Справа № 826/6925/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в порядку письмового провадження
13 червня 2014 року № 826/6925/14
За позовомОСОБА_1 доРеєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м.Києві; державних реєстраторів
Головного управління юстиції у м.Києві:
Іченської М.С., Шульги І.Ю., Максименко
Л.А., Чекригіна О.В.про Скасування
рішень, зняття арешту
Суддя: Кротюк О.В.
Обставини справи:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася ОСОБА_1 з
позовом до Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.Києві;
державних реєстраторів Головного
управління юстиції у м.Києві: Іченської
М.С., Шульги І.Ю., Максименко Л.А.,
Чекригіна О.В. та просить суд:
- Скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
головного управління юстиції в м. Києві
Іченської М. С. від 28.01.2014 року №10380363.
- Скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
головного управління юстиції в м. Києві
Шульги І. Ю. від 08.05.2014 року №12921461.
- Скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
головного управління юстиції в м. Києві
Чекригіна О. О. від 28.01.2014 року № 10389998.
- Скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
головного управління юстиції в м. Києві
Максименко Л. А. від 08.05.2014 року № 12921535.
- Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,
Відповідач заперечив проти позовних
вимог, з підстав, викладених у
письмовому запереченні, долученому до
матеріалів справи, покликаючись на
мотиви, викладені у листі Державної
реєстраційної служби України від
23.04.2014 року № к-1381-05, а саме: відсутністю
законодавчого і програмного
забезпечення можливості припинення
обтяження речових прав на 1/2 частини
об'єкта нерухомого майна у випадку
проведення державної реєстрації
виникнення обтяження на об'єкт
нерухомого майна в цілому.
В порядку частини 6 ст.128 КАС України
судом ухвалено про розгляд справи в
письмовому провадженні.
Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
21 червня 2011 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
було постановлено ухвалу про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у справі №
08 листопада 2013 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
ухвалено скасувати частково заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 21.06.201 року у
цивільній справі № 2-2996/2011, а саме арешт
на 1/2 квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину
квартири АДРЕСА_2, право власності на
які визнано за ОСОБА_1 рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 17
26 квітня 2012 року Дарницьким районним
судом м. Києва було постановлено ухвалу
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 у справі № 2-3862/12.
4 вересня 2013 року Дарницьким районним
судом Київської області було
постановлено ухвалу у справі № 753/3055/13
(№ 2-3862/12) провадження № 2/753/3135/13, якою
частково скасовано заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою від
26 квітня 2013 року, а саме: арешт на 1/2
частини АДРЕСА_6 та 1/2 частини АДРЕСА_2,
право власності на які належить ОСОБА_1.
Позивач неодноразово звертався з завою
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві про
реєстрацію зняття обтяжень щодо 1/2
квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини квартири
Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Іченська М.С. від 28
січня 2014 року відмовлено у держаній
реєстрації припинення арешту з підстав
відсутності запису, щодо якого подано
заяву.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно ОСОБА_7 від 08 травня
2014 року відмовлено у держаній
реєстрації припинення арешту з підстав
подані документи не відповідають
вимогам або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, в
державному реєстрі предметом
обтяження є ціла квартира, а в ухвалі
вказано скасувати арешт з 1/2 частини
квартири.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Чекригіном О.В. від 28
січня 2014 року було зупинено розгляд
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, оскільки не було подано
належним чином засвідченої копії
судового рішення.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Максименко Л.А. від 08
травня 2014 року відмовлено у держаній
реєстрації припинення арешту з
підстав, що подані документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують (предметом обтяження є
ціла квартира, а в ухвалі вказано
скасувати арешт з 1/2 частини квартир).

Позивач просить скасувати вказані вище
рішення державних реєстраторів та
зняти арешт з квартири АДРЕСА_1,
квартири АДРЕСА_2.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під
час прийняття постанови суд вирішує,
зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1
статті 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з
наступного.

У відповідності до ч 1. ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування
(ч.1. ст. 70 КАС України).

Однією з вимог до позовної заяви
процесуальний закон висуває: зміст
позовних вимог згідно з частинами
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів (п.4. ч. 1 ст.
106 КАС України).

На підтвердження обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази (ч.2. ст. 106 КАС
України).

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України (п.1
ч.3. ст. 2 КАС України).

Згідно ч.2. ст. 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, аналізуючи зміст позовної
заяви, судом встановлено відсутність
жодних належних обґрунтувань та
допустимих доказів щодо підстав для
скасування рішень державних
реєстраторів, оскільки позивачем не
зазначеного жодних порушень, допущених
ними при прийнятті оскаржуваних
рішень.

Покликання у позові на ст. 321 Цивільного
кодексу України щодо того, що право
власності є непорушним та ст.19 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», щодо
здійснення державної реєстрації
обтяжень на підставі рішень судів, які
набрали законної сили є такими, що не
визначають обставин протиправності
оскаржуваних рішень.

Окрім того, вимога щодо зняття арешту є
такою, що сформована не належним чином
у відповідності до вимог ч.4. ст. 105 КАС
України та не відповідає обставинам
справи, оскільки арешт в частині майна
позивача вже знято, про що позивачем
додано до позовної заяви відповідні
судові ухвали.

Отже суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги з підстав, зазначених у позові
не можуть бути задоволені судом.

Разом з тим, суд звертає увагу на ч.2. ст.
11 КАС України згідно положень якої суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи матеріали справи, пояснення
представників сторін, суд вважає
необхідним зазначити про наступне.

Згідно частини 1 ст.2 Закону "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (№ 1952-IV
від 01.07.2004; далі - Закон): Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
(далі - Державний реєстр прав) - це єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав;
обтяження - це заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Згідно положень ст.11 Закону Державний
реєстр прав складається з розділів, які
відкриваються на кожний об'єкт
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації права власності
на нього. Кожний розділ Державного
реєстру прав складається з чотирьох
частин, які містять відомості про:
нерухоме майно; право власності та
суб'єкта (суб'єктів) цього права; інші
речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих
прав; обтяження прав на нерухоме майно
та суб'єкта (суб'єктів) цих прав.

Порядок ведення Державного реєстру
прав визначає Кабінет Міністрів
України.

Вказаний Порядок ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
затверджено постановою КМ України від
26 жовтня 2011 р. N 1141 (далі - Порядок).

Ведення Державного реєстру прав
передбачає, зокрема, внесення змін до
записів Державного реєстру прав,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
державна реєстрація прав), скасування
записів Державного реєстру прав
(підпункт 5 пункту 4 Порядку).

Пунктом 40 Порядку встановлено, що у
разі внесення змін у зв'язку із зміною
відомостей про нерухоме майно, право
власності та суб'єкта цього права, інші
речові права та суб'єкта цих прав,
обтяження прав на нерухоме майно та
суб'єкта цих прав, що містяться у
Державному реєстрі прав, які не
пов'язані з проведенням державної
реєстрації прав, державний реєстратор
вносить до відповідного запису
Державного реєстру прав такі
відомості:

1) підстава для зміни відомостей:

назва документа;

дата видачі документа;

номер документа;

ким виданий (оформлений) документ;

додаткові відомості про документ;

2) реєстраційний номер, дата і час
реєстрації заяви, на підставі якої
вносяться зміни до Державного реєстру
прав;

3) підстава для внесення змін до запису:

назва рішення;

дата формування рішення;

індексний номер рішення;

4) прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора;

5) найменування органу державної
реєстрації прав або найменування
нотаріальної контори, назва
нотаріального округу.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами (ч.3. ст.152 ЦПК України).

Згідно положень ч.1, 4 ст. 8 КАС України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що ухвали судів (від 08
листопада 2013 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
про часткове скасування заходів
забезпечення позову; від 4 вересня 2013
року Дарницьким районним судом
Київської області було постановлено
ухвалу у справі № 753/3055/13 (№ 2-3862/12)
провадження № 2/753/3135/13) про часткове
скасування заходів забезпечення
позову є підставами для внесення змін у
вже зареєстровані обтяження на
підставі та згідно вимог п.40 Порядку.
Зазначені рішення судів доцільно в
такому разі розглядати як не фактичне
скасування обтяження в цілому як
такого, а як здійснення його зміни
шляхом зменшення його меж (з 1/1 на 1/2
зазначеного у відповідній ухвалі
майна), що законом не заборонено,
оскільки встановлення, зміна (заміна) і
припинення відповідного обтяження
здійснюється судом та у відповідності
до вимог процесуального закону.
Вказане, на думку суду, обумовлює
наявність обставин зміни відомостей
про обтяження нерухомого майна.

В той же час, суд відмітить, що
покликання відповідача на законодавчу
відсутність можливості припинення
обтяження речових прав на 1/2 частину
об'єкта нерухомого майна не
обґрунтовані належними і допустимими
доказами. Поряд з цим, технічні аспекти
функціонування реєстру не можуть
перешкоджати належній реалізації
майнових прав та інтересів громадян.

А відтак суд вважає необхідним
скасувати оскаржувані рішення в
частині та зобов'язати Реєстраційну
службу Головного управління юстиції в
місті Києві повторно розглянути заяви
позивача з урахуванням висновків суду
у цій справі.

Оскільки з заявлених позивачем підстав
позов задоволенню не підлягає, суд не
відшкодовує позивачу судові витрати.

Отже, позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. 9, 11, 71, 159, 163 КАС України,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Іченська М.С. № 10380363 від
28 січня 2014 року про відмову у держаній
реєстрації припинення арешту
скасувати.

Рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_7 № 12921461 від 08
травня 2014 року про відмову у держаній
реєстрації припинення арешту
скасувати.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві повторно розглянути заяви
ОСОБА_1, прийняті 28.01.2014 року № 5154371 та
08.05.2014 № 6532530 з урахуванням висновків
суду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС
України. Постанова може бути оскаржена
до Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги в порядку і строки,
встановлені ст.186 КАС України.

Суддя
О.В. Кротюк