Справа № 817/1188/14
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"16" червня 2014 р.
Справа № 817/1188/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Мацького Є.М.

суддів:
Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника відповідача -
Прищепи О.С.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Житомирі апеляційну
скаргу Рівненського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"12" травня 2014 р. у справі за позовом
Рівненського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Скорпіо
Лімітед" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Скорпіо
Лімітед"
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів на загальну суму 24 711,10 грн.

Позовну заяву Рівненське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів обгрунтовує тим, що
відповідачем порушено норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів. З огляду на це, у
відповідності до ч.1 ст. 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
відповідач повинен сплатити
адміністративно-господарську санкцію
в сумі 24 651,90 грн. Крім того, було
порушено термін сплати санкцій, у
зв'язку з чим йому було нараховано пеню
у розмірі 59,20 грн. З таких підстав,
представник позивача викладені в
адміністративному позові вимоги
підтримав, просив позов задовольнити
повністю.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у задоволенні позову Рівненського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Скорпіо
Лімітед" про стягнення адміністративно
- господарських санкцій та пені
відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Позивачем по справі подано до
суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просили скасувати зазначену постанову
та прийняти нову - про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем вимоги щодо
виділення та створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів
відповідно до нормативів ст.19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в України" від 21
березня 1991 року № 875-XII. (далі - Закон
України №875-XII), у 2013 році були виконані,
оскільки роботодавець вжив усіх
необхідних заходів для створення
робочих місць інвалідів та
проінформував центр зайнятості про
наявність вільних вакансій з метою
підбору останнім бажаючих
працевлаштуватися.

Крім того, судом встановлено, що ТзОВ
«Скорпіон Лімітед» подало до
Рівненського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
форми № 10-ПІ, де зазначило, що
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становить 79 осіб (рядок 01), з них
встановлено інвалідність - 2 особам
(рядок 02), кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» - 3 особи (а.с.5).

Матеріали справи містять копії
протоколів № 1 від 15.04. 2013 року, № 2 від
18.04. 2013 року , № 3 від 28.04. 2013 року, № 4 від
10.06. 2013 року, № 5 від 26.07. 2013 року, № 6 від
20.12. 2013 року засідання комісії по
створенню робочих місць для інвалідів
та їх атестації, якими було
постановлено (а.с.26-31):

1.Повідомити Кузнецовський міський
центр зайнятості населення про
можливість створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів за
відповідними професіями.

2.Враховуючи фізичні можливості
інвалідів, направлених вказаними
органами в межах доведеного нормативу,
розробити та затвердити інструкцію про
робочі місця інвалідів.

3.Провести співбесіду з інвалідами т а
прийняти на роботу інвалідів, які не
мають медичних протипоказань щодо
займання професій та згоди працювати
по вказаній професії.

На протязі 2013 року ТзОВ «Скорпіон
Лімітед» подавало до Кузнецовського
міського центру зайнятості звіти про
наявність вакансій форми № 3- ПН, в яких
зазначало вакантні професії (посади)
для працевлаштування інвалідів
(а.с.32-48).

Разом з тим матеріали справи свідчать,
що відповідач протягом 2013 року
самостійно займався пошуком інвалідів
для подальшого працевлаштування їх на
вакантні місця, шляхом розміщення
оголошень про наявність вакантних
місць в газетах «Вітрина міста»,
«Полісся бізнес» (а.с.105-114). Також
інформація про вакантні посади
інвалідів розміщувалася в мережі
Інтернет (http://4bloka.com/, http://34400/net ) (а.с.49-66).

Судом першої інстанції встановлено, що
Кузнецовський міський центр
зайнятості відповідно до направлень на
працевлаштування, направляв на
працевлаштування до ТзОВ «Скорпіон
Лімітед» протягом 2013 року п'ятьох
інвалідів, із них: - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 - відмовились від
запропонованих посад, а ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 з причин стану здоров"я та інших
підстав не могли виконувати
запропоновану роботу.

Листом № 11-01/06-13 від 11.06. 2013 року
відповідач повідомив позивача про те,
що на підприємстві створенні робочі
місця для інвалідів, таким чином
відповідач просив посприяти у
вирішенні питання щодо
працевлаштування інвалідів (а.с.24).

Листом № 17-1/01-14 від 17.01. 2014 року,
підприємство повідомило, ФСЗІ що
відповідно до звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
не було виконано встановлені
законодавством України нормативи
робочих місць для працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, в кількості - 1
особа. Однак, зазначив, що ним було
виконано всі вимоги чинного
законодавства щодо забезпечення
певної кількості робочих місць для
інвалідів (а.с.25).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України
№ 875-XII для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Згідно ст. 20 Закону України №875-ХІІ
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів. Порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій тягне за собою нарахування
пені. Пеня обчислюється виходячи з 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки за весь її строк.

Згідно зі статтею 18 Закону України
№875-XII забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості. Підбір
робочого місця здійснюється переважно
на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.
Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Інвалідам, які не мають змоги
працювати на підприємствах, в
установах, організаціях, державна
служба зайнятості сприяє у
працевлаштуванні з умовою про
виконання роботи вдома. Інваліди
можуть залучатися до оплачуваних
громадських робіт за їх згодою.

З аналізу даних норм вбачається, що
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, а також
працевлаштовувати інвалідів у разі їх
звернення до зазначених роботодавців
або у разі направлення їх на роботу
центром зайнятості.

З огляду на викладене, суд правомірно
вважав, що відповідач, як роботодавець
вжив усіх необхідних заходів для
недопущення господарського
правопорушення, свій обов'язок зі
створення робочих місць для інвалідів
виконав.

Колегія суддів погоджується з тим, що
на підприємство не може бути покладено
обов'язок займатись пошуком інвалідів
для працевлаштування та
відповідальність за ненаправлення
уповноваженими органами необхідної
кількості інвалідів для
працевлаштування, у зв'язку з
відсутністю у населеному пункті за
місцем знаходження відповідача
інвалідів, які бажають
працевлаштуватись.

Таким чином, обов'язок підприємства зі
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування про що неодноразово
наголошувалося Верховним Судом
України у постановах від 20 червня 2011
року у справі № 21-60а11 та від 16 квітня 2013
року у справі № 21-83а13.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши в судовому
засіданні надані сторонами по справі
докази обґрунтовано відмовив в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови суду першої
інстанції.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "12" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.М. Мацький

судді:
В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "17" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Рівненське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів вул.Замкова,10а/1,м.Рівне,33000

3- відповідачу: Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма "Скорпіо
Лімітед" мікрорайон Вараш,5, корп.
А,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

- ,