Справа № 2а-830/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2010 р. Справа № 1525/10/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Попка Я.С., Сапіги В.П.,

при секретарі судового засідання
Стецків І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області на постанову Новоушицького
районного суду Хмельницької області
від 03 грудня 2009 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Новоушицькому районі
Хмельницької області про визнання
незаконною відмови в перерахунку
основної та додаткової пенсії інваліду
ІІІ групи Чорнобильської катастрофи
передбачених статтею 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та зобов'язання провести
перерахунок пенсії з 01 січня 2007 року по
01 жовтня 2009 року та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 в жовтні 2009 року
звернувся з позовом в суд до управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області та просив визнати незаконною
відмову в перерахунку основної та
додаткової пенсії інваліду ІІІ групи
Чорнобильської катастрофи
передбачених статтею 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»та зобов'язання провести
перерахунок пенсії з 01 січня 2007 року по
01 жовтня 2009 року та виплату пенсії.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
внаслідок захворювання, пов'язаного із
наслідками аварії на ЧАЕС його визнано
інвалідом III групи, а ст. 14 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
віднесено до I категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Відповідач не виплачує
йому в повному обсязі державної та
додаткової пенсії, як це передбачено
статтями 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»і становить
для інвалідів III групи у розмірі не
менше 6 мінімальних пенсій за віком
(державна пенсія), та у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком (додаткова
пенсія).

Постановою Новоушицького районного
суду Хмельницької області від 03 грудня
2009 року адміністративний позов було
задоволено частково, визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області в частині відмови ОСОБА_1 в
нарахуванні та виплаті пенсії
відповідно ст. ст. 50, 54Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Новоушицькому районі
Хмельницької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2007
року по 31.12.2007 року включно та з 22.05.2008
року по 30.09.2009 року включно, відповідно
до ст. ст., 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»та виплатити різницю між
сумою перерахованої та виплаченої
пенсії. В решті позовних вимог
відмовити.

Не погодившись із зазначеним
судовим рішенням управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 03 грудня 2009
року. В обґрунтування своїх вимог
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області покликається на постанову
Кабінету Міністрів України від 16.07.2008
року №654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»,
постанову Кабінету Міністрів України
№1 від 03.01.2002 та доводиться
непоширенням на дані правовідносини
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційних скарг,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області слід залишити без задоволення,
а оскаржувану постанову залишити без
змін. При цьому колегія суддів виходить
з наступних міркувань.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечувалось, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, I категорії,
інвалідом III групи, що підтверджується
копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від
26.12.2003 року (а.с.5), копією посвідчення
Серія НОМЕР_2 від 20.07.2006 року та
перебуває на відповідному обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області.

Право позивачки на одержання пенсії
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивачці відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
інваліда III групи не може бути нижчою,
як шість мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного
Закону додаткова пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, інвалідам III групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачці застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивачки згідно ст.50 та ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв»язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім»ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо наявності законних
підстав для визнання неправомірними
дій управління Пенсійного фонду
України в Новоушицькому районі
Хмельницької області щодо відмови в
перерахунку ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності згідно з ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком.

На переконання колегії суддів слід
також зазначити, що Законом України
«Про Державний бюджет на 2008 рік» були
внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які були визнані неконституційними з
22.05.2008 року тобто з дня ухвалення
рішення Конституційного Суду України
№ 10 -рп від 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином у 2008 році, а саме з 22 травня
-дня прийняття Конституційним судом
України рішення № 10 -рп/2008 -у
відповідача виникло чергове
зобов'язання перерахувати державну та
додаткову пенсію у розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в редакції
Закону до 01 січня 2008 року.

Оскільки предметом судового захисту
можуть бути тільки порушені, невизнані
чи оспорювані права, а на момент
розгляду справи факт порушення права
позивача в майбутньому відсутній, то
підстав для подальшого перерахунку
пенсії у визначеному розмірі немає.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області є неаргументованими та в їх
задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, на думку колегії суддів є
зайвим обмеження строком
перерахування та виплата
недоотриманої державної та додаткової
пенсії позивачу за наявності
покликання в резолютивній частині на
ст..ст., 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, оскільки
внесенням змін у вказані норми
слугуватиме підставою для зміни
нарахувань і виплату розміру означених
вище пенсій.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Новоушицького районного
суду Хмельницької області від 03 грудня
2009 року -без змін, виключивши з
резолютивної частини постанови
покликання «по 30 вересня 2009 року
включно».

Ухвала набирає законної сили з моменту
її прийняття та згідно із вимогами
Закону України № 1691-IV від 18.02.2010 року
може бути оскаржена до Верховного Суду
України у порядку цивільного
судочинства протягом двох місяців
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Головуючий суддя
І.О.Яворський

Судді
Я.С. Попко

В.П. Сапіга

Повний текст

виготовлено та підписано

29.06.2010 р.