Справа № 804/6904/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 р. Справа №804/6904/14 11 год. 10
хвил. Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді суддів Верба І.О.
Степаненка В.В., Юркова Е.О при
секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представника позивача
Киричка Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_6 до
відповідача 1 Державної реєстраційної
служби України, відповідача 2
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Тетяни Василівни про визнання
протиправним та скасування рішення, та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
відповідача 1 Державної реєстраційної
служби України, відповідача 2
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Тетяни Василівни, в якому позивач
просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Тетяни Василівни від 13 листопада 2013
року №7884214;

- зобов'язати Державну реєстраційну
службу України зареєструвати за
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначено, що
для здійснення державної реєстрації
подано всі необхідні документи.
Відмовляючи у здійсненні державної
реєстрації, державний реєстратор не
зазначив чому рішення суду не
відповідає вимогам, вимогам яких
нормативних актів та в чому саме
полягає невідповідність заявлених
прав наданим документам, зазначивши
лише загальні положення законодавства,
яким регулюються дані правовідносини.
Зі змісту судового рішення і його
резолютивної частини зазначеним
документом посвідчується перехід до
позивача (заявника) права власності на
об'єкт нерухомості відносно якого
позивач заявила про своє право на його
державну реєстрацію.

Відповідачі проти позову заперечили,
надавши письмові пояснення, згідно
яких відсутні підстави для задоволення
позову.

Так, державний реєстратор зазначив, що
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 року №1141
документ, якій підтвердив право
власності (резолютивна частина
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 10.09.2013
року по справі №179/1418/13-ц), не містив
необхідні для державної реєстрації
відомості щодо об'єкті нерухомого
майна, а саме технічні характеристики
об'єкта нерухомого майна.

Державна реєстраційна служба України
заперечила проти позову, зазначивши, що
відносно служби відсутній предмет
спору, втручання у діяльність
державних реєстраторів прав на
нерухоме майно, пов'язану з проведенням
державної реєстрації прав,
забороняється, незалежно від того, чи
перебувають державні реєстратори у
трудових відносинах з Укрдержреєстром.
Відповідач зазначив, що завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективного
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше порушується принцип розподілу
влади. Діючим законодавством
встановлена процедура прийняття
відповідних рішень державними
реєстраторами речових прав на нерухоме
майно, і суд не може підміняти цю
процедуру та адміністративного
суб'єкта, до компетенції якого
віднесено прийняття відповідних
рішень. Суд є правозастосовуючим
органом, тобто, не створюючи нових
правових норм, не підміняючи собою
органи виконавчої та законодавчої
влади, на підставі закону у
встановленому процесуальним законом
порядку вирішує справи.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав обрану правову
позицію.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 подала до Реєстраційної служби
Магдалинівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень та додані до неї документи,
прийняту 22.10.2013 року о 09:48:41 за
реєстраційним номером 3518104.

На підставі наказу Міністерства
юстиції України від 02.04.2013 року №607/5
«Про заходи щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб», державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Корюк Тетяною Василівною
розглянуто подану заяву.

На підставі статі 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів
16 та 23 «Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703,
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Корюк Тетяна Василівна, Державна
реєстраційна служба України, розглянув
заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, прийняту 22.10.2013 року 09:48:41
за реєстраційним номером 3518104, подану
ОСОБА_6, податковий номер/серія, номер
паспорта НОМЕР_1 для проведення
державної реєстрації права власності,
форма власності: приватна, на житловий
будинок, що розташований АДРЕСА_1, та
документи, подані для проведення
державної реєстрації прав, та
встановив:

- в поданому заявником рішенні
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 10.09.2013
року, яке подане як
правовстановлювальний документ,
відсутні технічні характеристики
об'єкта нерухомого майна, необхідні для
проведення державної реєстрації, таким
чином, подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують.

За результатом розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень та доданих до неї документів,
прийнятої 22.10.2013 року, державним
реєстратором 13.11.2013 року за №7884214
винесено рішення про відмову у
державній реєстрації права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскаржуване рішення за вих. №8491/05-15-13
від 18.11.2013 року направлене поштовим
зв'язком 03.12.2013 року згідно поштового
штемпеля та отримано позивачкою 06.12.2013
року.

З матеріалів справи, пояснень позивача
та письмових заперечень
Укрдержреєстру вбачається, що у ході
розгляду заяви про державну реєстрацію
права власності та доданих до неї
документів на нерухоме майно державним
реєстратором встановлено, що подані
документи не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Так,
уповноваженим представником позивача
поряд із документом на посвідчення
повноважень та платіжною квитанцією
для проведення реєстрації права
власності на житловий будинок були
подані, зокрема:

- рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від
10.09.2013 року, яке набрало законної сили
яким за ОСОБА_6 визнано право власності
на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1
та визнано право власності за ОСОБА_6 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_9 на 1/2 частки житлового
будинку АДРЕСА_1;

- ухвала Магдалинівського районною
суду Дніпропетровської області від
12.11.2013 року щодо виправлення описки;

- технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Поданий на розгляд суду спір виник у
зв'язку із винесенням рішення
державним реєстратором про відмову в
реєстрації права власності на житловий
будинок у зв'язку із відсутністю в
резолютивній частині рішення суду від
10.09.2013 року технічних характеристик
об'єкта нерухомого майна.

Розглядаючи заявлений спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги суд
виходить із наступного.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень врегульовані Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (далі - Закон №1952-IV), який
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за
вказаним Законом, та їх обтяжень і
спрямований на забезпечення визнання
та захисту державою цих прав, створення
умов для функціонування ринку
нерухомого майна.

Порядок проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень
встановлений статтею 15 Закону №1952-IV, а
саме зазначена реєстрація проводиться
в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

4) внесення записів до Державного
реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 Закону №1952-IV;

6) надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частин 4, 5 статті 15 Закону
№№1952-IV державній реєстрації
підлягають виключно заявлені права та
їх обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.
Державна реєстрація прав (надання
відмови в ній) проводиться у строк, що
не перевищує п'яти робочих днів (крім
випадків, установлених частиною сьомою
цієї статті) з дня надходження до
органу державної реєстрації прав заяви
про таку реєстрацію і передбачених
законом та нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до нього,
документів, необхідних для її
проведення.

Порядок ведення Державного реєстру
прав визначає Кабінет Міністрів
України.

Згідно із підпунктом 10) пункту 37
«Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 жовтня 2013 року
№868 (далі - Порядок №868), документом, що
підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, зокрема, є рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Поряд з цим, пунктом 42 Порядку №868
встановлено, що для проведення
державної реєстрації речових прав на
об'єкт нерухомого майна в разі, коли в
документах, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на такий об'єкт, відсутні
відомості про його технічні
характеристики, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Таким чином, доводи відповідачів щодо
невідповідності правовстановлюючого
документу вимогам законодавства є
помилковими, оскільки законодавством
передбачено вирішення спірного
питання шляхом надання технічного
паспорту об'єкта, що й було зроблено
представником відповідача.

Поряд з цим, колегія судів зазначає, що
державний реєстратор позбавлений
повноважень аналізувати та давати
оцінку резолютивній судовому рішенню,
у тому числі такому, що набрало
законної сили та є обов'язком до
виконання на всій території України,
отже обґрунтування оскаржуваного
рішення є помилковим.

Надаючи оцінку доводам державного
реєстратора щодо правомірності
винесення оскаржуваного рішення з
огляду на «Порядок ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно», затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 26
жовтня 2011 року №1141 (далі - Порядок №1141),
суд зазначає про порушення державним
реєстратором вказаного нормативного
акту у формі його неправильного
застосування з огляду на неврахування
(невиконання) останнім вимог пункту 42
Порядку №868.

Так, Порядок №868 визначає процедуру
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав).

Згідно підпункту 2) пункту 20 Порядку
№1141, з метою проведення державної
реєстрації виникнення права власності
державний реєстратор вносить до запису
про нерухоме майно такі відомості щодо
об'єкта нерухомого майна:

- тип об'єкта нерухомого майна (житловий
будинок, будівля, споруда, квартира,
житлове приміщення, нежитлове
приміщення тощо);

- призначення об'єкта нерухомого майна
(житловий або нежитловий);

- площа об'єкта нерухомого майна
(загальна та (за наявності) житлова);

- відомості про складові частини
об'єкта нерухомого майна (найменування
та/або присвоєння літера, загальна та
(за наявності) житлова площа об'єкта
нерухомого майна, який є складовою
частиною складної речі та призначений
для обслуговування іншої (головної)
речі, пов'язаний з нею спільним
призначенням та є її приналежністю);

- адреса об'єкта нерухомого майна;

- підстава для внесення запису про
нерухоме майно: назва рішення; дата
формування рішення; індексний номер
рішення;

- прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора;

- найменування органу державної
реєстрації прав або найменування
нотаріальної контори, назва
нотаріального округу.

Всі вищевказані відомості державний
реєстратор мав змогу отримати із
технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок по
АДРЕСА_1, доданий до заяви за
реєстраційним номером 3518104, прийнятою
22.10.2013 року.

Надаючи оцінку доводам Укрдержреєстру,
що він не є належним відповідачем та
державного реєстратора відносно того,
що згідно із «Порядком взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб», затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 02.04.2013 року №607/5, державні
реєстратори Укрдержреєстру проводять
державну реєстрацію права власності
та/або речових прав па нерухоме майно у
випадках, передбачених у пункті 1
наказу, та у зв'язку із набранням з
04.04.2014 року чинності змін до цього
наказу - у разі подання до структурних
підрозділів територіальних органів
Мін'юсту, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру заяв щодо
державної реєстрації права власності
або інших речових прав на нерухоме
майно (далі - речові права на нерухоме
майно), що виникають на підставі рішень
судів, що набрали законної сили, де
однією із сторін є юридична особа,
та/або інший суб'єкт господарювання,
та/або фізична особа - підприємець (крім
випадків державної реєстрації права
власності на підставі рішень судів у
справах про спадкування) рішення щодо
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно приймаються державними
реєстраторами прав на нерухоме майно
Укрдержреєстру, суд зазначає наступне.

Судове рішення, яке в розглянуті
адміністративній справі є
правовстановлювальним документом,
винесено у тому числі з підстав
визнання права власності позивачки як
у порядку спадкування так і у порядку
розподілу майна подружжя.

Крім того, судове рішення має бути
здатним до виконання, оскільки у разі
зобов'язання конкретного державного
реєстратора здійснити певні дії, такий
реєстратор може на час такого
виконання, до речі обмеженого часом, не
займати посаду держаного реєстратора,
або знаходитись, наприклад, у відпустці
по догляду за дитиною, а враховуючи
знаходження державним реєстраторів у
трудових правовідносинах із
Укрдержреєстром, питання про
правонаступництво в даному випадку не
розглядатиметься.

З огляду на викладене, колегія судів
дійшов висновку про обґрунтованість
заявленого позову, та присуджує на
користь позивачу судовий збір,
сплачений за його подання.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до
відповідача 1 Державної реєстраційної
служби України, відповідача 2
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Тетяни Василівни про визнання
протиправним та скасування рішення, та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Корюк
Тетяни Василівни від 13 листопада 2013
року №7884214.

Зобов'язати Державну реєстраційну
службу України зареєструвати за
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 на підставі заяви від 22
жовтня 2013 року №3518104 та доданих до неї
документів.

Присудити на користь ОСОБА_6 за рахунок
Державного бюджету України суму
сплаченого судового збору в розмірі 73,08
грн. (сімдесят три грн. 08 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 10
червня 2014 року.

Головуючий суддя
Суддя Суддя І.О. Верба
В.В. Степаненко
Е.О. Юрков