Справа № 2а-3525/12/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/79381/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі
Антипенку В.В.,

за участю представників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Печерські
зорі» Клименка С.Д., Реутова І.В.,
представника Публічного акціонерного
товариства «БМ Банк» Рубанка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «БМ Банк» - Рубанка Дмитра
Миколайовича на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.08.2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2012 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі» до
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», треті особи -
Публічне акціонерне товариство «БМ
Банк», Товариство з обмеженою
відповідальністю «БМ Буд», про
скасування рішення про державну
реєстрацію права власності,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі»
звернулося до окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
треті особи - Публічне акціонерне
товариство «БМ Банк», Товариство з
обмеженою відповідальністю «БМ Буд»,
про скасування рішення про державну
реєстрацію права власності.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.08.2012 року позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Печерські
зорі» було задоволено. Визнано
протиправними дії Комунального
підприємства Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна щодо державної
реєстрації за Товариством з обмеженою
відповідальністю «БМ Банк» права
власності на приміщення з № 1 по № 18
(групи приміщень № 58) (в літ. А)
загальною площею 264,80 м2, розташовані в
м. Києві по вул. А. Іванова, 12, на
підставі договору іпотеки від 06.06.2008
року № 54-2008/DС-1, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 06.06.2008
року, про що видано реєстраційне
свідоцтво № 022978 та записано в
реєстрову книгу № 121п-261 за реєстровим
№ 7468-П. Зобов'язано Комунальне
підприємство Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна скасувати державну
реєстрацію за Товариством з обмеженою
відповідальністю «БМ Банк» права
власності на приміщення з № 1 по № 18
(групи приміщень № 58) (в літ. А)
загальною площею 264,80 м2, розташовані в
м. Києві по вул. А. Іванова, 12, на
підставі договору іпотеки від 06.06.2008
року № 54-2008/DС-1, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 06.06.2008
року, про що видано реєстраційне
свідоцтва № 022978 та записано в
реєстрову книгу № 121 п-261 за реєстровим
№ 7468-П.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2012 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «БМ Банк» було
залишено без задоволення, а постанову
окружного адміністративного суду м.
Києва від 16.08.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі представник
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» - Рубанок Д.М., не погоджуючись
з даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нову постанову, якою Товариству з
обмеженою відповідальністю «Печерські
зорі» відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши наведені в касаційній
скарзі доводи, рішення судів першої та
апеляційної інстанції щодо
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 06.06.2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі»
(іпотекодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «БМ Банк»
(іпотекодержатель) укладено договір
іпотеки нерухомого майна № 54-2008/DC-1.

Пунктами 1.1, 1.2 договору іпотеки
нерухомого майна від 06.06.2008 року №
54-2008/DC-1 передбачено, що іпотекодавець з
метою забезпечення належного
виконання зобов'язання, що випливає з
кредитного договору, передає в іпотеку,
а іпотекодержатель цим приймає в
іпотеку в порядку і на умовах,
визначених у цьому договорі, предмет
договору, що належить іпотекодавцю на
праві власності. Предметом іпотеки за
цим договором є нерухоме майно, а саме:
нежилі приміщення з № 1 по № 18 (групи
приміщень № 58) (в літ. А), загальною
площею 264,80 м2, що знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. А. Іванова, буд. 12.

Розділом договору іпотеки нерухомого
майна № від 06.06.2008 року №
54-2008/DC-1З «Терміни та їх тлумачення»
передбачено, що кредитний договір -
договір № 2008-54/DC невідновлювальної
кредитної лінії від 06.06.2008 року,
укладений між іпотекодержателем та
іпотекодавцем, а також усі додаткові
договори, додатки, зміни та доповнення
до нього, які чинні на момент укладення
цього договору та можуть бути укладені
після його укладення. Зобов'язання, що
випливають з кредитного договору, а
саме: повернути іпотекодержателю
кредит у розмірі 2500000,00 грн. в строк до
04.06.2010 року на умовах, зазначених у
кредитному договорі: сплатити
іпотекодержателю комісійні винагороди
у строки та на умовах, зазначених у
кредитному договорі; сплатити на
користь іпотекодержателя штрафні
санкції у випадку неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором; відшкодувати
іпотекодержателю збитки в повному
обсязі, під якими розуміються витрати,
зроблені іпотекодержателем, втрата ним
грошових коштів, а також неодержані ним
доходи.

Відповідно до пункту 6.2. договору
іпотеки нерухомого майна від 06.06.2008
року № 54-2008/DC-1, іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки будь-яким способом, не
забороненим законодавством, в тому
числі на підставі рішення суду у
встановленому чинним законодавством
України та цим договором порядку, в
тому числі у відповідності до
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя, що міститься в
пункті 6.6 цього договору.

Згідно із пунктом 6.6 договору
іпотекодержатель має право від свого
імені здійснити продаж предмету
іпотеки будь-якій особі на підставі
договору купівлі-продажу, та/або набути
право власності на предмет іпотеки в
рахунок виконання зобов'язань на
підставі цього договору або укладеного
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя в порядку,
встановленому чинним законодавством.

Іпотекодавець цим підтверджує, що він
згоден з тим, що перехід предмету
іпотеки до іпотекодержателя або
третьої особи у випадку, передбаченому
цим пунктом договору, відбувається за
його волевиявленням, яке міститься в
цьому пункті, і такий перехід не
потребує будь-яких додаткових
узгоджень та обговорення сторонами.

В разі переходу права власності на
предмет іпотеки до іпотекодержателя на
підставі цього пункту договору або в
разі укладання іпотекодержателем
договору купівлі-продажу з будь-якою
особою, цей договір або вказаний
договір купівлі-продажу є правовою
підставою для реєстрації права
власності на майно, що було предметом
іпотеки за цим договором.

06.06.2008 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі»
(позичальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «БМ Банк»
(банк) укладено договір
невідновлювальної кредитної лінії №
2008-54//DC.

Пунктом 1.3 договору невідновлювальної
кредитної лінії від 06.06.2008 року № 2008-54//DC
встановлено, що кредит повертається
позичальником на позичковий рахунок №
30 в TOB «БМ Банк» (що його
правонаступником є ВАТ «БМ Банк») в
строки, згідно встановленого договором
графіка погашення заборгованості.

Пунктом 1.6 договору невідновлювальної
кредитної лінії від 06.06.2008 року № 2008-54//DC
передбачено, що за користування
кредитом позичальник повинен
сплачувати проценти у розмірі 20%
річних, що нараховуються на фактичну
суму кредитних коштів за фактичну
кількість днів користування коштами,
починаючи з першого дня видачі кредиту
включно, та до настання терміну
зазначеного в пункті 1.3 цього договору.

Пунктом 4.3.1 договору невідновлювальної
кредитної лінії від 06.06.2008 року № 2008-54//DC
передбачено, що позичальник повинен
належним чином виконувати всі умови
договору та взяті на себе обов'язки.

Згідно із пунктом 6.1.1 договору
невідновлювальної кредитної лінії від
06.06.2008 року № 2008-54//DC, за порушення
взятих на себе зобов'язань по
поверненню суми кредиту та своєчасній
сплаті процентів, позичальник
зобов'язується сплатити на користь
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

У встановлений пунктом 1.3 договору
невідновлювальної кредитної лінії від
06.06.2008 року № 2008-54//DC термін Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Печерські зорі» не погасило наявну
строкову заборгованість, що згідно
умов договору надало банку право
негайного повернення суми кредиту,
сплати процентів, що передбачені цим
договором, а також відшкодування
збитків завданих банку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
позичальником умов договору.

Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав
власності на нерухоме майно 07.05.2010 року
за Товариством з обмеженою
відповідальністю «БМ Банк»
зареєстровано право власності на
приміщення з № 1 по № 18 (групи приміщень
№ 58) (в літ. А), загальною площею 264,80 м2,
розташовані за адресою: м. Київ, вул. А.
Іванова, буд. 12, - про що видано
реєстраційне посвідчення № 022978, та
записано в реєстрову книгу № 121п-261 за
реєстровим № 7468-П.

З реєстраційного посвідчення № 022978 від
07.05.2010 року вбачається, що державну
реєстрацію об'єкта нерухомого майна за
новим власником відповідачем
здійснено на підставі договору іпотеки
від 06.062008 року № 54-2008/DC-1.

Не погоджуючись з діями Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі»
звернулося з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
станом на 07.05.2010 року для реєстрації
прав власності на нерухоме майно на
підставі договору іпотеки не було
надано весь пакет документів,
визначений Тимчасовим положенням про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затверджений наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5, оскільки витяг з Державного
реєстру іпотек та/або витяг з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна про
наявність/відсутність заборони та/або
арешту нерухомого майна, а ні
Комунальним підприємством «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», а ні
Публічним акціонерним товариством «БМ
Банк» не подавались та не запитувались.

Однак з таким висновком погодитися не
можна виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Підпунктом 1 частини 1 статті 19 України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Порядок проведення державної
реєстрації права власності та права
користування (сервітуту) на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельних ділянках; права користування
(найму, оренди) будівлею або іншими
капітальними спорудами, їх окремими
частинами; довірчого управління
нерухомим майном; права власності на
об'єкти незавершеного будівництва, а
також порядок взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
визначено Тимчасовим положенням про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5.

Пунктами 2.1, 2.2 Тимчасового положення
про порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року № 7/5 передбачено, що для
реєстрації виникнення, існування,
припинення прав власності на нерухоме
майно до БТІ разом із заявою про
реєстрацію прав власності подаються
правовстановлювальні документи
(додаток 1), їх копії (нотаріально
засвідчені), а також інші документи, що
визначені цим Положенням.

У разі реєстрації прав власності на
нерухоме майно на підставі договорів
іпотеки, що містять застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
укладені або змінені після набрання
чинності Законом України «Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва», до БТІ, крім документів,
передбачених цим Положенням, необхідно
також надати:

- завірену в установленому порядку
копію письмової вимоги про усунення
порушень, надісланої
іпотекодержателем іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, у якій має бути зазначено
стислий зміст порушених зобов'язань,
вимогу про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги;

- документ, який підтверджує сплив
тридцятиденного строку з моменту
отримання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги іпотекодержателя;

- звіт про оцінку предмета іпотеки;

- витяг з Державного реєстру іпотек;

- витяг з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
про наявність/відсутність заборони
та/або арешту нерухомого майна.

Наявність накладеної заборони
відчуження нерухомого майна при
посвідченні договору іпотеки, за яким
відбувається перехід права власності
від іпотекодавця до іпотекодержателя,
не є підставою для прийняття
реєстратором рішення про відмову в
реєстрації прав власності на нерухоме
майно за іпотекодержателем.

Додатком 1 до пункту 2.1 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5,
«Перелік правовстановлювальних
документів, на підставі яких
проводиться державна реєстрація права
власності на нерухоме майно»
передбачено, що до
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно, віднесено договори, за якими
відповідно до законодавства
передбачається перехід права
власності, зокрема купівлі-продажу,
міни, дарування, довічного утримання,
лізингу, предметом яких є нерухоме
майно, про припинення права на аліменти
для дитини у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно, договори
іпотеки, що містять застереження про
задоволення вимог іпотекодержателя,
укладені або змінені після набрання
чинності Законом України «Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва», договори про задоволення
вимог іпотекодержателя, договори про
виділ у натурі частки нерухомого майна,
про поділ нерухомого майна, що є в
спільній частковій чи спільній
сумісній власності..

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Основне зобов'язання - зобов'язання
боржника за договорами позики, кредиту,
купівлі-продажу, лізингу, а також
зобов'язання, яке виникає з інших
підстав, виконання якого забезпечене
іпотекою.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно статті 35 Закону України
«Про іпотеку», у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Згідно із статтями 36, 37 Закону України
«Про іпотеку» (в редакції, що діяла на
час укладання договору), сторони
іпотечного договору можуть вирішити
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Позасудове врегулювання здійснюється
згідно із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
міститься в іпотечному договорі, або
згідно з окремим договором між
іпотекодавцем і іпотекодержателем про
задоволення вимог іпотекодержателя,
який підлягає нотаріальному
посвідченню і може бути укладений в
будь-який час до набрання законної сили
рішенням суду про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, яким також
вважається відповідне застереження в
іпотечному договорі, визначає можливий
спосіб звернення стягнення на предмет
іпотеки відповідно до цього Закону.
Визначений договором спосіб
задоволення вимог іпотекодержателя не
перешкоджає іпотекодержателю
застосувати інші встановлені цим
Законом способи звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя може передбачати:
передачу іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання основного зобов'язання у
порядку, встановленому статтею 37 цього
Закону; право іпотекодержателя від
свого імені продати предмет іпотеки
будь-якій особі на підставі договору
купівлі-продажу у порядку,
встановленому статтею 38 цього Закону.
Після завершення позасудового
врегулювання будь-які наступні вимоги
іпотекодержателя щодо виконання
боржником основного зобов'язання є
недійсними.

Іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, який передбачає
передачу іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки в рахунок
виконання основного зобов'язання, є
правовою підставою для реєстрації
права власності іпотекодержателя на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Рішення про реєстрацію права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно, що
є предметом іпотеки, може бути
оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності. У разі
набуття права власності на предмет
іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя.

Право іншої особи з вищим пріоритетом
щодо строкового користування
нерухомим майном, набутим у власність
іпотекодержателем, зберігає чинність
відповідно до умов договору, яким
обумовлено таке користування. Права та
вимоги третіх осіб на предмет іпотеки,
набутий у власність іпотекодержателем,
які мають нижчий пріоритет, ніж вимога
іпотекодержателя, втрачають чинність.

Законом України «Про запобігання
впливу світової фінансової кризи на
розвиток будівельної галузі та
житлового будівництва» було внесено
зміни до Закону України «Про іпотеку»,
згідно яких у статті 36 друге речення
частини 1 викласти в такій редакції:
«Позасудове врегулювання здійснюється
згідно із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
міститься в іпотечному договорі, або
згідно з окремим договором між
іпотекодавцем і іпотекодержателем про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
підлягає нотаріальному посвідченню,
який може бути укладений одночасно з
іпотечним договором або в будь-який час
до набрання законної сили рішенням
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки»; частину 3 статті 36
викладено в такій редакції: «Договір
про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками, може
передбачати»; частину 1 статті 37
викладено в такій редакції:
«Іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання».

Отже, новою редакцією статтей 36, 37
Закону України «Про іпотеку» не було
змінено встановлений раніше цими
статтями порядок позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки та підстави переходу
права власності на нього до
іпотекодержателя, а лише було їх
уточнено.

Аналіз вищенаведених норм, як і Закон
України «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва», в цілому, не дає підстав
вважати, що законодавець із прийняттям
названого закону обмежив коло
іпотечних договорів із застереженням
про задоволення вимог кредитора, на
підставі яких за іпотекодержателем
може бути зареєстровано право
власності на предмет іпотеки, лише тими
договорами, які укладені після
набрання чинності цим Законом, а отже,
положення Законів України «Про
іпотеку» та «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» слід застосовувати також
до договорів іпотеки, що містять
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя, укладених до
набрання чинності Законом України «Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва».

Як встановлено судом, основне
зобов'язання, що випливає з Кредитного
договору, це: повернути
іпотекодержателю кредит у розмірі
2500000,00 грн. в строк до 04.06.2010 року на
умовах, зазначених у кредитному
договорі. Вказані кошти банк надав
позичальнику у вигляді відкличної
невідновлювальної кредитної лінії
окремими частинами траншами з
остаточним терміном повернення 04.06.2010
року. Згідно договору
невідновлювальної кредитної лінії від
06.06.2008 року № 2008-54//DC, кредит
повертається позичальником на
позичковий рахунок Товариства з
обмеженою відповідальністю «БМ Банк»,
в строки, згідно встановленого
договором графіка погашення
заборгованості. У визначений договором
невідновлювальної кредитної лінії від
06.06.2008 року № 2008-54//DC термін, Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Печерські зорі» не погасило наявну
строкову заборгованість, що згідно
умов договору надало банку право
негайного повернення суми кредиту,
сплати процентів, що передбачені цим
договором, а також відшкодування
збитків завданих банку внаслідок
невиконаня або неналежного виконання
позичальником умов договору.

Станом на 10.03.2009 року заборгованість
позичальника перед банком за кредитним
договором складала 2074304,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У зв'язку із простроченням
іпотекодавцем виконання договору
невідновлювальної кредитної лінії від
06.06.2008 року № 2008-54//DC, іпотекодержатель
10.03.2009 року надіслав йому претензію у
якій, вимагав протягом 30 днів з моменту
отримання даної претензії, достроково
повернути в повному обсязі на рахунок
іпотекодержателя суму заборгованості
за кредитним договором та попередив,
що у разі невиконання законних вимог
він буде змушений звернути стягнення
за рахунок заставленого майна та
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав. Дана претензія,
відповідно до поштового повідомлення
про вручення, була отримана
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі»
20.03.2009 року.

Враховуючи вищевикладене, у
іпотекодержателя були підстави для
звернення стягнення на заставлене
майно.

Судом встановлено, що для реєстрації
прав власності на нерухоме майно на
підставі договору іпотеки відповідачу
було надано звіт про оцінку предмета
іпотеки, завірену в установленому
порядку копію письмової вимоги про
усунення порушень, надісланої
іпотекодержателем іпотекодавцю, зі
стислим змістом порушених зобов'язань,
вимогою про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередженням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги,
поштове повідомлення, яке
підтверджувало сплив тридцятиденного
строку з моменту отримання
іпотекодавцем письмової вимоги
іпотекодержателя.

Разом з тим, в оскаржуваних судових
рішеннях помилково зазначено, що витяг
з Державного реєстру іпотек та/або
витяг з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
про наявність/відсутність заборони
та/або арешту нерухомого майна, а ні
Публічним акціонерним товариством «БМ
Банк», а ні відповідачем не подавались
та не запитувались.

При цьому, в матеріалах справи
міститься копія постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 16.12.2009 серії АА
№772053, а саме на приміщення № № 1-18,
загальною площею 264,8 м2, розташовані в м.
Києві по вул. А. Іванова, 12 (том 2 а.с. 249).

Однак, до апеляційної скарги
відповідачем було надано копію витягу
з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна № 26681109 від
30.03.2010 року (том 3, а.с. 44- 47), з якого
вбачається, що будь-які записи (чинні
або архівні) щодо арешту майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження, згідно постанови
державного виконавці від 16.12.2009 року
серії АА №772053, відсутні.

Наявність даного витягу спростовує
висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що Публічним
акціонерним товариством «БМ Банк» при
поданні документів для реєстрації прав
власності на нерухоме майно на
підставі договору іпотеки не було
надано витяг з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
про наявність/відсутність заборони
та/або арешту нерухомого майна.

Про своєчасне надання даного витягу
також зазначає відповідач у відзиві на
касаційну скаргу.

Враховуючи, що у зв'язку із
невиконанням Товариством з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі»
(іпотекодателем) умов кредитного
договору, у Публічного акціонерного
товариства «БМ Банк»
(іпотекодержателя) були наявні
підстави для звернення стягнення на
заставлене майно, а також те, що
Публічним акціонерним товариством «БМ
Банк» для реєстрації прав власності на
нерухоме майно на підставі договору
іпотеки, було надано весь пакет
документів, визначений Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
помилкового висновку, визнавши
протиправними дії Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» щодо державної
реєстрації за Товариством з обмеженою
відповідальністю «БМ Банк» права
власності на приміщення з № 1 по № 18
(групи приміщень № 58) (в літ. А)
загальною площею 264,80 м2, розташовані в
м. Києві по вул. А. Іванова, 12, на
підставі договору іпотеки від 06.06.2008
року № 54-2008/DС-1, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 06.06.2008 року
та зобов'язавши Комунальне
підприємство Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна скасувати державну
реєстрацію за Товариством з обмеженою
відповідальністю «БМ Банк»права
власності на приміщення з № 1 по № 18
(групи приміщень № 58) (в літ. А)
загальною площею 264,80 м2, розташовані в
м. Києві по вул. А. Іванова, 12, на
підставі договору іпотеки від 06.06.2008
року № 54-2008/DС-1, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 06.06.2008
року.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або додаткової
перевірки доказів, але судами допущено
помилку в застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до постановлення
незаконного рішення, судові рішення
першої та апеляційної інстанції
підлягають скасуванню з
постановленням нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 221, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«БМ Банк» - Рубанка Дмитра Миколайовича
- задовольнити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.08.2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2012 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Печерські
зорі» до Комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
треті особи - Публічне акціонерне
товариство «БМ Банк», Товариство з
обмеженою відповідальністю «БМ Буд»,
про скасування рішення про державну
реєстрацію права власності - скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Печерські зорі» -
відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку глави 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз