Справа № К/9991/52636/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року м.
Київ К/9991/52636/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Гощанському
районі Рівненської області про
перерахунок пенсії, за касаційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Гощанському районі
Рівненської області на постанову
Гощанського районного суду
Рівненської області від 20 листопада 2009
року і ухвалу Апеляційного суду
Рівненської області від 20 липня 2011
року,-

у с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року позивач звернулася із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що є пенсіонером за віком, має статус
дитини війни, а відтак має право на
перерахунок пенсії відповідно до
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18 листопада 2004
року №2195-ІV (далі Закон №2195-ІV).

Посилаючись на те, що вимоги Закону
№2195-ІV не виконані, а його звернення про
збільшення пенсії залишено без
задоволення, просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії за 2006-2008 роки.

Постановою Гощанського районного
суду Рівненської області від 20
листопада 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Рівненської
області від 20 липня 2011 року позов
задоволено частково, зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок і
виплату позивачу підвищення до пенсії
в порядку статті 6 Закону №2195-ІV, у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
з 9 липня по 31 грудня 2007 року і 22
травня по 31 грудня 2008 року, в решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить
оскаржувані судові рішення скасувати
та відмовити в позові.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно з частиною 3 статті 211
Кодексу адміністративного судочинства
України підставами касаційного
оскарження є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для їх
скасування відсутні.

Задовольняючи частково позов суди,
на підставі наявних у справі даних
встановили і правильно виходили з того,
що з дня набрання рішеннями
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007 і 22 травня 2008
року №10рп-2008 чинності, до спірних
правовідносин підлягає застосуванню
стаття 6 зазначеного Закону №2195-ІV, у
редакції даного періоду.

Суди до спірних правовідносин
правильно застосували положення
статті 6 Закону №2195-ІV, статтю 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції спірного періоду), з
урахуванням рішень Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007 і 22 травня 2008 року №10рп-2008.

Рішення судів відповідають дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права,
судовій практиці, доводи касаційної
скарги їх висновків не спростовують,
такі ґрунтуються на помилковому
трактуванні правових норм, а тому
підстав для скасування судових рішень
колегія суддів не вбачає.

За правилами частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанцій
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Не може бути скасовано правильне і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Гощанському
районі Рівненської області відхилити,
а постанову Гощанського районного суду
Рівненської області від 20 листопада 2009
року і ухвалу Апеляційного суду
Рівненської області від 20 липня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії сторонам і оскарженню не
підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало