Справа № 2а-2581/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа №
57376/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Шумського
районного суду Тернопільської області
від 3 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шумському районі
Тернопільської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

14.09.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Шумському
районі Тернопільської області, в якому
просить визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови у нарахуванні
основної (державної) та додаткової
пенсії згідно рішення суду; зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату їй основної (державної) та
додаткової пенсії як інваліду II групи
на підставі ст.50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
постанови Шумського районного суду від
10 грудня 2010 року за період з 01 серпня 2011
року до виникнення обставин, з якими
Закон пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин.

Постановою Шумського районного суду
Тернопільської області від 3 жовтня 2011
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесено з порушенням норм
матеріального права, ОСОБА_1 оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову Шумського районного суду
Тернопільської області від 3 жовтня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не вірно відмовив йому в
позові, посилаючись на Закон України
№3491- 6 від 14 червня 2011 року «Про
внесення змін в Закон України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» та
Постанову КМУ №745 від 06 липня 2011 року
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України»,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актів національного законодавства не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань. Суд першої
інстанції не міг приймати вказані
постанови до уваги, так як вони
суперечать нормативним актам, які
мають вищу юридичну силу - Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Конституції України (ст.64), з якої
випливає, що при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстації прийшов до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції відповідають нормам
матеріального та процесуального права
та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України № 796-XII «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Як безспірно встановлено, позивач є
потерпілим від наслідків аварії на
ЧАЕС, визнаний інвалідом ІІ групи
внаслідок захворювання, пов'язаного з
наслідками аварії на ЧАЕС. Положеннями
статті 14 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» її віднесено до І
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як слідує із матеріалів справи,
постановою Шумського районного суду
Тернопільської області від 10 грудня 2010
року, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011 року,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Шумському районі
Тернопільської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
недоплаченої основної (державної)
пенсії як інваліду II групи на підставі
ст.54 Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (8 мінімальних пенсій за
віком) за період часу із 25 травня 2010
року із врахуванням нарахованої та
виплаченої. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в Шумському
районі Тернопільської області
провести нарахування та виплату ОСОБА_1
недоплаченої додаткової пенсії як
інваліду II групи на підставі ст.50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (75 процентів мінімальної
пенсії за віком) за період часу із 25
травня 2010 року із врахуванням
нарахованої та виплаченої.

Ухвалою Шумського районного суду
Тернопільської області від 18 серпня 2011
року роз'яснено, що перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 необхідно
поводити до виникнення обставин, з
якими закон пов'язує виникнення, зміну
чи припинення спірних правовідносин.

Згідно листа управління Пенсійного
фонду України в Шумському районі
Тернопільської області від 09.08.2011 року
№62/К-11 ОСОБА_1 з 1 серпня 2011 року
управлінням Пенсійного фонду України в
Шумському районі Тернопільської
області припинено виплату пенсії в
розмірі визначеному постановою
Шумського районного суду
Тернопільської області від 10 грудня 2010
року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
14 червня 2011 року Верховною Радою
України було прийнято Закон України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» № 3491-VІ, яким передбачено, що у 2011
році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню, то суд
апеляційної інстанції вказує на те, що
необхідно надавати перевагу тій із них,
що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Отже, що до набрання чинності
зазначеною постановою Кабінету
Міністрів України, тобто до 23 липня 2011
року, при вирішенні справ цієї
категорії щодо розміру розміру
основної та додаткової пенсії
застосуванню підлягають положення
ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За таких обставин суд апеляційної
істанції приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Шумському районі Тернопільської
області про визнання дій
неправомірними щодо припинення
виплати їй пенсії як потерпілому від
наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС
з 1 серпня 2011 року та про зобов'язання
проводити її виплату, а тому судом
першої інстанції правомірно
відмовлено в задоволенні таких вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст.197, ст.ст. 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Шумського
районного суду Тернопільської області
від 3 жовтня 2011 року у справі №2а-2581/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Шумському
районі Тернопільської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточно та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник