 № 1503/12/13-12, імперативний
характер пункту 49.8 статті 49 ПКУ щодо
прийняття податковим органом
податкової декларації означає, що
податковий орган не має права не
прийняти фактично отриману податкову
декларацію, подану платником податків
в один із способів, передбачених
пунктом 49.3 статті 49 Податкового
кодексу України (особисто або через
представника, поштою чи засобами
електронного зв'язку).

Відповідно до положень ПКУ єдиною
підставою для не прийняття податкової
декларації є відсутність або
недостовірність заповнення
обов'язкових реквізитів, передбачених
п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 ПКУ (п. 49.8 ПКУ).

Разом з тим, судом під час розгляду
справи встановлено, що рішення про не
визнання податкової декларації
ОСОБА_3 від 19.03.2014 податковою звітністю
відповідачем не приймалось.

За таких обставин враховуючи
відсутність декларування ОСОБА_3
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, вимога податкового
органу щодо стягнення з неї раніше
задекларованих зобов'язань є
безпідставною.

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати вимогу Державної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області №263417 від 04.11.2013.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало А.Б.