Справа № 751/943/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 751/943/14
Головуючий у 1-й інстанції: Овсієнко
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
недієздатної ОСОБА_3 на постанову
Новозаводського районного суду міста
Чернігова від 01 квітня 2014 року
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2, яка діє в інтересах
недієздатної ОСОБА_3 до
Територіального центру соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг) Новозаводського району м.
Чернігова, треті особи - Орган опіки та
піклування Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводськогої районної у м.
Чернігові ради, ОСОБА_4, про заборону
вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в
інтересах недієздатної ОСОБА_3 у якому
просила заборонити Територіальному
центру соціального обслуговування
(надання соціальних послуг)
Новозаводського району м. Чернігова
(надалі за текстом - «Територіальний
центр») заходити до квартири АДРЕСА_1 та
перешкоджати їй у виконанні
опікунських обов'язків.

Постановою Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 01 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши повноту встановлення
місцевим загальним судом фактичних
обставин справи та правильність
застосування ним норм матеріального і
процесуального права, Київський
апеляційний адміністративний суд
дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1.

У грудні 2008 р. ОСОБА_4 звернувся до
Територіального центру із заявою у
якій просив прийняти його на надомне
обслуговування відділенням соціальної
допомоги, як ветерана війни та інваліда
І групи.

28 грудня 2008 р. директором
Територіального центру видано наказ №
38 «Про взяття на обслуговування» яким
ОСОБА_4 прийнято на обслуговування до
відділення соціальної допомоги вдома.

Цей наказ став підставою для укладення
між Територальним центром та ОСОБА_4
договору на обслуговування одиноких
непрацездатних громадян за змістом
якого останньому надаються послуги із
закупки товарів, виклику лікаря,
супроводження в лікарню, прибирання в
квартирі та ін.

Спеціальним законом який визначає
основні організаційні та правові
засади надання соціальних послуг
особам, які перебувають у складних
життєвих обставинах та потребують
сторонньої допомоги є Закон України
«Про соціальні послуги» від 19 червня 2003
р. № 966-IV (надалі за текстом - «Закон №
966-IV»).

У статті 1 цього Закону надано
визначення термінів, що вживаються у
ньому, розкрито і зміст терміну
«соціальні послуги» - це комплекс
заходів з надання допомоги особам,
окремим соціальним групам, які
перебувають у складних життєвих
обставинах і не можуть самостійно їх
подолати, з метою розв'язання їхніх
життєвих проблем.

Згідно статті 5 Закону № 966-IV основними
формами надання соціальних послуг є
матеріальна допомога та соціальне
обслуговування. Соціальне
обслуговування здійснюється, зокрема,
за місцем проживання особи (вдома).

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 5
Закону № 966-IV відповідно до нього
Закону можуть надаватися
соціально-побутові послуги -
забезпечення продуктами харчування,
м'яким та твердим інвентарем, гарячим
харчуванням, транспортними послугами,
засобами малої механізації, здійснення
соціально-побутового патронажу,
соціально-побутової адаптації, виклик
лікаря, придбання та доставка
медикаментів тощо.

Відповідно до пункту 8 Типового
положення про територіальний центр
соціального обслуговування (надання
соціальних послуг) затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 грудня 2009 р. № 1417 одним з основних
завдань територіального центру є
забезпечення якісного соціального
обслуговування (надання соціальних
послуг).

З огляду на наведені правові норми слід
погодитись з висновком суду
попередньої інстанції про те, що
відвідування ОСОБА_4 працівниками
Територіального центру здійснюється
відповідно до приписів чинного
законодавства, а відтак і про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що місцевим судом
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_3
залишити без задоволення, а постанову
Новозаводського районного суду міста
Чернігова від 01 квітня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 05
червня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.