Справа № 761/31318/13-а
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Коротких А.Ю.,

суддів:
Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві на постанову
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про зобов'язання
вчинити дії, -

В С
Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року
позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Головне управління Пенсійного фонду
України в м. Києві подало апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову, якою
в задоволенні позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції були неповно з'ясовані всі
обставини, що мали суттєве значення для
вирішення справи та допущені порушення
норм матеріального права.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання та положення ст. 197
КАС України, колегія суддів приходить
до висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, з
03.04.2008 року позивачу була призначена та
виплачувалась пенсія за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

В зв'язку з поновленням позивача на
службі в департаменті Державної служби
боротьби з економічною злочинністю та
згідно заяви позивача, йому було
припинено виплату пенсії з 02.08.2010 року.
Зазначені обставини сторонами не
заперечуються та підтверджуються,
зокрема, листом Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві №и
21044/12 від 01.08.2012 року (а.с.5) та копією
Пенсійного посвідчення НОМЕР_1,
виданого Пенсійним фондом України
16.09.2008 року з терміном дії: «довічно»
(а.с.7).

06 лютого 2012 року позивач звільнився з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних Сил України (з постановкою на
військовий облік) за власним бажанням з
посади заступника начальника відділу
тактичної та стратегічної розвідки
управління по боротьбі з організованою
злочинністю у званні підполковника
міліції, що підтверджується витягом з
наказу Головного управління МВС
України у м. Києві № 58 о/с від 06.02.2012 року
(а.с.4,42). Вислуга на день звільнення у
календарному обчисленні складає 16
років 2 місяці 7 днів, у пільговому
обчисленні - 22 роки 3 місяці 9 днів.

У зв'язку із звільненням із органів
внутрішніх справ, в липні 2012 року
позивач звернувся до відповідача з
заявою про поновлення нарахованої в 2008
році пенсії, виплату якої було
припинено в серпні 2010 року (а.с.41).

Листом Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві №
24296/12/Т-2328 від 04.10.2013 року позивача
повідомлено, що пенсіонерам з числа
військовослужбовців та осіб, які
отримують пенсію відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», у разі
повторного прийняття їх на військову
службу, виплата пенсій на час їх служби
припиняється. Водночас, поновлення
виплати пенсії, яка була припинена у
зв'язку з повторним прийняттям на
військову службу, чинним
законодавством не передбачена (а.с.6).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» особи офіцерського складу,
прапорщики і мічмани,
військовослужбовці надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особи, які мають право на
пенсію за цим Законом, при наявності
встановленої цим Законом вислуги на
військовій службі, службі в органах
внутрішніх справ і в державній
пожежній охороні, службі в Державній
службі спеціального зв'язку та захисту
інформації України, в органах і
підрозділах цивільного захисту,
податкової міліції, Державної
кримінально-виконавчої служби України
мають право на довічну пенсію за
вислугу років.

Згідно з п.2 ст.2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» пенсіонерам з числа
військовослужбовців та осіб, які
отримують пенсію за цим Законом, у разі
повторного прийняття їх на військову
службу до Збройних Сил України, інших
утворених відповідно до законів
України військових формувань,
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України та
Державної спеціальної служби
транспорту, службу до органів
внутрішніх справ, органів та
підрозділів цивільного захисту,
податкової міліції та Державної
кримінально-виконавчої служби України
виплата пенсій на час їх служби
припиняється. При наступному
звільненні із служби цих осіб виплата
їм пенсій здійснюється з урахуванням
загальної вислуги років на день
останнього звільнення.

Таким чином, законодавець встановив
обов'язок відповідних пенсійних
органів саме поновити раніше
призначену пенсію з урахуванням
загальної вислуги років та лишив їх
права знову (повторно) призначати
пенсію, розмір якої повинен кожного
разу збільшуватися з урахуванням
збільшення років (терміну) служби.

Статтею 48 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» заява про призначення пенсії
згідно з цим Законом подається до
територіального органу Пенсійного
фонду України або до уповноваженого
ним органу чи уповноваженій особі в
порядку, встановленому правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням із центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, іншими заінтересованими
центральними органами виконавчої
влади та Службою зовнішньої розвідки.
При цьому днем звернення за
призначенням пенсії є день подання до
відповідного органу Пенсійного фонду
України письмової заяви про
призначення пенсії з усіма необхідними
для вирішення цього питання
документами, а в разі пересилання заяви
і документів поштою - дата їх
відправлення.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що право на отримання
пенсії у позивача виникло ще у 2008 році і
пенсія йому була призначена, що
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується представником
відповідача.

Тобто поновлення виплати позивачу
раніше призначеної пенсії мало бути
здійснено з дня подання ним до органу
пенсійного фонду відповідної заяви з
підтвердженням повторного звільнення
зі служби.

Так, судом першої інстанції зроблено
вірний висновок, що для поновлення
виплати пенсії в раніше призначеному
розмірі, з урахуванням змін в
законодавстві щодо необхідної вислуги
років, достатнім було подання
позивачем саме заяви про поновлення
виплати пенсії з відповідним
підтверджуючим документом про
звільнення, а підстави для призначення
йому нової пенсії відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому, у відповідності до ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києва залишити без задоволення, а
постанову Шевченківського районного
суду м. Києва від 24 березня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
визначеному ст. 254 КАС України, але може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:
Коротких А.Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

.

Головуючий суддя
Коротких А. Ю.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.