Справа № 2-а-8259/11/2218
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-8259/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О. В.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Граб Л.С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницькій
області на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницькій
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2011 року позивач звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницькій
області про визнання дій відповідача
щодо невиплати позивачу як дитині
війни підвищення до пенсії з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 17.01.2011 року
включно відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснювати щомісячну
виплату надбавки до пенсії у розмірі 30 %
від мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни";
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачу недоплачене
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", з урахуванням ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за період з 09.07.2007 року по
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 17 січня 2011
року включно.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11.07.2011 року позов
задоволено: визнано неправомірними дії
відповідача щодо невиплати позивачу як
дитині війни підвищення до пенсії у
встановленому Законом розмірі з 19
жовтня 2010 року відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни"; зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити позивачу
надбавку до пенсії як дитині війни,
починаючи з 19 жовтня 2010 року, з
врахуванням 30 % від мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", з урахуванням ст. 28 Закону
України "про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
отриманих виплат.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову та
відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись при цьому на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, виходячи з
наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач є
пенсіонером за віком та має статус
дитини війни відповідно до статті 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивач звернувся із
письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницькій
області про нарахування та виплату 30%
підвищення до пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми щомісячне підвищення до пенсії
позивачу виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу, ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії в розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", помилково не вказав
кінцевої дати періоду, за який
порушене право позивача підлягає
захисту.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача та строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги у
вигляді підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту за період з 19.10.2010 року по 17.01.2011
року.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України,
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницькій
області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 липня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницькій
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 11.07.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Хмельницькому районі
Хмельницькій області перерахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
як дитині війни відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком за період з 19 жовтня 2010
року по 17 січня 2011 року, з урахуванням
виплачених сум."

В решті постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11.07.2011 року залишити без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Граб Л.С.

Драчук Т. О.