Справа № 821/1228/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1228/1413
год. 54 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за
участю представника позивача Ставрост
Р.Ю., представника відповідача Юдіна
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Виробничо-торгівельна фірма
"Агростандарт" до Державної податкової
інспекціяї у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

Приватне підприємство
«Виробничо-торгівельна фірма
«Агростандарт» (далі - позивач, ПП "ВТФ
"Агростандарт") звернулось до суду з
позовом про визнання протиправними дій
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- відповідач, ДПІ у м. Херсоні) під час
проведення перевірки ПП "ВТФ
"Агростандарт", за результатами якої
14.11.2013 року складено акт №121-03-22-05/33277168
"Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПП
"ВТФ "Агростандарт" з питання
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ПАП "Альтаір" за період липень 2013 року"
в частині зазначення в акті інформації
у вигляді висновків щодо відсутності
об'єктів оподаткування при придбанні
продукції ПП "ВТФ "Агростандарт" у ПАП
"Альтаір" та продажу цієї продукції ТОВ
СП "Нібулон" у липні 2013 року, завищення
податкових зобов'язань ПП "ВТФ
"Агростандарт" з податку на додану
вартість, витрат за липень 2013 року та
податкового кредиту за цей же період.
Просить заборонити Державній
податковій інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області використовувати
інформацію, відображену в акті
перевірки від 14.11.2013 року №121-03-22-05/33277168,
у тому числі розміщувати інформацію в
базах даних ДПІ у м. Херсоні (АІС "Облік
платників і платежів", АРМ "Платники
податків", АІС "ТАХ", АС "Бест-звіт",
"Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України", система
"Податковий блок", база даних ДПС
платників податків тощо).

Позивач просить зобов'язати Державну
податкову інспекцію у м. Херсоні внести
відповідні зміни до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів на
рівні ДПА України в частині
відображення недостовірної
інформації, викладеної в акті
перевірки від 14.11.2013 року №121-03-22-05/33277168;
встановити судовий контроль за
виконанням Державною податковою
інспекцією у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області рішення шляхом зобов'язання
відповідача подати у встановлений
судом строк звіт про виконання
судового рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
висновки контролюючого органу є
безпідставними та такими, що не
відповідають дійсності, їх інформація
є недостовірною, а викладена
інформація в акті перевірки та
існуючих базах даних податкової служби
(АІС "Облік платників і платежів", АРМ
"Платники податків", АІС "ТАХ", АС
"Бест-звіт", "Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
на рівні ДПА України", система
"Податковий блок", база даних ДПС
платників податків тощо) може мати
негативні наслідки для ПП "ВТФ
"Агростандарт", а саме вплинути на його
ділову репутацію, як належного
платника податків. Така інформація
може бути використана при перевірці
контрагентів позивача та призвести до
їх відмови від подальших господарських
відносин. Наслідком проведення цієї
перевірки є відмови
контрагентів-покупців позивача від
здійснення подальшої господарської
діяльності, зокрема, ТОВ СП "Нібулон", що
підтверджується його листом від 16.12.2013
року №13077/3-13/27. Вказує на те, що
відповідачем при проведенні перевірки
не з'ясовано усіх фактичних обставин
здійснення позивачем господарських
операцій, односторонньо та не в повному
обсязі досліджено первинні документи,
що підтверджують придбання товару,
невірно застосовано до спірних
правовідносин норми чинного
законодавства, що призвело до
помилкових висновків. Дії ДПІ по зміні
в електронній базі податкової
звітності задекларованих позивачем
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань є
неправомірними. Законодавством не
передбачено право ДПІ за результатами
перевірки змінювати в електронній базі
податкової звітності задекларовані
платником податків показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з ПДВ.

Представник позивача прибув в судове
засідання, просить задовольнити позов.

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні проти позову заперечує, в
письмових запереченнях зазначає про
те, що відповідачем під час проведення
перевірки не підтверджено фактичного
здійснення поставки товарів від ПАП
"Альтаір" до позивача, що свідчить про
те, що правочини між ПАП "Альтаір" та
позивачем в період липень 2013 року
здійсненні без мети настання реальних
наслідків. ПАП "Альтаір" не мало в
оренді земельних ділянок, складських
приміщень, транспортних засобів,
матеріальних ресурсів, не встановлено
місце зберігання
сільськогосподарської продукції, а
тому податковим органом під час
перевірки ПАП "Альтаір" зроблений
висновок про нереальність здійснення
ним фінансово-господарської
діяльності. При огляді працівниками
податкової служби офісного приміщення
ПАП "Альтаір" не було виявлено вивісок,
інформаційних повідомлень про
розташування офісу останнього, не
застали на робочому місці директора
підприємства, зроблено висновок про те,
що ПАП "Альтаір" за податковою адресою
не знаходиться. Крім цього, ДПІ у м.
Херсоні вважає, що надані позивачем на
перевірку товарно-транспортні
накладні заповнені з порушенням
Інструкції про ТТН, не заповнені пункти
15-23, а тому не можуть враховуватися як
документи підтверджуючі перевезення
товару. За результатами перевірки ПП
"ВТФ "Агростандарт" податковий орган
дійшов висновку про відсутність
об'єктів оподаткування при придбанні
продукції у ПАП "Альтаір" та продажу
цієї продукції ТОВ СП "Нібулон" у липні
2013 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечує проти позову.

Дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив такі фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Приватне підприємство
«Виробничо-торгівельна фірма
«Агростандарт» є юридичною особою,
платником податків, в тому числі
податку на додану вартість, основний
вид діяльності - оптова торгівля
зерном, необробленим тютюном, насінням
і кормами для тварин тощо.

В листопаді 2013 року Державною
податковою інспекцією у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку приватного підприємства
"Виробничо-торгівельна фірма
"Агростандарт" з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинам з приватним
агропромисловим підприємством
"Альтаір" за липень 2013 року, результати
якої викладені в акті перевірки від
14.11.2013 року №1368/21-03-22-05/33277168.

Перевіркою було виявлено, що між ПП ВТФ
«Агростандарт» та ПАП «Альтаір»
укладено договір № 11/25 від 19.07.13
купівлі-продажу ріпаку. Позивач
документував придбання товару ПАП
«Альтаір» на загальну суму 1945449 грн. 80
коп. (в т.ч. ПДВ 324241 грн. 63 коп.) за
видатковими накладними № 91 від 22.07.13, №
90 від 21.07.13, № 89 від 20.07.13, податковими
накладними № 49/2 від 22.07.13, № 48/2 від 21.07.13,
№ 47/2 від 20.07.13. Транспортування товару
по маршруту с. Баратовка
Снігурівського району Миколаївської
області - м. Миколаїв термінал ТОВ СП
"Нібулон" та вантажні роботи
проводились експедиторами ПП
«Промислова фірма «Поліант Плюс», ПП
ОСОБА_3, ПП «Бесмертний» відповідно до
договорів експедирування та заявок.
Оплата за відвантажений товар (ріпак)
за липень 2012 року, контрагенту - покупцю
ПП ВТФ «Агростандарт» здійснювалась в
безготівковій формі. В подальшому
товар був проданий ТОВ СП «Нібулон»,
товар отримав представник ТОВ СП
"Нібулон" Бородійний Олександр
Андрійович згідно довіреності № 36541
від 20 липня 2013 року, (ріпак кількістю
524,38 тн).

При проведенні перевірки ПП "ВТФ
"Агростандарт" контролюючим органом
був використаний акт перевірки ПАП
"Альтаір" від 17.09.13 № 1468 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПАП «Альтір» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при
фінансово-господарських відносинах з
контрагентами-покупцями за червень,
липень 2013 року", в якому зазначено, що з
20.06.13 директором та головним
бухгалтером ПАП «Альтаір» є Глухов
Володимир Павлович, засновник ПАП
«Альтаір» ОСОБА_6. Керівником ПАП
"Альтаір" Глуховим В.П. на перевірку був
наданий пакет документів щодо
підтвердження фінансово -
господарських операцій за червень -
липень 2013 року: копія договору
складського зберігання б/н від 01.05.12,
копія договору складського зберігання
б/н від 30.06.11, акт здачі прийняття робіт
№0042, копія договору оренди землі
б/н від 23.01.12 (строк дії закінчився 31.12.12),
копії державних актів на право
приватної власності на земельні
ділянки, копії звітності до відділу
статистики Снігурівського р-ну
Миколаївської області, пояснення
керівника Глухова В.П., в якому не зміг
повідомити документально підтвердити
місця розташування земельних ділянок,
а також данні осіб, у яких орендують
земельні ділянки. У податкової
звітності ПАП "Альтаір" відображені
господарські операції з позивачем.

В акті від 17.09.13 № 1468 є посилання на
висновки ГВПМ ДПІ у м. Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області щодо
наявності ознак фіктивності та
відсутності факту реального
здійснення господарської діяльності
ПАП "Альтаір" від 17.09.13 №152/07.50-09 за
липень та від 19.08.13 № 12/21-03-07-05-07 за
червень. Станом на 17.09.13 згідно
інтегрованої автоматизованої
інформаційної системи „Податковий
блок" ПАП "Альтаір" має стан, відмінний
від основного, а саме 9 - направлено
повідомлення про відсутність за місцем
знаходження. 17.09.2013 старшим
оперуповноваженим Мацицьким О.М. було
здійснено виїзд за податковою адресою
ПАП "Альтаір": м. Херсон, пров.
Будівельний, 46, з метою встановлення
місця знаходження платника податків,
виявлено, що за вказаною адресою
знаходиться двоповерховий житловий
будинок, в якому перебував засновник та
колишній директор ПАП "Альтаір" гр.
ОСОБА_6, який підтвердив, що він дійсно є
засновником ПАП "Альтаір", та
повідомив, що з моменту призначення гр.
Глухова В.П., на посаду директора ПАП
"Альтаір", печатка; уставні документи;
документи податкового обліку та
первинні бухгалтерські документи
знаходяться у володінні гр. Глухова
В.П., за якою саме адресою зберігаються
зазначені документи та здійснюється
управління та облік, йому не відомо.
Також було здійснено виїзд до
Миколаївської області, Снігурівського
району, с. Баратівка, отримано довідку
від голови селищної ради с. Баратівка, з
якої встановлено, що ПАП „Альтаір" в 2012
році орендувало 17 га землі у
Снігурівської районної ради, в 2013 році
земельні ділянки не орендувались.
Враховуючи вищевказане, відповідач
зробив висновок про нереальність
здійснення фінансово-господарської
діяльності ПАП „Альтаїр" у червні та
липні 2013 року.

За результатами перевірки ПП ВТФ
«Агростандарт» встановлено
документування придбання товару
невідомого походження (ріпак) та
перерахування попередніх оплат
контрагенту - постачальнику ПАП
"Альтаір", який документально не
підтверджує свої податкові
зобов'язання та який формував
податковий кредит від підприємств, у
яких відсутнє майно та інші
матеріальні ресурси, економічно
необхідні для здійснення операцій з
купівлі - продажу, надання послуг та які
задіяні в схемах мінімізації податків
шляхом відображення в податковій
звітності сумнівних угод придбання
ТМЦ, безтоварних операцій та
формуванні штучного податкового
кредиту іншим СГД, які ухиляються від
сплати податків.

Оскільки документально не доведено
вирощування чи придбання ПАП "Альтаір"
товару , а тому реалізовувати ріпак на
адресу ПП ВТФ «Агростандарт» не мало
можливості. Як наслідок ПП ВТФ
«Агростандарг» реалізовував
контрагенту - покупцю: ТОВ СП «Нібулон»
ріпак, ніби - то придбаний у ПАП
"Альтаір, походження якого не
встановлено. Тому, ПП ВТФ
«Агростандарт» неправомірно включено
до складу податкового кредиту, а також
податкових зобов'язань суми ПДВ,
сформовані за рахунок вищевказаного
постачальника.

Податкове повідомлення-рішення за
результатами перевірки не приймалось.

Позивач стверджує про внесення
податковою інспекцією змін до системи
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України за період липень 2013
року та зменшення суми задекларованих
зобов'язань та податкового кредиту
позивача на підставі відомостей
спірного акту перевірки.

Як вбачається з наданої ДПІ у м. Херсоні
інформації, податковою інспекцією
дійсно були внесені такі зміни до бази
даних щодо зменшення податкового
кредиту за липень 2013 року на суму 324241
грн. 63 коп. з придбання товарів у ПАП
"Альтаір", зменшення податкових
зобов'язань на суму 324241 грн. 63 коп. по
покупцю ТОВ СП «Нібулон», відповідачем
не заперечується твердження позивача
про те, що вказані зміни були здійснені
саме у зв'язку зі складанням акту від
14.11.2013 №1368/21-03-22-05/33277168.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду.

Оцінюючи встановлені обставини та
доводи сторін, висловлені під час
судового слідства та судових дебатів,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позову з урахуванням наступних
підстав.

За правилами статті 2, пункту 1 частини 1
статті 17 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод. Із наведених
норм права випливає, що позивач на
власний розсуд визначає чи порушені
його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Проте ці рішення, дія або
бездіяльність повинні бути такими, які
породжують, змінюють або припиняють
права та обов'язки у сфері
публічно-правових відносин. Предметом
оскарження в адміністративному суді
можуть бути юридичні наслідки, що
безпосередньо випливають з
результатів відповідних дій чи
бездіяльності. Належним правовим
засобом захисту прав позивача є
оскарження юридичних наслідків, які
настали внаслідок дій податкового
органу щодо застосування висновків
акту перевірки.

Згідно ст. 79 Податкового кодексу
України документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником контролюючого
органу рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом. В п.
78.1.1 ст. 78 ПКУ вказано, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності такої обставини: за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.
Матеріали справи свідчать, що при
перевірці були використані первинні
бухгалтерські та податкові документи
позивача, податкова звітність,
програмні продукти ДПС, акт перевірки
ПАП "Альтаір".

Державна податкова інспекція не
заперечує наявності правильно
складених документів бухгалтерського
обліку та податкових накладних, які
підтверджують факт придбання та
подальшого продажу сільгосппродукції.
Здійснення господарських операцій
підтверджується: договором
купівлі-продажу, укладеного між ПП "ВТФ
"Агростандарт" і ПАП "Альтаір" від 19.07.2013
року №11/25; видатковими накладними від
20.07.2013 № 89, від 21.07.2013 № 90, від 22.07.2013 № 91;
банківськими виписками Херсонського
відділення ПАТ "Кредобанк" щодо
перерахування коштів ПП "ВТФ
"Агростандарт" на рахунок ПАП "Альтаір"
за придбання товару від 26.09.2013 , від
27.09.2013, від 30.09.2013, від 02.10.2013 року;
податковими накладними платника
податку ПАП "Альтаір" щодо реалізації
товару ПП "ВТФ "Агростандарт" від 20.07.2013
року №47/2, від 21.07.2013 року №48/2, від 22.07.2013
року №49/2.

Фактичне здійснення перевезення
придбаної продукції підтверджується
товарно-транспортними накладними з
відмітками вантажоодержувача про
отримання товару від 20.07.2013 року серії
АСТ №101 - 102, від 21.07.2013 року серії АСТ №103
- 115, від 22.07.2013 року серії АСТ №116 - 123, а
також актами про розбіжність у вазі при
прийнятті товару; договором
експедирування, укладеного між ПП "ПФ
"Поліант Плюс" і ПП "ВТФ "Агростандарт"
від 19.07.2013 року №15/13, заявами на
перевезення вантажу від 20.07.2013, 21.07.2013,
22.07.2013, а також звітом про
транспортування
сільськогосподарської продукції від
22.07.2013 року; договором
експедирування, укладеного між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 і
ПП "ВТФ "Агростандарт" від 19.07.2013 №1907,
заявами від 21.07.2013, 22.07.2013, та додатковою
угодою №1 від 22.07.2013; договором
експедирування, укладеного між ПП
"Бесмертний" і ПП "ВТФ "Агростандарт" від
19.07.2013 №1907/2, заявою від 21.07.2013, актом
приймання-передачі виконаних робіт
(наданих послуг) від 22.07.2013 року;
нотаріально засвідченими заявами
водіїв ПП "ПФ "Поліант-Плюс" ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про здійснення
ними перевезень сільськогосподарської
продукції.

Подальший продаж придбаної у ПАП
"Альтаір" сільгосппродукції
підтверджено договором поставки,
укладеним між ПП "ВТФ "Агростандарт" і
ТОВ СП "Нібулон" від 18.06.2013 №55/2013 (з
додатками), довіреністю від 20.07.2013 року
№36541, виданою Бородіній Олександрі
Андріївні від ТОВ СП "Нібулон" для
отримання товару; видатковими
накладними від 20.07.2013 року №РН-0000023, від
21.07.2013 року №РН-0000024, від 22.07.2013 року
№РН-0000025; банківськими виписками
Херсонського відділення ПАТ
"Кредобанк" щодо перерахування коштів
ГОВ СП "Нібулон" на рахунок ПП "ВТФ
"Агростандарт" за поставлений товар від
24.07.2013, від 25.07.2013, податковими
накладними платника податку ПП "ВТФ
"Агростандарт" щодо реалізації товару
ТОВ СП "Нібулон" від 20.07.2013 року №5, від
21.07.2013 року №6, від 22.07.2013 року №7.

Вищевказані документи підтверджують,
що ПП "ВТФ "Агростандарт" придбало у ПАП
"Альтаір" 524,38 тн ріпаку на суму 1 945 449,80
грн. Придбаний ріпак позивач поставив
ТОВ СП "Нібулон", за який останній
сплатив 1 995 322,77 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, і
позивач, і його контрагенти на час
укладання спірних правочинів, були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість, що не заперечувалось
відповідачем. Свідоцтво платника ПДВ у
ПАП "Альтаір" було анульовано тільки
25.10.13. ДПІ не надало суду належних
доказів того, що на момент проведення
операцій з позивачем ПАП "Альтаір" було
фіктивним підприємством, вчиняло
порушення в сфері оподаткування,
документувало безтоварні операції з
метою формування фіктивного
податкового кредиту для інших
суб'єктів господарювання, та укладало
нікчемні правочини, які завідомо
порушують публічний порядок та
суперечать інтересам держави і
суспільства.

Податковою адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) відповідно до п. 45.2 ст. 45 Кодексу
є місцезнаходження такої юридичної
особи, відомості про що містяться у
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" відомості,
що містяться в Єдиному державному
реєстрі, в тому числі про
місцезнаходження юридичної особи, є
відкритими і загальнодоступними. Суд
зазначає, що у разі, якщо на час
здійснення господарських операцій, за
якими податковий орган не визнає
обґрунтованим віднесення позивачем до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, постачальники були
включені до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також мали
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість, покупець не
може нести відповідальність ні за
несплату податків продавцями та їх
постачальниками, ні за можливу
недостовірність відомостей про них,
наведених у зазначеному реєстрі, за
умови необізнаності щодо неї. В акті
перевірки ПАП "Альтаір" вказано, що
підприємство відсутнє за юридичною
адресою, разом з тим, за податковою
адресою мешкає засновник та власник
ПАП. Пояснень засновника ОСОБА_6 суду не
надано. Крім того, в ЄДР внесено
відповідну інформацію тільки 24.10.13.
Законодавством України не встановлені
вимоги до оформлення і оздоблення
суб'єктами господарювання офісних
приміщень, де вони здійснюють свою
діяльність, а тому, відсутність вивісок
та інформаційних повідомлень, а також
відсутність в офісі директора
підприємства у момент виходу
податківцями за адресою, не є належними
і допустимими доказами про відсутність
суб'єкта господарювання за місцем його
реєстрації. Суд також приймає до уваги,
що директор ПАП "Альтаір" на вимогу
податкової інспекції надавав деякі
документи про фінансово- господарську
діяльність, не заперечував тієї
обставини, що він є директором ПАП.

Також не було надано доказів
відсутності у ПАП "Альтаір" орендованих
земельних ділянок, наприклад, довідку
сільської ради, на яку є посилання в
акті перевірки.

Обов'язкової наявності власних
основних фондів для здійснення
підприємницької діяльності чинне
законодавство не вимагає. Та обставина,
що у власності ПАП "Альтаір" не було
складських приміщень, транспорту та
матеріальних ресурсів, не може бути
беззаперечним доказом того, що
підприємство не здійснювало поставок
ріпаку і не могло здійснювати
реалізацію сільськогосподарської
продукції. Посилання відповідача на
неможливість ПАП "Альтаір" здійснювати
господарську діяльність мають
характер припущень, а не достовірно
встановлених фактів.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України
чітко визначено, що органи державної
влади та їх посадові особи можуть діяти
виключно на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
тобто, роблячи висновок про допущення
будь-яким суб'єктом правовідносин
порушення діючого законодавства, орган
державної влади зобов'язаний чітко
встановити склад такого порушення,
зазначивши, в якій саме події воно
полягає та якими саме фактичними
даними (доказами) це підтверджується,
та жодним чином не викладати
припущення щодо порушення
законодавства за відсутності належних
доказів на підтвердження їх вчинення.
ДПІ, як суб'єкт владних повноважень,
повинен бути здатним підтвердити
правомірність зроблених ним висновків
у законодавчо визначеному порядку.

Податковий кодекс України не ставить
право на податковий кредит в
залежність від обов'язкового
підтвердження декларування
відповідної суми податкових
зобов'язань контрагентом. Податок на
додану вартість є непрямим податком і
сплачується при придбанні товару
(послуги) не безпосередньо до бюджету, а
постачальнику товарів (послуг). І лише у
такого постачальника товарів (послуг),
який у складі вартості проданого
товару (послуги) отримав податок на
додану вартість, виникають
зобов'язання стосовно сплати податку
до бюджету. При цьому, покупець товарів
(послуг) не може нести відповідальність
за постачальника. Відповідно,
неведення податкового обліку або
ненадання на пеевірку документів само
по собі не є підставою для зменшення
податкового кредиту зазначеного
податку позивачу, який віднесло до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість, сплачену в ціні
товару. Можливі ж порушення
податкового законодавства з боку
контрагента позивача при здійсненні
господарських операцій не можуть бути
самостійною та достатньою підставою
для висновку про відсутність реального
здійснення господарських операцій для
ПП "ВТФ "Агростандарт" та відсутність у
позивача, як покупця товару/послуг,
права на податковий кредит з ПДВ, а тому
не можуть бути підставою для
позбавлення позивача права формувати
податковий кредит по господарських
операціях з цим контрагентом.

Практика Верховного Суду України у
подібних правовідносинах свідчить про
таку правову позицію, що у разі
невиконання контрагентом зобов'язання
зі сплати податку до бюджету,
відповідальність та негативні
наслідки настають саме щодо цієї особи
і не є підставою для позбавлення
сумлінного платника ПДВ права на
формування податкового кредиту у разі,
коли цей платник виконав усі
передбачені законом умови та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту
(постанова від 11 грудня 2007 року, справа
№ 21-1376во06) .

Крім того, для того, щоб стверджувати
про відсутність реальності поставок в
ланцюгу ПАП "Альтаір" - ПП "ВТФ
"Агростандарт" - ТОВ СП "Нібулон",
податкова інспекція, в першу чергу,
повинна була спростувати надані
позивачем первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
щодо господарських операцій, документи
про транспортування та експедирування
вантажу. Недоліки в складанні ТТН не є
беззаперечним доказом нереальності
поставки товару. Тому суд вважає, що
відповідачем не доведено
правомірність висновків акту
перевірки щодо відсутності об'єктів
оподаткування при придбанні продукції
у ПАП "Альтаір" та продажу цієї
продукції ТОВ СП "Нібулон" у липні 2013
року, завищення податкових зобов'язань
та податкового кредиту.

За своєю правовою природою акт
позапланової перевірки не повинен
містити висновки щодо реальності
здійснення господарської діяльності.
Висновок податкового органу про
відсутність реального характеру
правочинів, укладених позивачем із
його контрагентами, прямо суперечить
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації від 22.12.2010 N 984.

Спосіб дій органу державної податкової
служби в разі виявлення факту
неправильного обрахування платником
податків податкового зобов'язання
визначений пунктом 54.3 статті 54
Податкового кодексу України,
відповідно до якого контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, якщо, зокрема,
дані перевірок результатів діяльності
платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його
податкових зобов'язань платника
податків, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Враховуючи положення наведених норм
закону, суд дійшов висновку, що у
випадку виявлення факту заниження
платником податків податкового
зобов'язання, рівно як і у випадку
виявлення факту завищення платником
податків податкового зобов'язання, в
тому числі і внаслідок декларування не
існуючого об'єкта оподаткування,
податковий орган обтяжений
законодавцем обов'язком прийняти
відповідне податкове
повідомлення-рішення. Іншого порядку
дій податкового органу, як суб'єкта
владних повноважень у спірних
правовідносинах, закон не передбачає.

Разом з тим, як вбачається із
матеріалів адміністративної справи, за
результатами перевірки позивача,
відповідач замість прийняття
податкового повідомлення-рішення,
вчинив дії по внесенню змін до
електронної бази даних
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України, внаслідок цих дій
показники податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ, які
задекларовані позивачем в декларації з
ПДВ за липень 2013 року та стосуються
придбання товарів у ПАП "Альтаір" та
подальшого продажу ТОВ СП "Нібулон"
були зменшені до 0 грн.

Відповідно до статті 74 Податкового
кодексу України, податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Згідно пункту 1.3 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан і доходи
та податкової декларації платника
єдиного податку - фізичної особи -
підприємця, затверджених наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 14.06.2013 № 165, під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти, зокрема, підсистеми
інформаційної системи "Податковий
блок" - "Реєстрація ПП", "Обробка
податкової звітності та платежів",
"Податковий аудит", "Аналітична
система", "Облік платежів". Інформація,
викладена в базах даних Міндоходів
України, як офіційна інформація,
повинна відповідати дійсності та може
бути використана при перевірці
контрагента постачальника платника
податку. Слід також наголосити, що у
податковому праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження. Самостійна зміна
податковою інспекцією в базі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів
показників податкового кредиту та/або
податкових зобов'язань позивача без
зміни цих показників самим позивачем
шляхом подання уточнюючих декларацій
(розрахунків), буде порушувати його
права та інтереси, оскільки позивач, як
платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності. Така невідповідність може
мати для позивача негативні наслідки,
як то: погіршення його ділової
репутації, як належного платника
податків, відмова його контрагентів
від подальших господарських відносин з
позивачем з метою уникнення негативних
податкових наслідків для себе від
таких операцій, позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності тощо. Акт податкової
інспекції контрагента стає
беззаперечним доказом для іншого
податкового органу і автоматично
застосовується під час перевірки
покупців товарів, у яких угоди також не
будуть визнані реальними. Тому у
майбутньому є ризик втратити покупців
своїх товарів.

Як встановлено судом, змін у
податкових зобов'язаннях позивача за
результатами складення акта від 14.11.13 №
121-03-22-05/33277168 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП "ВТФ "Агростандарт" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ПАП "Альтаір" за період липень 2013 року"
не відбулося, а відтак, суд дійшов
висновку, що дії відповідача щодо
коригування податкових зобов'язань та
податкового кредиту позивача в
інформаційній електронній базі даних
"Система автоматизованого
співставлення податкового кредиту та
зобов'язань у розрізі контрагентів АІС
"Податковий блок", є протиправними.

Оскільки суд дійшов висновку про
протиправність дій відповідача щодо
коригування податкових зобов'язань
позивача в інформаційній електронній
базі даних, то необхідним та достатнім
способом поновлення порушених прав
позивача буде зобов'язання відповідача
вилучити з інформаційної бази даних
інформацію, яка внесена на підставі
акта від 14.11.13 № 121-03-22-05/33277168.

Щодо вимоги позивача про визнання
протиправними дій Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області, які полягають у
зазначенні в акті інформації щодо
відсутності об'єктів оподаткування при
придбанні продукції ПП "ВТФ
"Агростандарт" у ПАП "Альтаір" та
продажу цієї продукції ТОВ СП "Нібулон"
у липні 2013 року, завищення податкових
зобов'язань ПП "ВТФ "Агростандарт" з
податку на додану вартість, витрат за
липень 2013 року та податкового кредиту
за цей же період, то суд зазначає, що
пред'явлення даної вимоги є
неправильним способом захисту
порушених прав, оскільки самі по собі
висновки в акті перевірки податкового
ревізора-інспектора не створюють для
платника податків жодних негативних
наслідків та не порушують його права, а
тільки є фіксацією дій податкового
ревізора-інспектора.

Щодо вимоги позивача про заборону ДПІ
використовувати інформацію, викладену
в акті перевірки від 14.11.2013, то суд
виходить з наступного. Пунктом першим
частини першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
надано тлумачення термінам, які
вживаються у цьому Кодексі, так, справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Враховуючи викладене, суд вважає, що
адміністративний суд не може
розглядати вимоги позивача щодо
оскарження публічно-правових відносин,
по яких спір ще не виник.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Відповідно до ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
спеціальним способом судового
контролю за виконанням судових рішень
в адміністративних справах є, зокрема,
зобов'язання суб'єкта владних
повноважень надати звіт про виконання
судового рішення. Розглянувши
клопотання позивача про встановлення
судового контролю, суд вважає його
таким, що підлягає задоволенню,
оскільки подання звіту спрямоване на
забезпечення ефективного виконання
рішення суду.

Керуючись ст. 94, 158, -163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд-

постановив:

Задовольнити частково позов
приватного підприємства
"Виробничо-торгівельна фірма
"Агростандарт".

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області вилучити із бази даних ДПІ у м.
Херсоні (АІС "Облік платників і
платежів", АРМ "Платники податків", АІС
"ТАХ", АС "Бест-звіт", "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість в
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України", система "Податковий блок",
база даних ДПС платників податків)
інформацію, внесену на підставі акту
від 14.11.13 № 121-03-22-05/33277168 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП "ВТФ "Агростандарт" з
питання дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ПАП "Альтаір" за період липень 2013 року".

В решті позовних вимог відмовити.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області подати суду звіт про виконання
судового рішення протягом 10 днів з дня
набрання судовим рішенням законної
сили.

Відшкодувати з Державного бюджету на
користь приватного підприємства
"Виробничо-торгівельна фірма
"Агростандарт" ()
сплачений судовий збір у сумі 73
(сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 16 червня 2014 р.

Суддя
Хом'якова
В.В.

кат. 8