Справа № 2а/0270/1931/11
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/0270/1931/11
Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Совгири Д. І. Сторчака В. Ю.

за участю представників сторін:

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Барлінек Інвест" на
ухвалу Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Барлінек- Інвест"
(далі - позивач) до Державної податкової
інспекції у м. Вінниці (далі -
відповідач) Головного управління
Державного казначейства України у
Вінницькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із заявою про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчих листів до виконання в
порядку ст. 261 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12.05.2014 року
в задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказану ухвалу та ухвалити
нове рішення, яким поновити пропущений
строк для пред'явлення виконавчих
листів до виконання.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції - скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції,
постановою від 30.05.2011 Вінницький
окружний адміністративний суд
адміністративний позов ТОВ "Барлінек
Інвест" до ДПІ у м. Вінниці,
Головного управління Державного
казначейства України у Вінницькій
області у справі № 2а/0270/1931/11
задовольнив повністю: визнав
протиправними та скасував податкові
повідомлення-рішення від 13.04.2011 року
№ та від 13.04.2011 року №;
стягнув з Державного бюджету України
на користь позивача суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за грудень 2010 року в розмірі
50785,00 грн., за січень 2011 року в розмірі
301596,00 грн.; стягнув з Державного бюджету
на користь позивача 1703,40 грн.
державного мита.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 30.05.2011 року
залишено без змін відповідно до ухвали
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22.09.2011 року
та ухвали Вищого адміністративного
суду України від 31.10.2013 року.

На виконання вказаної постанови від
30.05.2011 Вінницький окружний
адміністративний суд за заявою
позивача видав виконавчі листи.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".
Положеннями ст. 22 Закону передбачені
строки, в які виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання.

Водночас, перебіг строку пред'явлення
виконавчих листів, виданих судами,
передбачений ч. 2 ст. 22 вказаного Закону
а саме: "з наступного дня після набрання
рішенням законної сили; з наступного
дня після закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення; з
наступного дня після постановлення
судового рішення у разі, якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню".

Відповідно до виконавчих листів №
2а/0270/1931/11 від 16.12.2013 року та від 18.12.2013
року, строк їхнього пред'явлення до
виконання - до 09.10.2011 року.

Згідно з ч. 2 ст. 24 цього ж Закону
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутись із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

За правилами ч. 1 ст. 261 КАС України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання з причин, визначених судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено. Відтак, строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання може
бути поновлений, якщо він пропущений з
поважних причин. При цьому перелік
таких причин законодавчо не
визначений, їхню наявність чи
відсутність суд розцінює у кожній
конкретній ситуації за своїм
внутрішнім переконанням.

Апеляційний суд зазначає, що поважними
за змістом наведеного у ст. 261 КАС
України процесуального права
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

З аналізу викладених заявником
обставин суд першої інстанції дійшов
висновку, що несвоєчасне звернення
позивач щодо отримання виконавчих
листів та, відтак, пропущення строку
пред'явлення його до виконання,
зумовлене очікуванням позивача
наслідків перегляду постанови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2011 року
в касаційному порядку.

Проте суд першої інстанції вважає, що
зазначені обставини жодним чином не
перешкоджали позивачу у своєчасній
реалізації права на отримання
виконавчого листа та пред'явлення його
до виконання.

Колегія суддів не погоджується із
висновком суду першої інстанції з
таких підстав.

Як уже зазначалось вище, постановою
першої інстанції від 30.05.2011 року в
адміністративній справі повністю
задоволено адміністративний позов.

27.10.2011 року на адресу позивача (у
відповідь на заяву про видачу
виконавчих листів) надійшов лист від
20.10.2011 року за підписом начальника
відділу Вельгус І., у якому вказано, що
10.06.2011 року справа направлена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду і до суду
першої інстанції ще неповернута. Таким
чином заява про видачу виконавчого
листа фактично позивачем була подана в
установлений законом строк, натомість
суд першої інстанції не видав
виконавчі листи посилаючись на
відсутність адміністративної справи в
суді.

З відмітки реєстрації вхідної
кореспонденції, яка стоїть на
супровідному листі Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вбачається, що адміністративна справа
№2а/0270/1931/11 повернулась до Вінницького
окружного адміністративного суду
29.11.2011 року (вх. № 30128), про що заявникові
стало відомо в 2014 році.

Суд першої інстанції не надав належної
оцінки доводам заявника про те, що на
адресу позивача надійшла ухвала Вищого
адміністративного суду України від
21.10.2011 року № К/9991/68090/11 про відкриття
касаційного провадження в даній
адміністративній справі та
витребування з Вінницького окружного
адміністративного суду справи
№2а/0270/1931/11, в якій було чітко зазначено
- "витребувати справу у Вінницького
окружного адміністративного суду".

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КАС України
визначено, що отримавши касаційну
скаргу, оформлену відповідно до вимог
статті 213 цього Кодексу,
суддя-доповідач у дводенний строк
вирішує питання про відкриття
касаційного провадження, про що
постановляє відповідну ухвалу, та
витребовує справу, яка має бути
надіслана до суду касаційної інстанції
протягом п'яти днів з дня отримання
відповідної ухвали.

З врахуванням вказаної норми та змісту
листа від 20.10.2011 року, із якого слідує,
що видача виконавчих листів без
наявності справи у Вінницького
окружного адміністративного суду не
проводиться, позивач був змушений
чекати повернення даної справи до суду
першої інстанції після розгляду
касаційної скарги Вищим
адміністративним судом України. Про
те, що Вінницьким окружним
адміністративним судом не виконано
вимог ухвали Вищого адміністративного
суду України і не надіслано справу до
суду касаційної інстанції, заявник не
був проінформований.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при розгляді заяви про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання не зважив на
те, що заявник сумлінно виконував
вимоги законодавства і звертався
вчасно за видачею виконавчих листів.
Відмовлено судом першої інстанції саме
з тієї причини, що без наявності справи
видача виконавчих листів не
проводиться, а після отримання ухвали
Вищого адміністративного суду України
про витребування справи, відповідно
позивач вважав, що справа знаходиться в
суді касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Крім того, обов'язкове виконання
рішення суду покладається також
Конвенцією про захист прав та свобод
людини, яка ратифікована Законом
України "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод" від 17.07.1997 року. Отже, її
положення є обов'язковими для
виконання Україною.

Ст. 6 вказаної Конвенції гарантує
неухильність виконання рішення суду
громадянами, юридичними особами та
всіма органами влади України.

Тобто рішення суду, яке набуло законної
сили повинно бути виконане, а зміни у
законодавстві чи інші вказівки щодо
його невиконання суперечать основним
принципам права і до уваги не беруться.
У протилежному випадку буде мати місце
порушення принципу юридичної
визначеності, що є одним із базових
складових принципу верховенства права,
визнаного Україною як на рівні
Конституції, так і шляхом ратифікації
Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що строк для пред'явлення до
виконання виконавчих листів
Вінницького окружного
адміністративного суду від 16.12.2013 року
та від 18.12.2013 року по справі № 2а/0270/1931/11
було пропущено не з вини позивача
оскільки останній вчинив всі необхідні
дії. А тому причини пропуску строку для
пред'явлення виконавчих листів до
виконання слід вважати поважними, що в
свою чергу є підставою для його
поновлення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, тобто
прийнята ухвала не відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, і
підлягає скасуванню з постановленням
нової.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання, а так само неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Барлінек
Інвест" задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року, - скасувати та постановити нову.

Заяву ТОВ "Барлінек Інвест"
задовольнити повністю.

Поновити строк для пред`явлення
виконавчих листів від 16.12.2013 року та 18.12.
2013 року до виконання.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Совгира Д. І.

Сторчак В. Ю.