Справа № 2а-5722/12/1370
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м.Київ
К/800/52464/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Стрелець
Т.Г.,

Логвиненко
А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Домажирської сільської ради на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року у справі за
позовом Домажирської сільської ради
до Яворівської районної державної
адміністрації Львівської області,
треті особи без самостійних вимог на
предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Відкрите акціонерне товариство
«Кар'єроуправління», Управління
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області, про визнання
протиправним та скасування
розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року Домажирська сільська
рада звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Яворівської районної державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відкрите акціонерне
товариство «Кар'єроуправління»,
Управління Держкомзему у Яворівському
районі, в якому просила визнати
протиправним та скасувати
розпорядження від 30 травня 2012 року №288
«Про надання земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав про порушення порядку
погодження проекту відведення спірної
ділянки, оскільки оскаржуване
розпорядження прийнято без врахувань
розширення озер та без попереднього
погодження проекту землеустрою щодо
відведення водоохоронними органами.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 вересня
2013 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Домажирська сільська рада
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, справу направити на
новий розгляд.

Яворівська районна державна
адміністрація Львівської області,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у поданих
запереченнях просять відмовити у
задоволенні касаційної скарги, судові
рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, розпорядженням Яворівської
районної державної адміністрації від 12
березня 2010 року №90 «Про надання
дозволу на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для ведення
особистого селянського господарства»
надано дозвіл громадянам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 6,0 га за рахунок
земель сільськогосподарського
призначення, які перебувають в запасі
Домажирської сільської ради.

Розпорядженням Яворівської районної
державної адміністрації від 30 травня
2012 року №288 «Про надання земельних
ділянок у власність для ведення
особистого селянського господарства»
затверджено громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
надання у власність і надано у
власність земельні ділянки площею 6,0
га, в тому числі 6,0 га сіножаті, для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
сільськогосподарського призначення,
які перебувають в запасі Домажирської
сільської ради.

На підставі зазначеного розпорядження
громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
видано державні акти на право
власності на земельні ділянки площею 6,0
га, які розташовані за межами населених
пунктів на території Домажирської
сільської ради Яворівського району
Львівської області, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить, зокрема, вирішення
питань використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля; місцеві
державні адміністрації вирішують й
інші питання, віднесені законами до їх
повноважень.

Згідно п.2 ст.21 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
місцева державна адміністрація
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

Відповідно ч.ч.6 - 9 ст.118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян особами, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою (далі - Комісія). Комісія
протягом трьох тижнів з дня одержання
проекту надає відповідному органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування свій висновок щодо
погодження проекту або відмови у його
погодженні. У разі відмови у погодженні
проект повертається заявнику у
зазначений у цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні проекту
може бути лише невідповідність його
положень вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Згідно п.а) ч.3 ст.122 Земельного кодексу
України районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для:
сільськогосподарського використання.

Відповідно до п.12 перехідних положень
Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, в
тому числі казенні, підприємства,
господарські товариства, у статутних
фондах яких державі належать частки
(акції, паї), об'єкти незавершеного
будівництва та законсервовані об'єкти,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що земельна ділянка
знаходиться за межами населеного
пункту, а, отже, розпорядження щодо неї
здійснює відповідний орган виконавчої
влади, в даному випадку Яворівська
районна державна адміністрація.

Відповідно до Проекту роздержавлення і
приватизації земель на території
Домажирської сільської ради,
розробленого Львівським філіалом
інституту землеустрою 1997 року,
передані громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 земельні ділянки для особистого
селянського господарства відносяться
до земель запасу
сільськогосподарського призначення і
розташовані за межами населених
пунктів.

Відповідно до розробленого ПП
«Західгеоцентр» проекту землеустрою
земельна ділянка, що відводиться,
віднесена до категорії земель
сільськогосподарського призначення,
що перебувають у запасі, розташування
земельної ділянки по відношенню до
об'єктів природно-заповідного фонду та
іншого природоохоронного призначення -
немає, особливо цінних земель - немає,
водних об'єктів, їх водоохоронних зон
та прибережно-захисних смуг, заплав
малих річок - немає, генплану не
заперечує. Проект погоджений у
встановленому законом порядку.

Судами відхилені доводи позивача щодо
віднесення переданої третім особам
земельної ділянки до земель
рекреаційного призначення та
зазначено з посиланням на постанову
Яворівського районного суду
Львівської області від 02 лютого 2012 року
у справі № 2-226/11, що вказані земельні
ділянки є землями
сільськогосподарського призначення,
схеми планування територій та
генеральний план Домажирської
сільської ради не затверджений,
обставин щодо невідповідності проекту
землеустрою містобудівній
документації або цільовому
призначенню земель не встановлено.

За вказаними обставинами, з
урахуванням відповідності
оскаржуваного розпорядження
Яворівської районної державної
адміністрації від 30 травня 2012 року №288
«Про надання земельних ділянок у
власність для ведення особистого
селянського господарства» вимогам
закону та його прийняття відповідачем
у межах компетенції та наданих
повноважень, суди попередніх інстанцій
дійшли обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанцій не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Домажирської
сільської ради відхилити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 26 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді