Справа № К/9991/8346/11-С
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/8346/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області про стягнення допомоги на
дитину, за касаційною скаргою
Управління праці та соціального
захисту населення Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області на постанову Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 лютого
2011 року,-

у с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року позивач звернулася із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що є особою яка здійснює догляд за
дитиною до трьох років, а відтак має
право на допомогу по її догляду
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, відповідно до статті 15 Закону
України від 21 листопада 1992 року
№2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», (далі - Закон №2811-ХІІ).

Посилаючись на те, що вимоги Закону
№2811-ХІІ не виконані, а її звернення про
виплату допомоги по догляду за дитиною
до трьох років залишено без
задоволення, просила зобов'язати
відповідача виплатити таку за 2009 рік.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2009 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 лютого
2011 року постанову суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
частково, визнано неправомірними дії і
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок і виплату на користь
позивача державну допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 1 лютого 2009
року, виходячи з розміру визначеного
статтею 15 Закону №2811-ХІІ, в решті
позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судами норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи колегія суддів, в межах статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, дійшла висновку про
задоволення скарги з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач є особою
яка здійснює догляд за дитиною до трьох
років, отримує допомогу по її догляду
відповідно до статті 15 Закону №2811-ХІІ.

У період 2009 року допомогу по догляду за
дитиною до трьох років відповідач
здійснював з урахуванням вимог статті
46 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» та постанови
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року №1751, в редакції спірного
періоду.

Задовольняючи позов, у частині
допомоги на дитину за 2009 рік,
апеляційний суд виходив з того, що з дня
набрання Рішенням Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007
чинності, до спірних правовідносин
підлягає застосуванню стаття 15 Закону
№2811-ХІІ, у редакції даного періоду.

Проте до такого висновку суд дійшов в
порушення норм матеріального і
процесуального права виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 15 Закону №2811-XII (в
редакції спірного періоду) допомога
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

На виконання Закону №2811-XII Кабінет
Міністрів України постановою від 27
грудня 2001 року №1751 затвердив Порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин, далі - Порядок).

Відповідно до пункту 22 Порядку
допомога виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 1 січня 2009 року
75 відсотками, з 1 січня 2010 року 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше
як 130 гривень.

Разом з тим згідно зі статтею 46 Закону
України від 26 грудня 2008 року № 835-VI «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» у
2009 році відповідно допомога
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма закону №835-VI
неконституційною не визнавалась.

Відповідно до статті 51 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та провадять видатки
тільки в межах бюджетних асигнувань.
Недотримання учасником бюджетного
процесу встановленого цим Кодексом та
іншими нормативно-правовими актами
порядку виконання бюджету згідно зі
статтею 116 зазначеного
Кодексу визнається правопорушенням.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що виплата
передбаченої статтею 15 Закону №2811-XII
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у 2009
році здійснюється у розмірах і порядку,
визначених Порядком призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 27
грудня 2001 року № 1751 (у редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин).

За таких обставин правових підстав для
здійснення нарахування та виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми за
правилами статті 15 Закону №2811-ХІІ, з
розрахунку встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, не було.

Застосовуючи Закон №835-УІ відповідач
діяв на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного рішення
апеляційного суду, у цій частині,
підлягає скасуванню із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції, що
відповідає судовій практиці
Верховного Суду України - постанова від
19 листопада 2013 року.

За приписами статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково. .

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області
задовольнити.

Постанову Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 лютого
2011 року скасувати та залишити в силі
постанову Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 18 грудня 2009 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало