Справа № 9101/195270/2012
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2013 рокусправа № 2а/0470/6399/12
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого
судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів:
Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепової Ю.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
ОСОБА_1 та Криворізької центральної
міжрайонної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової службина
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.10.2012р. у справі №2а/0470/6399/12за
позовом:Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1до: про:Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби визнання
протиправними та скасування
податкових
повідомлень-рішеньВСТАНОВИВ:

07.06.2012р. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі - Криворізька
ЦМДПІ) про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень / а.с. 2-6/.

Ухвалою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
08.06.2012р. за вищезазначеним
адміністративним позовом було
відкрито провадження в
адміністративній справі №2а/0470/6399/12 та
справу було призначено до судового
розгляду /а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві
на те, що відповідачем у справі було
проведено документальну планову
виїзну перевірку позивача з питання
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р., за
результатами якої податковим органом
було складено акт №520/172/НОМЕР_1 від
16.05.2012р., у якому за результатами
проведеної перевірки податковим
органом було зроблено висновки про
порушення позивачем вимог Податкового
кодексу України, що призвело, зокрема,
до донарахування податку з доходів від
підприємницької діяльності за 2011р. та
до заниження ПДВ у 2011р., та за
результатами перевірки, на підставі
акту перевірки, відповідачем 29.05.2012р.
були прийняті податкові
повідомлення-рішення: №, яким
нараховано податок на доходи фізичних
осіб в сумі 14993,79 грн. та штрафну санкцію
в сумі 3748,45 грн., та №, яким
нараховано ПДВ в сумі 23996,00 грн. та
штрафні санкції в сумі 851,00 грн., позивач
вважає висновки податкового органу у
акті перевірки та прийняті за
результатами перевірки рішення
необґрунтованими з огляду на те, що
витрати, пов'язані із діяльністю
(діяльність автомобільного вантажного
транспорту), правомірно включені до
складу валових витрат, а покладення на
позивача обов'язків платника ПДВ за
період, коли ФОП ОСОБА_1 ще не підлягав
обов'язковій реєстрації, є
безпідставним, тому позивач вважає, що
прийняті відповідачем за результатами
перевірки рішення є протиправними,
просив суд визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача
№ та № від 29.05.2012р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.10.2012р. у справі №2а/0470/6399/12
адміністративний позов задоволено
частково, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від
29.05.2012р. про визначення податкового
зобов'язання з ПДВ в сумі 23996,00 грн. та
нарахування штрафних санкцій в розмірі
851,00 грн., визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення № від
29.05.2012р. в частині нарахування
податкового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб в сумі 1317,11 грн. та
в частині нарахування штрафних санкцій
в розмірі 329,28 грн. (суддя Луніна О.С.) /
а.с. 125-128/.

Позивач, ФОП ОСОБА_1, не погодившись з
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.10.2012р. у даній справі в частині
відмови в задоволенні позовних вимог,
подав апеляційну скаргу /а.с. 135-140/, у
якій, з урахуванням заяви про зміну
апеляційної скарги /а.с. 237-238/,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи не було з'ясовано усі обставини
справи щодо визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
29.05.2012р. у повному обсязі, що призвело до
постановлення ним рішення у справі в
цій частині з порушенням норм чинного
матеріального та процесуального права,
тому просив суд постанову суду першої
інстанції від 11.10.2012р. скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог та постановити у справі нове
рішення, яким визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
29.05.2012р. в частині нарахування податку
на доходи фізичних осіб в сумі 13676,68 грн.
та штрафної санкції в сумі 3419,17 грн., а в
решті оскаржуване судове рішення -
залишити без змін.

Відповідач, Криворізька ЦМДПІ, не
погодившись з постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11.10.2012р. у
даній справі, подав апеляційну скаргу /
а.с. 199-201/, у якій посилаючись на те, що
судом першої інстанції під час
розгляду даної справи не було з'ясовано
усі обставини справи, які мають
значення для її вирішення та зроблено
висновки, які суперечать фактичним
обставинам справи, що призвело до
постановлення ним рішення у справі з
порушенням норм чинного матеріального
та процесуального права в частині
визнання позовних вимог щодо
скасування податкових
повідомлень-рішень від 29.05.2012р., тому
просив суд скасувати постанову суду
першої інстанції від 11.10.2012р. та
постановити у справі нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Відповідач у письмових запереченнях на
апеляційну скаргу позивача /а.с. 214/
заперечував проти доводів, зазначених
в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції при постановлені судового
рішення не було порушено норм
матеріального та процесуального права
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог, а тому відсутні
підстави для скасування постанови суду
від 11.10.2012р. в цій частині, просив
апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Позивач у письмових запереченнях на
апеляційну скаргу відповідача /а.с.
227-228/, заперечував проти доводів
апеляційної скарги Криворізької ЦМДПІ,
посилаючись на те, що постанова суду
першої інстанції в частині задоволення
позову є законною та обґрунтованою,
просив суд у задоволенні апеляційної
скарги відповідача відмовити.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали доводи, викладені
у апеляційній скарзі та у запереченнях
на апеляційну скаргу Криворізької
ЦМДПІ, та просили суд апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення,
апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1
задовольнити, постанову суду першої
інстанції від 11.10.2012р. скасувати в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог та постановити у справі нове
рішення, яким визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
29.05.2012р. в частині нарахування податку
на доходи фізичних осіб в сумі 13676,68 грн.
та штрафної санкції в сумі 3419,17 грн., а в
решті оскаржуване судове рішення -
залишити без змін.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Відповідач про
день, годину та місце розгляду справи
апеляційним судом повідомлений
належним чином /а.с. 235, 236/. Відповідачем
11.12.2013р. було подано клопотання про
розгляд справи без участі податкового
органу /а.с. 240/. За таких обставин
колегія суддів вважає можливим
розглянути дану справу у відсутність
представника відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні
представників позивача, перевіривши
доводи апеляційних скарг, матеріали
даної адміністративної справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, зареєстрований як фізична
особа-підприємець 15.02.2000р виконавчим
комітетом Криворізької міської ради
Дніпропетриовської області, та позивач
у справі, як платник податків,
перебуває на податковому обліку у
відповідача.

Під час розгляду даної
адміністративної справи судом
встановлено, що посадовими особами
відповідача у період з 17.04.2012р. по
08.05.2012р. було проведено документальну
планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р., за
результатами якої було складено акт
№520/172/НОМЕР_1 від 16.05.2012р. ( далі - акт
перевірки) / а.с. 7-32/.

Як вбачається з наданої суду
ксерокопії акту перевірки за
результатами проведеної перевірки
податковим органом було зроблено
висновки про порушення позивачем:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового
кодексу України, в результаті чого
донараховано податок з доходів від
підприємницької діяльності за 2011р. в
розмірі 13676,68 грн.;

- пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового
кодексу України, в результаті чого
донараховано податок з доходів від
підприємницької діяльності за 2011р. у
розмірі 1317,00 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено ПДВ у 2011р. на
суму 23996,00 грн.;

- п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу
України, а саме неподання декларацій за
лютий, березень, квітень, травень,
червень 2011р.

У подальшому, за результатами
проведеної перевірки, на підставі акту
перевірки відповідачем у справі
29.05.2012р. були прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ на 24847,00
грн., у тому числі основний платіж
(збільшення) - 23996,00 грн., штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) - 851,00 грн.
/а.с. 35/;

- №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 18742,24 грн., у
тому числі основний платіж
(збільшення)- 14993,79 грн., штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) - 3748,45 грн.
/а.с. 38/

Як вбачається з акту перевірки
висновок про заниження зобов'язання з
ПДВ у 2011р. на суму 23996,00 грн. та неподання
декларацій з ПДВ за лютий - червень 2011р.,
податковим органом зроблено на
підставі того, що ФОП ОСОБА_1 з лютого
2011р. не зареєструвався платником ПДВ,
що зобов'язаний був зробити у
відповідності до ст.ст. 181, 183
Податкового кодексу України, тобто з
20.01.2011р., у зв'язку з чим позивачем не
сплачувався ПДВ, що призвело до його
заниження на 23996,00 грн., та, відповідно,
не подавались податкові декларації з
ПДВ.

Судом першої інстанції і судом
апеляційної інстанції встановлено, що
з 01.01.2011р. ФОП ОСОБА_1 перейшов на
загальну систему оподаткування і
відповідно до п. 18 підрозділу 2
Перехідних положень Податкового
кодексу України, який був чинний на той
момент, позивач не мав обов'язку
реєструватися платником ПДВ, хоча і
зареєструвався платником ПДВ 15.06.2011р. в
добровільному порядку, а тому відсутні
правові підстави вважати ФОП ОСОБА_1
таким, що був зобов'язаний
зареєструватись платником ПДВ з лютого
2011р., нараховувати податок при
здійсненні господарських операцій з
лютого по червень 2011р. та, відповідно,
подавати податкові декларації з ПДВ,
оскільки закон, яким зазначений п. 18 був
виключений, вступив в законну силу лише
06.08.2011р.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
обґрунтовано зроблено висновок щодо
безпідставності висновку податкового
органу про необхідність збільшення
суми грошового зобов'язання з ПДВ на
23996,00 грн. та застосування штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі
851,00 грн., та обґрунтовано визнано
податкове повідомлення-рішення №
від 29.05.2012р. протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи
податкове повідомлення-рішення №
від 29.05.2012р. складається з двох сум
основного платежу та двох сум штрафних
санкцій: 13676,68 грн. та 1317,11 грн., 3419,17 грн.
та 329,28 грн., відповідно.

Висновок податкового органу про
заниження позивачем податку на доходи
фізичних осіб в сумі 13676,68 грн. зроблено
на підставі того, що ФОП ОСОБА_1
безпідставно включив до складу витрат
підприємницької діяльності у 2011р.
витрати на придбання автошин в сумі
91177,85 грн. (без врахування ПДВ) для
автомобілів, які не віднесені
підприємцем до основних засобів, тобто,
відсутність бухгалтерського обліку
основних засобів, відсутність
нарахування амортизації не дає права
на включення таких витрат, з чим
погодився і суд першої інстанції.

За нормами діючого податкового
законодавства, якими передбачено право
на включення витрат до складу витрат
підприємницької діяльності, дозволено
включати до витрат діяльності витрати
на утримання, експлуатацію та ремонт
основних засобів загальновиробничого
призначення, при цьому основними
критеріями визнання витрат є їх
пов'язаність із господарською
діяльністю та документальна
підтвердженість (наявність первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку), а не наявність
чи відсутність бухгалтерського обліку
основних засобів, відрахування або
невідрахування амортизації тощо, при
цьому узагальнення обліку результатів
діяльності фізичної особи-підприємця
для цілей оподаткування здійснюється у
Книзі обліку доходів і витрат,
відомості якої мають бути
документально обґрунтовані.

Таким чином, з урахуванням того, що
позивачем здійснюється діяльність із
перевезень вантажів, витрати на
експлуатацію автомобілів,
підтверджені відповідними первинними
документами, які надавались під час
проведення перевірки, і належним чином
завірені копії яких містяться в
матеріалах справи, є витратами
підприємницької діяльності і всі
операції у відповідності до вимог
податкового законодавства відображені
у Книзі обліку доходів і витрат.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позивачем правомірно, за наявністю
первинних документів про придбання
автошин, за нявністю зв'язку цих витрат
із діяльністю, правомірно включено до
складу валових витрат витрати на
придбання автошин в сумі 91177,85 грн., а
тому висновок суду першої інстанції
щодо обґрунтованості висновку
податкового органу про необхідність
нарахування податку на доходи фізичних
осіб в сумі 13676,68 грн. та застосування
штрафних санкцій в сумі 3419,17 грн. є
безпідставним.

Щодо висновку відповідача про невірний
остаточний розрахунок ФОП ОСОБА_1
податку на доходи фізичних осіб за
звітний податковий рік (2011р.), а саме: до
гр. 6 додатку 7 віднесена сума 2632,00 грн.
(фактично сплачена), а необхідно було
віднести суму нараховану - 1314,89 грн.,
згідно авансового розрахунку,
внаслідок чого податковим органом
донараховано податок на доходи
фізичних осіб за 2011р. в сумі 1317,11 грн.,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Судом першої інстанції і судом
апеляційної інстанції встановлено, що
позивачем до податкового органу було
подано податку декларацію про одержані
доходи за 1 квартал 2011р., відповідно до
якої сума доходу склала 4382,00 грн., сума
податку, сплаченого авансом - 657,45 грн., і
на підставі цих даних позивачем у
відповідності до вимог ст. 177
Податкового кодексу України протягом
2011р. сплачувались авансові платежі у
розмірі 658,00 грн. за кожний квартал на
загальну суму 2632,00 грн., при цьому при
дослідженні показників податкової
звітності, які визначені у річній
декларації за 2011р., встановлено, що
податок з доходів фізичних осіб за 2011р.
сплачений позивачем у більшому
розмірі, ніж передбачено законом (сума
податку, що підлягає поверненню
складає 170,99 грн.), а тому колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
законно та обґрунтовано зроблено
висновок про те, що податкове
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 по податку з
доходів фізичних осіб за 2011р. було
виконано у повному обсязі, та про те, що
податкове повідомлення-рішення №
від 29.05.2012р. в частині нарахування
податкового зобов'язання в сумі 1317,11
грн. та штрафних санкцій в розмірі 329,28
грн. є протиправним і підлягає
скасуванню.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи в частині відмови позивачу в
задоволені позовних вимог було
зроблено висновки, які суперечать
фактичним обставинам справи, що
призвело до постановлення ним рішення
у даній справі з порушенням норм
чинного матеріального та
процесуального права в цій частині, а
тому необхідно апеляційну скаргу
позивача задовольнити, постанову суду
першої інстанції від 11.10.2012р. у даній
справі скасувати в частині відмови
позивачу в задоволені позовних вимог, а
апеляційну скаргу відповідача -
Криворізької ЦМДПІ, необхідно залишити
без задоволення, оскільки доводи
апеляційної скарги зводяться до
переоцінки відповідачем доказів, які
були досліджені судом першої інстанції
під час розгляду даної
адміністративної справи і незгоди з
висновками суду з оцінки обставин у
справі, а також помилкового тлумачення
заявником апеляційної скарги норм
матеріального та процесуального
права, і не можуть бути підставою для
скасування постанови суду в частині
задоволених позовних вимог.

Вирішуючи по суті заявлені позивачем у
справі позовні вимоги, колегія суддів
враховуючи вищенаведені обставини, які
були встановлені під час розгляду
даної адміністративної справи та
підтверджуються належними письмовими
доказами, які були досліджені судом у
судовому засіданні під час розгляду
справи та долучені до матеріалів
справи, та приймаючи до уваги норми
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, вважає, що
заявлені позивачем у справі позовні
вимоги підлягають задоволенню і
необхідно визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
29.05.2012р. в частині нарахування податку
на доходи фізичних осіб в сумі 13676,68 грн.
та штрафної санкції в сумі 3419,17 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 196,198,202,205,207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
центральної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.10.2012р. у справі №2а/0470/6399/12 в частині
відмови позивачу в задоволенні
позовних вимог скасувати і позов в цій
частині задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Криворізької центральної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби № від 29.05.2012р. в
частині нарахування податку на доходи
фізичних осіб в сумі 13676,68 грн. та
штрафної санкції в сумі 3419,17 грн.

В решті постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.10.2012р. у справі №2а/0470/6399/12 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення постанови в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 06.06.2014р.

Головуючий:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко