Справа № К/9991/52742/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/52742/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Амєлін С.Є., Заїка М.М.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Запорізького обласного відділення
фонду соціального захисту інвалідів на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.07.2009р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27.10.2010р. у справі за позовом
Запорізького обласного відділення
фонду соціального захисту інвалідів до
Приватного сільськогосподарського
підприємства "Агрофірма "Росія" про
стягнення санкцій та пені, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року Запорізьке обласне
відділення фонду соціального захисту
інвалідів звернулося до суду з позовом
про стягнення з ПСП «Агрофірма «Росія»
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання у 2008 році нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів в розмірі 162742,91 грн з
врахуванням пені.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.07.2009р., яка
залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 27.10.2010р., в
задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини першої
статті 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» для підприємств, установ,
організацій, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік.

Відповідно до частини першої статті 20
цього Закону підприємства, установи,
організації, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Судами встановлено, що відповідач ПСП
« Агрофірма «Росія» є юридичною особою
і використовує найману працю.

Відповідно до поданого відповідачем
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2008 рік
середньооблікова кількість штатних
працівників становила 363 осіб, серед
яких інвалідів 5, а кількість інвалідів,
які повинні працювати на робочих
місцях, створених відповідно до статті
19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» становить 15 осіб.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що у
2008 році відповідачем виконано вимоги
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» в
частині нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів, також
відповідач належним чином інформував
центр зайнятості про наявні вакантні
місця для інвалідів, не відмовляв у
прийнятті їх на роботу, а тому
передбачені законом підстави
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
відсутні.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки за змістом
статей 18 та 181 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» обов'язок
підприємства зі створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком займатися пошуком
інвалідів для працевлаштування, а
відповідно до частини 5 статті 19 цього
Закону виконанням нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів
вважається сбме їх працевлаштування, а
не лише створення відповідних робочих
місць.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Запорізького
обласного відділення фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 02.07.2009р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 27.10.2010р. у справі за позовом
Запорізького обласного відділення
фонду соціального захисту інвалідів до
Приватного сільськогосподарського
підприємства "Агрофірма "Росія" про
стягнення санкцій та пені - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.Є. Амєлін

М.М. Заїка