Справа № 826/2197/14
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
Справа: № 826/2197/14

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційні
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю «Біопрот», Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Біопрот»
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві про визнання
неправомірними та скасування наказу і
направлення, визнання неправомірними
дій, скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Біопрот» ( далі -
позивач ) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів у місті
Києві ( далі - відповідач ) про:

1)визнання неправомірними та
скасування наказу від 16.01.2014 року № 67 та
направлення на перевірку від 16.01.2014
року № 50/15-01;

2)визнання неправомірними дій
відповідача щодо проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки податкової звітності
позивача;

3)скасування податкових
повідомлень-рішень від 06.02.2014 року №
та № .

Окружний адміністративний суд міста
Києва своєю постановою від 25 березня 2014
року адміністративний позов
задовольнив частково, скасувавши
податкові повідомлення-рішення від
06.02.2014 року № - повністю та №
в частині зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 1 245 545,00 грн.
та штрафних ( фінансових ) санкцій у
сумі 311 386,25 грн.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач та відповідач подали
апеляційні скарги.

Позивач у своїй апеляційній скарзі
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.02.2014 року №
в частині зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за листопад 2013 року у
розмірі 306 455,00 грн. і нарахування
штрафних фінансових санкції на суму 76
613,75 грн. та ухвалити нову про
задоволення позовних вимог в цій
частині, так як, на думку апелянта,
оскаржуване рішення суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить суд апеляційної інстанції
скасувати оскаржуване судове рішення в
частині задоволення позовних вимог та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в цій частині, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, товариство з обмеженою
відповідальністю «Біопрот» ( далі - ТОВ
«Біопрот» ) є юридичною особою та
перебуває на податковому обліку
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві як платник податку
на додану вартість ( далі - ПДВ ).

Державною податковою інспекцією
у Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку з питань достовірності
нарахування сум бюджетного
відшкодування ПДВ, заявлених у
зменшення податкових зобов'язань з ПДВ
наступних звітних ( податкових )
періодів за серпень, вересень, листопад
2013 року, за результатами якої складено
акт від 27.01.2014 року № 22/15-01-50/38080359.

Згідно з висновками зазначеного
акту перевірки, відповідачем було
встановлено порушення ТОВ «Біопрот»
вимог податкового законодавства, що
призвело до заниження суми бюджетного
відшкодування ПДВ за червень 2013 року на
841 432,00 грн. та завищення суми бюджетного
відшкодування ПДВ у серпні 2013 року на 841
432,00 грн., у вересні 2013 року на 404 113,00 грн.,
у листопаді 2013 року на 306 455,00 грн.

На підставі та на виконання акту
перевірки від 27.01.2014 року № 22/15-01-50/38080359
відповідачем було прийнято податкові
повідомлення-рішення від 06.02.2014 року №
, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ у
розмірі 1 552 000,00 грн., у тому числі: за
серпень 2013 року на 841 432,00 грн., за
вересень 2013 року на 404 113,00 грн., за
листопад 2013 року на 306 455,00 грн. та
нараховані штрафні ( фінансові )
санкції у розмірі 388 000,00 грн., та №
, яким позивачу збільшено суму
бюджетного відшкодування з ПДВ за
червень 2013 року на суму 841 432,00 грн.

Спірні правовідносини
регулюються нормами Податкового
кодексу України ( далі - ПК України ),
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» ( далі - Закон № 996-XIV ),
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, яке
затверджено Наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року №
88 ( далі - Положення № 88 ).

Так, у п. 200.3 ст. 200 ПК України, при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до п. 200.5 ст. 200 ПК України, не
мають права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які були
зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

П. 200.6 ст. 200 ПК України ( у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин ) встановлено, що платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

У відповідності до підпункту «а» п. 200.14
ст. 200 ПК України, якщо за результатами
камеральної або документальної
позапланової виїзної перевірки
контролюючий орган виявляє
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, то такий орган,
у разі заниження заявленої платником
податку суми бюджетного відшкодування
щодо суми, визначеної контролюючим
органом за результатами перевірок,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування. У цьому випадку
вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах.

З правового аналізу викладених
законодавчих положень вбачається, що
право на отримання бюджетного
відшкодування набувають виключно
суб'єкти господарювання, які
зареєстровані як платники ПДВ понад 12
місяців. При цьому, скористатися таким
правом платник податку може лише у
наступному за звітним податковому
періоді. А відтак, і податковий орган у
разі заниження платником податків суми
бюджетного відшкодування має
враховувати її виключно в наступних
податкових періодах.

Таким чином, оскільки позивач у червні
2013 року був зареєстрований як платник
ПДВ менше ніж 12 місяців, а в серпні
цього ж року, набувши податковий стаж,
він у відповідності з вимогами ст. 200 ПК
України скористався своїм правом на
бюджетне відшкодування з ПДВ за
минулий звітний період, то винесення
податковим органом оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень від
06.02.2014 року № та № в частині
визначення ТОВ «Біопрот» податкових
зобов'язань шляхом збільшення суми
бюджетного відшкодування з ПДВ за
червень 2013 року у розмірі 841 432,00 грн. та
зменшення цієї ж суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за серпень 2013 року
є безпідставним та свідчить про
протиправність їх винесення
відповідачем в частині нарахування ТОВ
«Біопрот» вказаних податкових
зобов'язань.

Стосовно правомірності/протиправності
податкового повідомлення-рішення від
06.02.2014 року № в частині
нарахування позивачу податкового
зобов'язання за вересень 2013 року на
суму 404 113,00 грн. та застосування до
нього штрафних ( фінансових ) санкцій у
розмірі 101 028,25 грн., судова колегія
звертає увагу на те, що при визначенні
вказаних грошових сум та необхідності
їх застосування відповідач виходив з
того, що за результатами зустрічної
звірки ТОВ «Біопрот» у грудні 2013 року
було встановлено відсутність даного
суб'єкта господарювання за його місцем
знаходженням. Однак, в день складання
акту про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Біопрот» 03.12.2013
року позивачем було подано державному
реєстратору реєстраційну картку
підтвердження відомостей про юридичну
особу, що свідчить про те, що даний
платник податків був зареєстрований
належним чином, не перебував у стані
припинення та не був виключений з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб і фізичних осіб підприємців. Крім
того, з показань свідків, які були
допитані під час розгляду справи у суді
першої інстанції, вбачається, що при
проведенні даної зустрічної перевірки
уповноважені посадові особи
контролюючого податкового органу не
шукали ТОВ «Біопрот» за адресою: м.
Київ, вул. Крижанівського, 4 саме в офісі
№ 507, який є офіційним місцем
знаходженням позивача.

Вищевикладене переконує судову
колегію в тому, що нарахування
податковими органами позивачу
податкового зобов'язання за вересень
2013 року на суму 404 113,00 грн. та
застосування до нього штрафних (
фінансових ) санкцій у розмірі 101 028,25
грн. через відсутність ТОВ «Біопрот» за
місцем реєстрації є неправомірним, а
отже, як було правильно встановлено
судом першої інстанції, податкове
повідомлення-рішення від 06.02.2014 року №
в частині нарахування позивачу
податкового зобов'язання за вересень
2013 року на суму 404 113,00 грн. та
застосування до нього штрафних (
фінансових ) санкцій у розмірі 101 028,25
грн. підлягає скасуванню.

Перевіряючи наявність правових
підстав для зменшення відповідачем ТОВ
«Біопрот» суми бюджетного
відшкодування з ПДВ за листопад 2013 року
в розмірі 306 455,00 грн. та застосування до
позивача штрафних санкцій у розмірі 76
613,75 грн. шляхом винесення податкового
повідомлення-рішення від 06.02.2014 року №
, судова колегія звертає увагу на
те, що ТОВ «Біопрот», діючи в порушення
вимог ст. 200 ПК України, включило до
бюджетного відшкодування у податковій
декларації за листопад 2013 року суму
податкового кредиту за звітний період -
листопад 2013 року у розмірі 306 455,00 грн.,
не перенісши це значення до наступного
податкового періоду.

При цьому, судова колегія вважає
необґрунтованими доводи позивача,
викладені в його апеляційній скарзі,
про те, що вказана спірна сума
бюджетного відшкодування була
самостійно анульована ТОВ «Біопрот»
шляхом направлення відповідачу
уточнюючої податкової декларації,
оскільки ці дії були вчинені позивачем
лише 05.02.2014 року, тобто після проведення
відповідачем спірної документальної
перевірки даного платника податків -
27.01.2014 року, що не узгоджується з
правовими приписами п.п. 50.1, 50.2 ст. 50 ПК
України, зі змісту яких вбачається, що
платник податків може скористуватися
своїм правом на самостійне виправлення
технічної помилки лише до моменту
проведення податковими органами
документальної перевірки його
податкової звітності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно наявності
достатніх та необхідних правових
підстав для скасування податкових
повідомлень-рішень від 06.02.2014 року №
- повністю та № в частині
зменшення суми бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 1 245 545,00 грн. та
штрафних ( фінансових ) санкцій у сумі 311
386,25 грн. і приходить до висновку про те,
що судом першої інстанції було повно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно визначено норми
матеріального та процесуального права,
які підлягають застосуванню, із
дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги
товариства з обмеженою
відповідальністю «Біопрот» та
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 березня 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю «Біопрот»,
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у місті Києві - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено
18.06.2014 року.

Головуючий суддя
Епель О.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.