Справа № 164/413/14-а
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 164/413/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2014 року.
Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської
області в складі:

головуючого судді - Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засідання в залі суду в смт.
Маневичі адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області про визнання дій
протиправними та скасування постанови
старшого державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із
вказаним позовом, який обґрунтувала
тим, що 30.01.2014 року подала до відділу
примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Волинській області (далі -
відділ примусового виконання рішень)
виконавчий лист № 2-а-994/2010, виданий
Маневицьким районним судом Волинської
області 31.05.2011 року, для його
примусового виконання. Постановою
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень від 3.03.2014
року було постановлено - даний
виконавчий лист повернути стягувачу,
припинити чинність арешту майна
боржника та скасувати інші заходи
примусового виконання рішення. Разом з
тим, в оскаржуваній постанові вказано,
що виконання рішення ускладнено у
зв'язку з відсутністю коштів та на
підставі діяльності боржника за
державними соціальними програмами, що
регламентується нормами Бюджетного
кодексу України, а також, що
фінансування на виплату допомог по
судових рішеннях у 2014 році не
надходили, а тому не було підстав про
накладення штрафу на посадових осіб
боржника. Дану постанову позивач
вважає необґрунтованою та незаконною,
і такою, що підлягає скасуванню,
оскільки при її винесенні відділ
примусового виконання рішень діяв
упереджено, не взявши до уваги п. 2 ст. 7
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень», у
відповідності до якого у разі, якщо
рішення суду, зазначені в частині 1 цієї
статті, не виконано протягом двох
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження,
крім випадків, коли стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій, державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення, на
стягнення нарахованих коштів за
виконавчим листом. Крім того, відділ
примусового виконання рішень повинен
був діяти згідно ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» та п. 27
Постанови КМ України № 845 від 3.08.2011 року
«Про затвердження Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установи», наклавши арешт на рахунку
Управління соціального захисту
населення Маневицької РДА. Оскільки,
відділ примусового виконання рішень не
виконав усіх виконавчих дій для
примусового виконання судового
рішення, не наклав арешт на рахунки
Управління соціального захисту
населення Маневицької РДА, не змінив
способу та порядку виконання рішення
на стягнення нарахованих сум за
виконавчим листом, позивач просила
визнати дії старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Волинській області протиправними при
винесенні постанови про повернення
виконавчого документа № 2-а-994/10 від
31.05.2011 року стягувачу; зобов'язати
начальника відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Волинській області відновити
виконавче провадження за виконавчим
листом № 2-а-994/2010, виданого Маневицьким
районним судом Волинської області
31.05.2011 року.

Ухвалою Маневицького районного
суду Волинської області від 2.04.2014 року
клопотання позивача ОСОБА_2 про
поновлення строку звернення до суду
було задоволено, ухвалено - поновити
ОСОБА_2 строк звернення до суду з
адміністративним позовом про визнання
дій протиправними та скасування
постанови старшого державного
виконавця (а.с. 18).

За клопотанням представника
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області Коритнюка Р.О. та за
погодженням з позивачем ухвалою
Маневицького районного суду
Волинської області від 14.05.2014 року у
даній справі було замінено неналежного
відповідача - відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області на належного відповідача -
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області (далі - Управління)
(а.с. 47).

В судове засідання позивач
ОСОБА_2 не з'явилася, подала до суду
заяву з проханням розгляд справи
здійснювати у її відсутності, позовні
вимоги підтримує та просить їх
задовольнити.

Представник відповідача
Управління соціального захисту
населення Маневицької РДА Волинської
області Білан Р.В. не з'явився, проте
подав до суду заяву з проханням розгляд
справи здійснювати у його відсутності,
відносно задоволення позову заперечує.

Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області в судове засідання
свого представника не направили, хоча
про місце та час розгляду справи
належним чином були повідомлені, про що
свідчить розписка, наявна в матеріалах
справи.

Дослідивши зміст позовної заяви,
проаналізувавши докази, що приєднані
до матеріалів справи, суд приходить
висновку про часткове задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до виконавчого листа
№ 2-а-994/2010, виданого Маневицьким
районним судом Волинської області
31.05.2011 року, зобов'язано Управління
праці, соціальних питань та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Маневицької
РДА нарахувати та виплатити в користь
ОСОБА_2 щорічну разову грошову допомогу
до 5 травня згідно ч. 5 ст. 15 Закону
України «Про статус ветеранів,
гарантії їх соціального захисту» в
розмірі 5 мінімальних пенсій за віком,
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за 2009 рік з урахуванням
виплачених сум (а.с. 8).

6.03.2014 року позивачу ОСОБА_2 було
направлено постанову старшого
державного виконавця Коритнюка Р.О. від
3.03.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувачу, що
підтверджується поштовим конвертом та
датою його відправлення. Підставою для
повернення виконавчого документа
державним виконавцем в оскаржуваній
постанові зазначено відсутність
фінансування на виплату допомог по
судових рішеннях у 2014 році, а також є
посилання на вимоги п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно з якими виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо:
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення (а.с. 5).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВАС
України «Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» державний виконавець
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом (стаття 11 Закону
України "Про виконавче провадження").
Водночас відповідно до пункту 2 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавчий
документ, прийнятий державним
виконавцем до виконання, за яким
стягнення не провадилося або було
проведено частково, повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернено
стягнення, і здійснені державним
виконавцем відповідно до цього Закону
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

Статтею 47 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
перелік підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу,
однією з яких зазначено наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Виходячи з положень зазначеної
норми, та враховуючи роз'яснення,
викладені в пункті 3.15 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України № 2.04.2012
року № 512/5, зареєстрованої в
Міністерства юстиції України 2.04.2012
року за № 489/20802, підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону України «Про виконавче
провадження» є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника.

Таким чином, державний виконавець
мав встановити, що безпосередньо у
Законі встановлена заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника у виконавчому провадженні і у
нього відсутнє інше майно чи кошти, на
які можливо звернути стягнення, а
також, що в Законі наявна заборона щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно цього боржника, що виключає
можливість виконання виконавчого
листа.

Крім того, про наявність обставин,
зазначених у п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний скласти акт, що
передбачено ч. 2 ст. 47 цього ж Закону.

Проте, відповідний акт в
матеріалах виконавчого провадження №
231/2 відсутній, як і не наведено
відповідних доказів у підтвердження
його складання відповідачем. Разом з
тим, в матеріалах виконавчого
провадження № 231/2, дослідженого судом в
судовому засідання, відсутні будь - які
докази про виконання усіх дій,
спрямованих на виконання судового
рішення за виконавчим листом № 2-а-994/10
від 31.05.2011 року, до прийняття постанови
про в повернення виконавчого листа,
зокрема, відсутні дані про перевірку
державним виконавцем наявності майна у
боржника, на яке можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Із повідомлення Управління
соціального захисту населення
Маневицької РДА у Волинській області №
393/01-09/2/Н від 18.02.2014 року вбачається, що
перерахунок щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня згідно ч. 2 ст. 15
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» в розмірі 5 мінімальних пенсій
за віком, встановленої ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхуваннч», за 2009
рік з урахуванням виплачених сум
ОСОБА_2 проведений, згідно з вимогами
виконавчого листа № 2-а-994/2010 від 31.05.2011
року. Виконання виконавчого листа в
частині виплати допомоги
ускладнюється у зв'язку з відсутністю
коштів (а.с. 6 матеріалів виконавчого
провадження № 231/2).

Відповідно до практики
Європейського суду з прав людини, яка
застосовується судом як джерело права,
згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» (рішення у справах «Кечко проти
України», «Жовнер проти України»)
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст. 46
Конституції України.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
зобов'язання відновити виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-а-994/2010 задоволення не підлягають,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до
уваги, що відповідачами не подано
обгрунтовуючих доказів в заперечення
щодо адміністративного позову ОСОБА_2,
суд приходить висновку про його
задоволення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 2, 71, 159, 160, 162, 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі ст. ст. 47, 51 Закону
України «Про виконавче провадження», п.
18 Постанови Пленуму ВАС України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області Коритнюка Р.О. про
повернення ОСОБА_2 виконавчого листа №
2-а-994/2010, виданого Маневицьким районним
судом Волинської області 31 травня 2011
року.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Волинській області Коритнюка Р.О. про
повернення виконавчого листа №
2-а-994/2010, виданого Маневицьким районним
судом Волинської області 31 травня 2011
року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Маневицький районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

Маневицького районного суду
І.С.
Токарська