Справа № 812/1882/14
Суддя: О.П. Островська
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1882/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Островської О.П.,

при секретарі: Тельдековій Н.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Луганській області,
Реєстраційної служби Сєвєродонецького
міського управління юстиції про
визнання незаконними дій та скасування
державної реєстрації юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Луганській області,
Реєстраційної служби Сєвєродонецького
міського управління юстиції про
визнання незаконними дій та скасування
державної реєстрації юридичної особи.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що 09.01.2014
позивачка отримала вимогу ДПІ у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області від
14.11.2013 №Ф-187/187 про сплату коштів у
розмірі 7335,86 грн. Позивач вважає дії ДПІ
у м. Сєвєродонецьку по винесенню вимоги
від 14.11.2013 №Ф-187/187 незаконними з огляду
на те, що, на думку позивача, ДПІ у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області не має
відповідних повноважень щодо
прийняття будь - яких вимог в порядку
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» а
також те, що державна реєстрація
вказаної юридичної особи проведена з
істотним порушенням вимог Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» за відсутністю
чинних установчих документів, що є
підставою для скасування реєстрації
першого відповідача.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просить суд:

- визнати незаконними дії особи з
назвою «Державна податкова інспекція у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Луганській області» ()
щодо складання вимоги від 14.11.2013 №Ф-187/187
у зв'язку з відсутністю у останнього
обсягу повноважень;

- скасувати державну реєстрацію особи з
назвою «Державна податкова інспекція у
м.Сєвєродонецьку Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Луганській області» (),
як таку, що проведена на підставі
нечинних установчих документів з
порушенням вимог ЗУ «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Позивач у судове засідання не прибув,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
у позові просив розгляд справи
провести без її участі.

Представник 1-го відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, надав суду клопотання в
якому просив розглянути справу без
участі представника відповідача. Також
на адресу суду надав письмові
заперечення на адміністративний позов
(а.с.32-34, 52), в якому просив відмовити в
задоволені позовних вимог у повному
обсязі. Серед іншого зазначено, що
08.02.2013 позивачем наданий звіт за 2012 рік
по загальній системі оподаткування за
формою Додаток 5 таблиця 1 з сумою
чистого доходу викладеного в податкові
декларації 0,00 грн.

З урахуванням розміру мінімальної
заробітної плати в 2011 році, мінімальний
розмір єдиного внеску складає - 4010,30
грн. Термін сплати 20.01.2012. З урахуванням
розміру мінімальної заробітної плати в
2013 році, мінімальний розмір єдиного
внеску за І квартал 2013 року дорівнює -
1194,03 грн. Термін сплати 22.04.2013. З
урахуванням розміру мінімальної
заробітної плати в 2013 році, мінімальний
розмір єдиного внеску за ІІ квартал 2013
року дорівнює - 1194,03 грн. Термін сплати
22.07.2013. Внески не сплачені, тому 29.03.2013
сформовано повідомлення за 2011 рік на
суму 4010,30 грн., 30.04.2013 сформовано
повідомлення за І квартал 2013 рік на
суму 1194,03 грн. 22.07.2013 сформовано
повідомлення за ІІ квартал 2013 рік на
суму 1194,03 грн. Станом на 30.04.2013 внески
сплачені частково в розмірі авансового
платежу - 256,53 грн. Також позивачем до
21.10.2013 не було сплачено суму єдиного
соціального внеску за ІІІ квартал 2013
року в розмірі 1194,03 грн. Таким чином,
станом на 01.11.2013 сума боргу по сплаті
єдиного соціального внеску становить
7335,86 грн. Вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 14.11.2013 №Ф-187/187 була
сформована на підставі облікових даних
з картки особового рахунку ОСОБА_1

Крім того зазначає, що відповідно до
Постанови Кабінету міністрів України
від 20.03.2013 року № 229 «Про утворення
територіальних органів Міністерства
доходів і зборів» ДПІ у
м.Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів
утворена як юридична особа публічного
права.

Представник 2-го відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, надіслав на адресу суду
письмові пояснення (а.с.62-63), в яких
просив відмовити в задоволені позову
та розглянути справу без участі
представника відповідача. Серед іншого
зазначив, що на підставі поданих
документів державним реєстратором
Виконавчого комітету Сєвєродонецької
міської ради проведено реєстраційну
дію «Державна реєстрація
новоутвореної шляхом заснування
юридичної особи».

Суд вважає, що вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення сторін
належним чином про час і місце розгляду
судової справи з участю їх повноважних
представників, для реалізації ними
права судового захисту своїх прав та
інтересів.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без їх участі.

В зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до
частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Позивач - ОСОБА_1, і.н.,
зареєстрована як фізична особа -
підприємець 25.11.2002, запис № 2 002897,
з 22.10.1993 року перебуває на обліку в УПФУ
в м.Сєвєродонецьку та як платник
податків зареєстрована в ДПІ у
м.Сєвєродонецьку.

Згідно пояснювальної записки УПФУ в
м.Сєвєродонецьку та доданих до неї
документів (а.с.35-43) на лист ДПІ у
м.Сєвєродонецьку Луганської області,
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1, як платник внесків
зареєстрована в УПФУ в
м.Сєвєродонецьку 22.10.1993, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1, реєстраційний номер в
ПФУ - 2406, адреса: 93401, АДРЕСА_1, система
оподаткування у 2011 році - єдиний
податок, у 2012 році - загальна система
оподаткування, у 2013 році - єдиний
податок.

Як вбачається з матеріалів справи, 14
листопада 2013 року ДПІ у
м.Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у
Луганській області винесено вимогу
№Ф-187/187 про сплату боргу (недоїмки) ФОП
ОСОБА_1 заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 7335,86 грн. (а.с.5).

Зазначена вимога Державної податкової
інспекції у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області в подальшому
оскаржена позивачем до Міністерства
доходів і зборів України, але рішенням
від 14.02.2014 №902/А/99-99-10-01-07-15 оскаржувана
вимога залишена без змін (а.с.9-10).

Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ)
визначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з п.7 ч.1 ст.13 ЗУ «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» №2464
від 08.07.2010 ( далі - ЗУ 2464 ( в редакції ЗУ
№406 від 04.07.2013) органи доходів і зборів
мають право стягувати з платників
несплачені суми єдиного внеску.

Згідно з п.п. 41.1, 41.2 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.
Стягнення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
виконавчими написами нотаріусів не
дозволяється.

У ч.2 ст.6 вказаного Закону зазначено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Статтею 9 Закону № 2464-VІ передбачено, що
єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку, за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

При цьому, платники, зазначені у пункті
1 частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).

Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах третьому та четвертому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VІ
визначено, що у разі несвоєчасної або
не в повному обсязі сплати єдиного
внеску до платника застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про збір та
ведення обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Частиною 4 статті 25 Закону № 2464-VІ
передбачено, що орган доходів і зборів
у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464 з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Згідно даних картки особового рахунку
ОСОБА_1 (а.с.36-37,43) позивач має
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7335,86
грн.

Відповідно до ст.1 Закону України № 2464
мінімальний страховий внесок - це сума
єдиного внеску, що визначається
розрахунковою як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на
місяць,за який нараховується заробітна
плата (дохід), та підлягає сплаті.

Частиною 11 статті 8 Закону України №
2464-VІ встановлено, що єдиний внесок для
платників, зазначених у пунктах 4 та 5
частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» встановлено розмір
мінімальної заробітної плати на 2011 рік
у місячному розмірі: з 01.01.2011 - 941,00 грн., з
01.04.2011 - 960,00 грн., з 01.10.2011 - 985,00 грн., з
01.12.2011 - 1004,00 грн. Таким чином
мінімальний страховий внесок у 2011 році
у місячному розмірі становить: з 01.01.2011 -
326,53 грн., з 01.04.2011 - 333,12 грн., з 01.10.2011 - 341,80
грн., з 01.12.2011 - 348,39 грн. Загальна сума -
4010,30,86 грн. Термін сплати 20.01.2012.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено розмір
мінімальної заробітної плати на 2013 рік
у місячному розмірі: з 01.01.2013 - 1147,00,00
грн., з 01.12.2013 - 1218,00 грн. Таким чином
мінімальний страховий внесок у 2013 році
у місячному розмірі становить: з 01.01.2013 -
398,01 грн. Загальна сума за дев'ять
місяців - 3582,09 грн. Термін сплати 21.10.2013.

Згідно з абз. 3 п.8 ст.9 Закону № 2464
фізичні особи - підприємці, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей таких осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, сплачують
єдиний внесок, нарахований за
календарний квартал, до 20 числа місяця,
що настає за кварталом, за який
сплачується єдиний внесок.

У відповідності до ч.12 ст. 9 Закону №
2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно даних картки особового рахунку
ОСОБА_1 (а.с.36-37) позивачем частково
сплачено єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 256,53
грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про підтвердження факту
наявності за позивачем заборгованості
зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7335,86
грн.

Доводів про відсутність
заборгованості зі сплати внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування позивачем не
наведено.

Що стосується доводів позивача
стосовно того, що Державна податкова
інспекція у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області не є органом
державної влади та у неї не має
повноважень на винесення оскаржуваної
вимоги, суд зазначає, що згідно зі
статтею 4 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» державна реєстрація
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АВ №
202602 Державну податкову інспекцію у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
зареєстровано в якості юридичної
особи. (а.с.44-45).

Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну податкову інспекцію у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 17 квітня
2013 року № 54 (а.с.46-51), Державна податкова
інспекція у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області є територіальним
органом Міндоходів, який
підпорядковується Міністерству
доходів і зборів України та Головному
управлінню Міндоходів у Луганській
області та забезпечує реалізацію
повноважень Міндоходів на території
відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць.

Таким чином, ДПІ у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області має правовий статус
юридичної особи, наданий вказаному
органу відповідно до законодавства
України.

Тобто перший відповідач, на виконання
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» має вчиняти дії
передбачені цим законом. Відтак,
матеріалами справи підтверджено та
судом перевірено, що перший відповідач,
складаючи вимогу про сплату боргу, діяв
на підставі, у спосіб та в межах
повноважень передбачених Конституцією
України та законами України.

Розглядаючи вимоги позивача до другого
відповідача про скасування державної
реєстрації першого відповідача, суд
виходить з наступного.

Положеннями ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
зі здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій.

За приписами ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

В силу норм статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи з системного аналізу
вищенаведених норм Кодексу
адміністративного судочинства
України, фізична особа має право, в тому
числі в судовому порядку, вимагати
скасування чи прийняття рішень,
вчинення чи утримання від вчинення дій,
усунення бездіяльності виключно при
здійсненні суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій саме щодо цієї фізичної особи.

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців
регулює Закон України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року
№ 755-IV (надалі - Закон 755) .

В силу норм Закону 755 посадовою особою,
яка від імені держави здійснює
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців є державний
реєстратор.

Відповідно до ст. 4 Закону 755 державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Частиною 2 статті 38 Закону № 755
встановлено, що визнання судом
недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом, зокрема, є
підставою для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи.

Обставини, які згідно з вказаною нормою
є підставою для припинення юридичної
особи, підлягають встановленню в
судовому процесі як підстава для
прийняття відповідного судового
рішення та не є предметом самостійних
позовних вимог.

При цьому чинним законодавством
України не передбачено права фізичної
особи, що не є засновником юридичної
особи, вимагати припинення такої
юридичної особи чи скасування її
державної реєстрації.

Владні управлінські функції
відповідача щодо внесення записів до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців у
спорі, що розглядався, безпосередньо не
стосуються позивача у справі, як
фізичної особи, не створюють саме для
нього юридичних наслідків, оскільки
направлені на вчинення реєстраційних
дій щодо юридичної особи (в даному
випадку першого відповідача - ДПІ у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області). Саме
для цієї юридичної особи дії
державного реєстратора, як суб'єкта
владних повноважень і мають наслідком
виникнення певних прав та обов'язків.

У спорі, що розглядався, мають місце
правовідносини, що склались виключно
між позивачем та першим відповідачем.
Саме у відносинах з першим
відповідачем, у позивача, як особи, що
зареєстрована платником страхових
внесків, стягувачем яких, в цьому
випадку є ДПІ у м. Сєвєродонецьку
Головного управління Міндоходів у
Луганській області, і можуть виникати
певні права та обов'язки.

Тобто, в даному випадку безпосередньо
між позивачем та другим відповідачем
відсутні будь-які правовідносини,
оскільки дії другого відповідача
направлені до іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
червня 2013 року для проведення
державної реєстрації новоутвореної
юридичної особи з назвою державна
податкова інспекція у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області
державному реєстратору були подані
документи перелік яких передбачено ст.
24 Закону про реєстрацію (діючої
редакції на момент створення державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області, тобто
станом на 07 червня 2013 року).

Перевіривши документи на відсутність
підстав для залишення їх без розгляду
та на відсутність підстав для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи державним
реєстратором 07.06.2013 внесено до
реєстраційної картки на проведення
державної реєстрації юридичної особи
ідентифікаційний код відповідно до
вимог Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та
внесено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запис про проведення
державної реєстраційної юридичної
особи державної податкової інспекції у
м. Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до
висновку про належність реєстрації
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області та
наявність у першого відповідача
відповідного обсягу повноважень щодо
складання вимоги №Ф-187/187 від 14.11.2013 про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 7335,86
грн.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про необґрунтованість
позовних вимог та відмову в задоволені
позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
у випадку відмови у задоволенні позову
судові витрати не повертаються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міністерства доходів і зборів у
Луганській області, Реєстраційної
служби Сєвєродонецького міського
управління юстиції про визнання
незаконними дій та скасування
державної реєстрації юридичної особи
відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 16 червня 2014 року.

Суддя
О.П. Островська