Справа № 2а-0870/6033/11
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/800/20121/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Конюшка К.В.,

Розваляєвої Т.С.,

при секретарі:
Антипенку В.В.,

за участю представника Запорізької
митниці Міндоходів Протас І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Запорізької митниці Міндоходів на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.08.2011 року
та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» до Запорізької митниці
про визнання протиправним та
скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року Відкрите акціонерне
товариство «Запорізький металургійний
комбінат «Запоріжсталь» звернулося до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування рішення.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.08.2011 року
позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
було задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення Запорізької
митниці від 10.03.2011 року № 112000006/2011/000410/1.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року апеляційну скаргу
Запорізької митниці Міндоходів було
залишено без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 29.08.2011 року -
без змін.

У касаційній скарзі Запорізька митниця
Міндоходів, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
29.08.2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Відкритим акціонерним товариством
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» подано заперечення на
касаційну скаргу, в яких воно просить
залишити касаційну скаргу Запорізької
митниці Міндоходів без задоволення, а
оскаржувані рішення - без змін.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів першої та
апеляційної інстанції щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01.01.2011 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» (покупець) та Компанією
«Veraco Intertrading Ltd» (продавець) укладено
контракт № ВП. 1323.37515.11.06И,
відповідно до якого продавець
зобов'язаний поставити та продати кокс
доменний на умовах DAF, кордон
Польщі/України, прикордонна станція
Ізов/Хрубешов, а покупець зобов'язаний
оплатити та прийняти продукцію
відповідно до специфікацій до
контракту.

Для проведення митного оформлення
поставленого товару Відкритим
акціонерним товариством «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
04.03.2011 року до Запорізької митниці було
подано вантажну митну декларацію
№ 112030000/2011/006397, в якій зазначено
основний метод (перший) визначення
митної вартості за ціною угоди та
надано:

- контракт № ВП. 1323.37515.11.06И від 01.01.2011
року зі специфікацією № 1;

- рахунки-фактури між попереднім
продавцем «РОLBILDING» та покупцем «Veraco
Intertrading Ltd» № Р-043/18/2011 від 23.02.2011 року, №
Р-043/17/2011 від 20.02.2011 року, № Р-043/16/2011 від
20.02.2011 року з вартістю коксу грубого
кам'яновугільного доменного 303,00 дол.
США за тонну;

- висновки по контролю якості №
РGL/TC/DEW/54A/11 від 23.02.2011 року, №
РGL/TC/DEW/55A/11 від 24.02.2011 року, № РGL/TC/DEW/58A/11
від 01.03.2011 року на кокс грубий
кам'яновугільний доменний для ВАТ
«Запоріжсталь»;

- сертифікати походження № РІ7МР/АЕ 0032564
від 20.02.2011 року, № РL/МF/АЕ 0032566
від 23.02.2011 року;

- комерційні акти № 1424/2011 від 20.02.2011
року, № 1509/2011 від 23.02.2011 року, № 1417/2011 від
20.02.2011 року;

- лист технічного відділу ВАТ
«Запоріжсталь» № 9-41/1094950 від 15.10.2010 року
з роз'ясненням, що кокс не є ливарним, а
також з описом технічного принципу
використання коксу;

- довідку про вартість б/н від 04.03.2011
року;

- копії ВМД країни-відправника № МRN
11РL303030Е0002819 та № MRN
11РL303030Е0002800 від 20.02.2011 року, № МRN
11РL303030Е0003096 від 23.02.2011 року;

- лист фірми «Veraco Intertrading Ltd» від 23.02.2011
року № 37/

04.03.2011 року для підтвердження митної
вартості товару за першим методом
відповідачем на зворотному боці ДМВ-1
було зазначено необхідний перелік
додаткових документів, а саме:

- інформація зовнішньоторгових
організацій про вартість товару
та/або сировини;

- відповідна бухгалтерська
документація (бух. документи згідно
яких товар було знято з обліку зі
складу відправника товару);

- договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається;

- висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством.

Також зазначено про можливість
декларанта за власним бажанням подати
інші документи для підтвердження
заявленої у декларації митної вартості
товарів.

10.03.2011 року представником позивача було
зроблено на зворотному боці ДМВ-1
наступний запис «На даний час іншого
подати неможливо».

10.03.2011 року Запорізькою митницею було
прийнято рішення про визначення митної
вартості товару №112000006/2011/000410/1 за
третім методом.

У якості підстави прийняття такого
рішення зазначена відмова від подання
декларантом додаткових документів.
Перший метод неможливо застосувати у
зв'язку з відмовою декларанта надати
додаткові документи. Застосувати
методу № 2 неможливо у зв'язку з
відмінністю певних фізичних
характеристик. При визначенні митної
вартості застосована наявна у митного
органу інформація про вартість
операцій з подібними товарами, які
продаються на експорт в Україну і час
експорту є максимально приближеним до
нього (цінова база ЄАІС ДМСУ). ВМД №
112030000/1/966 від 12.01.2011 року.

Відповідно до статті 266 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
здійснюється за такими методами: за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути
визначена за методом 1 згідно з
положеннями статті 267 цього Кодексу,
проводиться процедура консультацій
між митним органом та декларантом з
метою обґрунтованого вибору підстав
для визначення митної вартості
відповідно до вимог статей 268 і 269 цього
Кодексу. У ході таких консультацій
митний орган та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів, які імпортуються в
Україну, відповідно до вимог статей 268 і
269 цього Кодексу за основу може братися
або ціна, за якою оцінювані ідентичні
або подібні (аналогічні) товари були
продані в Україні не пов'язаному з
продавцем покупцю відповідно до вимог
статті 271, або обчислена відповідно до
вимог статті 272 цього Кодексу вартість
товарів.

При цьому, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на розсуд
декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
установлених статтею 273 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 7 «Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України,
від 20.12.2006 року № 1766, для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;

- рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу;

- банківські платіжні документи (якщо
рахунок сплачено), а також інші
платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;

- рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом);

- пакувальні листи;

- копію ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено принцип
послідовності застосування методів
визначення митної вартості, що
суперечить статті 266 Митного кодексу
України, яка передбачає, що кожний
наступний метод застосовується, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

Залишаючи апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
Запорізькою митницею, в графі 31 рішення
зазначено метод оцінки № 6, а в графі 33
рішення - «оцінку за операціями з
подібними (аналогічними) товарами», що
відповідає методу оцінки № 3. Отже, з
рішення Запорізької митниці від 17.09.2010
року неможливо встановити за яким
методом здійснено коригування митної
вартості.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно та всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були дослідженні в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
Запорізькою митницею рішення про
визначення митної вартості товарів №
112000006/2011/000410/1, яке є предметом розгляду
в даній справі, було прийнято 10.03.2011
року, а не 17.09.2010 року. В графі 31 рішення
зазначено метод оцінки № 3, а не № 6, як
зазначає суд апеляційної інстанції.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів дійшла висновку про те, що
розглядаючи справу по суті заявлених
вимог, судом апеляційної інстанції не
було в повній мірі встановлено, коли
саме та за яким саме методом оцінки
митної вартості товарів було здійснено
коригування митної вартості товарів.

Відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином, порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права призвело до
ухвалення рішення, яке не відповідає
вимогам щодо законності та
обґрунтованості і таке неправильне
вирішення справи не може бути усунено
судом касаційної інстанції, а тому
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду
апеляційної інстанції слід врахувати
вищенаведене та прийняти обґрунтоване
та законне рішення за результатами
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи в їх
сукупності.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Запорізької митниці
Міндоходів - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року - скасувати.

Справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
до Запорізької митниці про визнання
протиправним та скасування рішення -
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

К.В. Конюшко

Т.С. Розваляєва