Справа № 826/3201/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3201/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
м.Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в м.Києві до
Київського міського пологового
будинку №2, третя особа: Національна
медична академія післядипломної
освіти імені П.Л.Шупика про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в м.Києві
(далі - Позивач) звернулася до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Київського міського
пологового будинку №2 (далі -
Відповідач), третя особа: Національна
медична академія післядипломної
освіти імені П.Л.Шупика (далі - Третя
особа) про зобов'язання вчинити певні
дії щодо виконання письмової
вимоги-попередження про неналежне
виконання бюджетного законодавства
від 28.08.2013 року №26-05-14-14/11531, а саме:
забезпечити стягнення з Національної
медичної академії післядипломної
освіти імені П.Л. Шупика на суму 45 327,19
грн, в тому числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 квітня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким задовольнити
адміністративний позов в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Позивачем проведено позапланову
ревізію фінансово-господарської
діяльності Відповідача за період з
01.01.2011 року по завершений звітний
місяць 2013 року, за результатами якої
складено акт від 19.08.2013 року №05-30/1849.

В ході ревізії контролюючим органом
виявлено, що у період з 01.01.2011 року по
01.07.2013 року видатки на утримання
кафедри вищого навчального закладу
Національної медичної академії
післядипломної освіти імені П.Л. Шупика
за спожиті нею комунальні та
експлуатаційні послуги здійснювались
за рахунок коштів пологового будинку
за КФКВ 080203 «Перинатальні центри,
пологові будинки», внаслідок чого за
вказаний період за рахунок коштів
Відповідача покрито витрати
сторонньої юридичної особи - Третьої
особи - на оплату спожитих нею
комунальних та експлуатаційних послуг
на загальну суму 45 327,19 грн, в т.ч. в 2011
році - 14 333,13 грн, в 2012 році - 19 903,98 грн, за
січень-червень 2013 року - 11 090,07 грн), чим
порушено вимоги ч.2 ст.85 Бюджетного
кодексу України; п.п.2, 20, 22, 46 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 року №228.

В подальшому Позивач вручив
Відповідачу попередження про
неналежне виконання бюджетного
законодавства від 28.08.2013 року
№26-05-14-14/11531, яким зобов'язав
забезпечити стягнення з Третьої особи
грошові кошти в сумі 45 327,19 грн, в тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи та
забезпечити дотримання вимог
бюджетного законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу.

Листом від 28.08.2013 року №566 Відповідач
повідомив Позивача про те, що на
нарадах у Головному управлінні охорони
здоров'я м.Києва адміністрацією
пологового будинку неодноразово
піднімались питання щодо
відшкодування Третьою особою витрат за
спожиті комунальні послуги, але станом
на 10.05.2011 року ніяких розпоряджень від
Головного управління охорони здоров'я
м.Києва та інших організацій вищого
рівня щодо внесення змін до умов
договору від 01.06.2010 року №62/10/0615 в
частині відшкодування пологовому
будинку витрат на утримання приміщень,
що займає кафедра, не видавалося.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.04.2006 року №550 затверджено Порядок
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено,
що фінансово-господарська діяльність
об'єкта контролю - це сукупність рішень,
дій та операцій, які об'єкт контролю
приймає та здійснює в частині
володіння, використання та
розпорядження фінансовими ресурсами,
необоротними та іншими активами.

Згідно ст.1 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» (далі -
Закон), у чинній на момент виникнення
спірних правовідносин редакції,
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю.

Відповідно ст.2 Закону головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Положеннями п.3 ч.1 ст.8 Закону
встановлено, що орган державного
фінансового контролю вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб.

Згідно ст.10 Закону органу державного
фінансового контролю надається право:

- перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);

- пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що
01.06.2010 року між Відповідачем та Третьою
особою укладено Угоду про співпрацю
№62/10/0615, за умовами якої сторони
приймають на себе взаємні обов'язки по
спільній організації, удосконаленню
медичної допомоги, ефективному
використанню наукового потенціалу, які
спрямовані на поліпшення здоров'я
населення району (міста). Робота по
наданню медичної допомоги населенню та
по підготовці, перепідготовці та
підвищенню кваліфікації фахівців
здійснюється на площах Відповідача.

Відповідач взяв на себе зобов»язання
закріпити за Третьою особою для
розташування кафедри акушерства,
гінекології та медицини плода
приміщення, площею 120 кв.м та надати
кафедрі право використання обладнання
та медичного устаткування, що належить
лікувальному закладу. Витрати,
пов'язані з утриманням приміщень,
закріплених за Третьою особою,
здійснюються за рахунок коштів
лікувального закладу.

Відповідач також зобов'язався створити
належні умови для проведення
консультативної,
лікувально-профілактичної,
навчально-виховної та
науково-дослідної роботи
співробітниками кафедри спільно з
лікарями лікувального закладу.

Третя особа за вказаною угодою
зобов»язувалась проводити
навчально-виховний процес із
використанням нових форм і методів
навчання, досягнень медичної науки і
практики охорони здоров»я; надавати
кваліфіковану медичну допомогухворим,
госпіталізованим у лікувальний заклад;
брати участь у проведенні
лікувально-діагностичного процесу,
проводити консультації хворих
організовувати консиліуми, визначати і
коригувати плани і тактику подальшого
обстеження та лікування хворих;
проводити навчання інтернів та інше.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
від 05.06.1997 року №174 затверджено
Положення про клінічний
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоров'я, яким визначено, що
клінічні кафедри, які відповідно п.3.1
Положення є клініками, крім навчальної
та наукової роботи, надають
кваліфіковану медичну допомогу хворим,
виконують інші функції, передбачені
розділом 3 Положення про клінічний
лікувально-профілактичний заклад
охорони здоров'я.

Згідно положень ст.176 Господарського
кодексу України
організаційно-господарськими
визнаються господарські зобов'язання,
що виникають у процесі управління
господарською діяльністю між суб'єктом
господарювання та суб'єктом
організаційно-господарських
повноважень, в силу яких зобов'язана
сторона повинна здійснити на користь
другої сторони певну
управлінсько-господарську
(організаційну) дію або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Суб»єкти господарювання мають право
разом здійснювати господарську
діяльність для досягнення спільної
мети, без утворення єдиного суб'єкта
господарювання, на умовах, визначених
договором про спільну діяльність.

Отже, Угодою про співпрацю №62/10/0615
сторонами узгоджено здійснення витрат,
пов'язаних з утриманням приміщень,
закріплених за Відповідачем - за
рахунок коштів лікувального закладу.

Відповідно ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Приписами ст.526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного
кодексу України).

З огляду на вказане, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що ревізія
фінансово-господарської діяльності
Відповідача проведена контролюючим
органом відповідно вимог чинного
законодавства, а вимога-попередження
про неналежне виконання бюджетного
законодавства від 28.08.2013 року
№26-05-14-14/11531 пред»явлена Відповідачу

в межах наданих законом повноважень.

Також є вірним твердження суду першої
інстанції про необґрунтованість
висновків Позивача щодо завдання
Відповідачу матеріальної шкоди в
розмірі 45 327,19 грн, оскільки
правовідносини між ним та Третьою
особою не виникли у зв'язку із орендою
Третьою особою приміщень Відповідача
та не ґрунтуються на державному
замовленні.

Між сторонами договір оренди приміщень
не укладався, що не заборонено законом.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
заявлених позовних вимог є
обґрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в м. Києві
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 25 квітня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 18
червня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.