Справа № 2а-1670/4234/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-1670/4234/11

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд касаційної скарги Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року у справі № 2а-1670/4234/11 за позовом Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В. Остроградського в особі відокремленого підрозділу «Санаторій - профілакторій ПОІППО» до Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа: Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про визнання незаконним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії, —

в с т а н о в и л а :

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року адміністративний позов задоволено частково.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову з мотивів порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши в межах доводів касаційної скарги матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судами та обґрунтованості застосування норм матеріального права до спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав до її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Санаторій - профілакторій Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського є лікувально-профілактичним закладом санаторного типу, що використовується для санаторно-курортного лікування та оздоровлення слухачів курсів підвищення кваліфікації Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського.

Санаторій - профілакторій є відокремленим підрозділом Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського без статусу юридичної особи і підпорядкований його власнику.

На підставі наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі - Фонд) та відповідно до плану заходів Фонду проведено перевірку діяльності санаторію-профілакторію Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року щодо зменшення дефіциту бюджету Фонду у I кварталі 2011 року.

В ході перевірки встановлено порушення:

- п.2.5 Порядку часткового фінансування санаторіїв - профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затверджений постановою правління Фонду від 25.02.2009 року №16 (надалі - Порядок № 16), а саме: здійснення оплати праці працівників санаторію - профілакторію у період, коли не надавалися послуги санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованих осіб, в результаті чого витрачено кошти на оплату праці у сумі 4571,75 грн.

За результатами перевірки складено акт від 25.02.2011 року перевірки діяльності санаторію-профілакторію Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського за період 01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

На підставі вищезазначеного акту Виконавчою дирекцією Полтавського обласного відділення Фонду прийнято рішення №2 від 04 квітня 2011 року щодо зменшення планових асигнувань та повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з необґрунтованості висновків відповідача щодо здійснення закупки соків, питних столових та лікувально-столових мінеральних вод поза статтями кошторису «Харчування» та «Лікування».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, оприбуткування соків та вод проводилось санаторієм по рахунку 232 «Продукти харчування», на підтвердження чого позивачем надавалися суду меморіальні ордери, та списувались по рахунку 801 «Видатки на утримання установи», що відповідає плану рахунків бухгалтерського обліку в санаторіях - профілакторіях та кошторису санаторію-профілакторію.

З акту перевірки діяльності санаторію-профілакторію вбачається, що перевіряючими не обґрунтовано висновок про здійснення позивачем закупки соків, питних столових та лікувально-столових мінеральних вод поза статтями кошторису «Харчування» та «Лікування», а саме: не наведено порушені норми законодавства про бухгалтерський облік, не зазначено яким чином здійснювались бухгалтерські проводки за обліковими та звітними фінансовими документами по витратах на придбання соків та вод поза статтями кошторису "Харчування" та "Лікування", не вказано статті, на які віднесені витрати по соках та водах поза статтями кошторису.

Отже, відповідачем не доведено факту закупівлі позивачем зазначених товарів поза статтями кошторису витрат.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, що витрата коштів передбачених за статтею «Харчування» на послуги з лікування, а саме – вітамінотерапію та вживання лікувально-столових і лікувальних мінеральних вод, є неправомірним витрачанням коштів Фонду, оскільки відповідач не довів, що вітамінотерапія та вживання лікувально-столових і лікувальних мінеральних вод здійснювалося за призначенням лікаря та були надані саме як методи лікування. Отже, витрата коштів на придбання соків, питних столових та лікувально-столових мінеральних вод за статтею «Харчування» здійснена позивачем правомірно.

Враховуючи вищевикладене, рішення судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності. Судами вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено. Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, —

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Виконавчої дирекції Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відхилити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2013 року у справі № 2а-1670/4234/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 238, 239-1 КАС України.

Судді: