Справа № 805/5842/14
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2014 р.
Справа №805/5842/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10 год. 50
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий суддя: Куденков К.О.

при секретарі: Рижук В.І.

за участю:

представника позивача: Вакарчук
К.А.

представника відповідача:
Коломієць І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

позовну заяву Донецького обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець
Донбасу» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені,-

ВСТАНОВИВ:

Донецьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (надалі -
позивач) звернулось до суду із позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець
Донбасу» (надалі - відповідач, ПАТ «ДТЕК
Шахта Комсомолець Донбасу») про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у розмірі 5
205 404,73 грн. та пені у розмірі 34 355,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до звіту про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
середньооблікова чисельність штатних
працівників облікового складу
відповідача у зазначеному році
становила 4 806 осіб, у зв'язку із чим,
згідно з вимогами частини першої
статті 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» відповідач у 2013 році повинен
був створити 192 робоче місце для
працевлаштування інвалідів. Згідно з
даними, наданими відповідачем у звіті
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік, середньооблікова
чисельність інвалідів - штатних
працівників на підприємстві -
становила 135 осіб. У зв'язку із
зазначеним, позивач вважає, що
відповідач повинен сплатити
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів та пеню
за несвоєчасну сплату цих санкцій.

Представник позивача у судовому
засіданні від 13.06.2014р. позовні вимоги
підтримала та просила
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення
на позовну заяву, якими просить
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на створення
робочих місць для інвалідів та надання
відповідної інформації державній
службі зайнятості Відповідач вважає,
що ним не було допущено порушення у
вигляді не забезпечення права інваліда
на працевлаштування. Зазначає, що до
відповідача не можуть бути застосовані
адміністративно-господарські санкції
у зв'язку із відсутністю вини.

Представник відповідача у судовому
засіданні від 13.06.2014р. адміністративний
позов не визнала та просила відмовити у
задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
адміністративного позову, дійшов
наступних висновків.

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК
Шахта Комсомолець Донбасу»
зареєстроване у якості юридичної
особи, ідентифікаційний код: 05508186,
місцезнаходження: 86300, Донецька
область, м. Кіровське, про що зазначено
у свідоцтві про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 №534307 та
довідці у Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України АБ
№839772 від 04.12.2013р.

Відповідачем поданий звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2013 рік (форма №10-ПІ), у
якому відповідачем наведено, що:
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становить 4 806 осіб, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлена
інвалідність - 135; кількість інвалідів -
штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до вимог ст. 19 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» - 192;
фонд оплати праці штатних працівників -
438 897,80 тисяч гривень; середньорічна
заробітна плата штатного працівника - 91
323,00 грн.; сума
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів - не
визначено.

На підставі наведеного звіту позивачем
здійснено розрахунок суми
адміністративно-господарських санкцій
за нестворені робочі місця для
забезпечення працевлаштування
інвалідів у 2013р. на 5 205 404,73 грн. та
розрахунок суми пені на заборгованість
по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
за нестворені робочі місця для
забезпечення працевлаштування
інвалідів у 2013 році на суму 34 355,64 грн.

Вказані розрахунки здійсненні із
показником кількості нестворених
робочих місць, призначених для
забезпечення працевлаштування
інвалідів - 57 особи.

У матеріалах справи наявний лист
Кіровського міського центру
зайнятості від 21.05.2014р. №04-434 (вх. № 19112/14
від 26.05.2014р.), яким Кіровський міський
центр зайнятості повідомляє, що всім
особам з інвалідністю, які перебували
на обліку в центрі зайнятості та
звертаються за сприянням у
працевлаштуванні, пропонуються
заявлені ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець
Донбасу» вакансії для осіб з
інвалідністю «підсобний робітник», 13
осіб з інвалідністю виявили бажання
отримати направлення на
працевлаштування, з них: одна особа
працевлаштована, 11 осіб повернули
корінці направлення на
працевлаштування з результатом
«відмова особи», одна особа повернула
корінець направлення на
працевлаштування з результатом «не
відповідає вимогам», у зв'язку з
пересуванням особи за допомогою
допоміжних засобів; підприємство ПАТ
«ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу»
щомісячно надає «Інформацію про попит
на робочу силу (вакансії)» (Ф-3ПН) для
працевлаштування осіб з інвалідністю
за професією «підсобний робітник»;
підприємство ПАТ «ДТЕК Шахта
Комсомолець Донбасу» протягом 2013 року
щомісячно надавало запит щодо
підтвердження наявних вакансій
підприємства для осіб з інвалідністю.

Відповідачем до суду надана звітність
форми №3-ПН про наявність вакансій, яка
подавалась до Кіровського міського
центру зайнятості у 2013 році, а саме:
звіт про наявність вакансій за станом
на 03.01.2013р., 131 місце для інвалідів
професія підсобний робітник, режим
роботи - змінний гнучкий 0,25 ставки; звіт
про наявність вакансій за станом на
06.02.2013р., 132 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; звіт про
наявність вакансій за станом на
01.03.2013р., 131 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; звіт про
наявність вакансій за станом на
03.04.2013р., 132 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; звіт про
наявність вакансій за станом на
15.05.2013р., 136 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; звіт про
наявність вакансій за станом на
05.06.2013р., 134 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; звіт про
наявність вакансій за станом на
03.07.2013р., 136 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; інформація
про попит на робочу силу (вакансії)
№03-2947 від 05.08.2013р., 135 місце для
інвалідів професія підсобний робітник,
режим роботи - змінний гнучкий 0,25
ставки; інформація про попит на робочу
силу (вакансії) №03-2459 від 04.09.2013р., 134
місце для інвалідів професія підсобний
робітник, режим роботи - змінний
гнучкий 0,25 ставки; інформація про попит
на робочу силу (вакансії) №03-3919 від
02.10.2013р., 136 місце для інвалідів професія
підсобний робітник, режим роботи -
змінний гнучкий 0,25 ставки; інформація
про попит на робочу силу (вакансії)
№03-4383 від 01.11.2013р., 137 місце для
інвалідів професія підсобний робітник,
режим роботи - змінний гнучкий 0,25
ставки; інформація про попит на робочу
силу (вакансії) №03-4867 від 03.12.2013р., 137
місце для інвалідів професія підсобний
робітник, режим роботи - змінний
гнучкий 0,25 ставки.

Також, на підтвердження здійснення
заходів щодо створення робочих місць
для інвалідів та щодо пошуку інвалідів
для працевлаштування відповідачем
надані: копія наказу від 10.08.2007р. №666
«Про створення умов для
працевлаштування інвалідів»; наказу
від 28.09.2007р. №817 «Про створення робочих
місць для інвалідів»; копія інструкції
№1 з охорони праці для підсобного
робітка першого розряду
автотранспортної дільниці; копія
інструкції №2 з охорони праці для
підсобного робітка першого розряду
дільниці «Збагачувальна установка»;
листи відповідача до Донецької
обласної правозахисної організації
інвалідів щодо сприяння у
працевлаштуванні інвалідів у
відповідача; листи відповідача до
Кіровського міського центру
зайнятості щодо сприяння у
працевлаштуванні інвалідів у
відповідача; листи відповідача до
Управління праці та соціального
захисту населення (м. Кіровське) щодо
сприяння у працевлаштуванні інвалідів
у відповідача; витяги з газети «Наші
горизонти» із оголошеннями про
наявність у відповідача вакансій для
осіб з обмеженими можливостями; лист
Кіровського міського центру
зайнятості від 17.02.2014р. №02-130, за яким
представник відповідача протягом 2013р.
брав участь у заходах, які проводились
Кіровським міським центром зайнятості,
також інформація про підприємство та
актуальні вакансії надавалась на міні
ярмарках вакансій.

Також, надані листи Кіровського
міського центру зайнятості щодо
поданої відповідачем звітності форми
№3-ПН, в яких повідомляється про
відсутність бажаючих
працевлаштуватися у відповідача. При
цьому у листі від 22.02.2013р. №02-228
відповідача повідомлено, що особи
відмовляються працевлаштовуватись у
відповідача у зв'язку з низьким рівнем
заробітної плати та графіком роботи 0,25
ставки.

За змістом ч.1 ст.19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» передбачено, що
для підприємств, установ, організацій,
у тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Частиною першою статті 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Положення цієї частини не поширюється
на підприємства, установи і
організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів.

При цьому,
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена законодавством, а є
заходом впливу на правопорушника у
сфері господарювання у зв'язку зі
скоєнням правопорушення.

Разом з тим відповідно до частини
першої статті 218 Господарського
кодексу України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито всіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Частиною 1 ст.18. Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» встановлено, що
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Частиною другою зазначеної статті
передбачено, що підбір робочого місця
здійснюється переважно на
підприємстві, де настала інвалідність,
з урахуванням побажань інваліда,
наявних у нього професійних навичок і
знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.

Статтею 18-1 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», встановлено, що інвалід, який
не досяг пенсійного віку, не працює, але
бажає працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний. Рішення про
визнання інваліда безробітним і взяття
його на облік для працевлаштування
приймається центром зайнятості за
місцем проживання інваліда на підставі
поданих ним рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів. Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.

Суд зазначає, що працевлаштування
інвалідів залежить від їх
волевиявлення при зверненні до
підприємства чи служби зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування.

Зазначена правова позиція відображена
у висновках Верховного Суду України в
постанові від 20 червня 2011 року у справі
№ 21-60а11 та від 26 червня 2012 року № 21-105а12.

Верховний Суд України дійшов висновку,
що на підприємство не може бути
покладена відповідальність за не
направлення уповноваженими органами
необхідної кількості інвалідів для
працевлаштування, відсутність у
населеному пункті за місцем
знаходження підприємства інвалідів,
які бажають працевлаштуватись.

Відповідач щомісячно протягом року
повідомляв Кіровський міський центр
зайнятості про наявність у відповідача
вакантних робочих місць, на які мали
змогу працевлаштуватися й інваліди.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач вживав заходів,
передбачених законодавством,
спрямованих на створення робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
недопущення правопорушення у сфері
господарювання.

При цьому, позивачем не надано доказів
наявності безпідставної відмови у
працевлаштуванні інвалідів у
відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
підстави для застосування відносно
відповідача санкцій, визначених ст. 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» -
відсутні, у зв'язку із чим у задоволенні
позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову
Донецького обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені - відмовити повністю.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошено у судовому засіданні 13
червня 2014 року, складання постанови у
повному обсязі - 17 червня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Куденков К.О.