Справа № 826/738/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2014 року 09 год. 14 хв.
№ 826/738/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСВЕСТ-ГРУП»до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 23
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» (далі - позивач, ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП») з позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач, ДПІ) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від 23
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
Акта ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 02.08.2013р. №
797/26-58-22-08-11/33492860, складеного за
результатами проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість та податку на прибуток
підприємства при проведенні
фінансово-господарських відносин з
контрагентами ТОВ «ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ»
(ідентифікаційний код 37139653) та ТОВ
«Домол-Трейд» (ідентифікаційний код
38292217) за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.,
документально та нормативно не
підтверджуються. На думку позивача, ним
цілком правомірно були сформовані
податковий кредит з податку на додану
вартість та валові витрати за реально
здійсненими господарськими операціями
(поставка товарів) із названими
контрагентами-постачальниками, що
підтверджується наявністю достовірних
і належним чином оформлених первинних
документів. При цьому висновки
контролюючого органу про
безтоварність господарських операцій
ґрунтуються виключно на висновках
актів ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС від 16.04.2013р. №
1372/22.8/38292217 та від 16.04.2013р. № 1380/22.8/37139653
про неможливість проведення
зустрічних звірок ТОВ
«ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ «Домол-Трейд»
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
певні періоди. Наразі дії ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС по
складанню зазначених актів були
визнані в судовому порядку
неправомірними (адміністративні
справи № 826/9057/13-а і № 826/9067/13-а), що в свою
чергу, свідчить про протиправність
винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень на підставі Акта
перевірки від 02.08.2013р. № 797/26-58-22-08-11/33492860.
Відповідач проти позову заперечував,
надавши суду письмові б/н і б/д. В
обґрунтування своїх заперечень
відповідач посилається на те, що
працівником ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП»
(ідентифікаційний код 33492860) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства щодо повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість і податку на прибуток
підприємства за період з 01.01.2012р. по
31.12.2012р. при проведенні
фінансово-господарських відносин з
контрагентами ТОВ «ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ»
(ідентифікаційний код 37139653) та ТОВ
«Домол-Трейд» (ідентифікаційний код
38292217), за результатами якої складений
Акт від 02.08.2013р. № 797/26-58-22-08-11/33492860. В ході
перевірки встановлено неправомірне
формування ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП»
показників податкового кредиту та
валових витрат за звітні періоди
грудень 2012 року та січень-березень 2013
підприємств-контрагентів - ТОВ
«ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» (ідентифікаційний
код 37139653) та ТОВ «Домол-Трейд»
(ідентифікаційний код 38292217), які мають
ознаки фіктивності. Згідно висновків
цього Акта перевірки ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» допустило порушення
норм пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 198.3 і п. 198.6
ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 і п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження підприємством
податку на прибуток за 2012 рік на
загальну суму 105 456, 00 грн., заниження
податку на додану вартість за звітні
періоди січень-березень 2013 року на суму
177 945, 00 грн. та завищення залишку
від'ємного значення з цього податку за
звітний період березень 2013 року в сумі
119 118, 00 грн. На думку відповідача,
висновки Акта перевірки являються
правомірними та ґрунтуються на
достовірних і належних доказах, а саме:
висновках Акта ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС від 16.04.2013р. №
1372/22.8/38292217 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з
01.10.2012р. по 31.03.2013р.» та від 16.04.2013р. №
1380/22.8/37139653 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.08.2012р. по 28.02.2013р.». За
наслідками проведеної перевірки ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві винесені оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від
повністю відповідає вимогам
податкового законодавства.
В призначених судових засіданнях у
справі представник позивача підтримав
позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача в судових
засіданнях заперечував проти позовних
вимог та просив відмовити в їх
07 квітня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з огляду на
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
25.07.2013р. по 31.07.2013р. згідно норм пп. 78.1.1 п.
78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу
України та на підставі Наказу ДПІ від
25.07.2013р. № 291 і направлення на перевірку
від 25.07.2013р. № 223/26-58-22-08, працівником ДПІ
у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» (ідентифікаційний код
33492860) з питань дотримання вимог
податкового законодавства щодо
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість і податку на
прибуток підприємства за період з
01.01.2012р. по 31.12.2012р. при проведенні
фінансово-господарських відносин з
контрагентами ТОВ «ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ»
(ідентифікаційний код 37139653) та ТОВ
«Домол-Трейд» (ідентифікаційний код
38292217), за результатами якої складений
Акт від 02.08.2013р. № 797/26-58-22-08-11/33492860 (далі -
В ході проведення вказаної
документальної перевірки позивача
перевіряючим були встановлені
фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» і суб'єктами
господарської діяльності - ТОВ
«ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» (ідентифікаційний
код 37139653) - договір поставки товарів від
10.12.2012р. № ПІ-102, та ТОВ «Домол-Трейд»
(ідентифікаційний код 38292217) - договір
Зокрема, відповідно до наданих
перевіряємим підприємством первинних
документів разом із супровідними
листами від 25.06.2013р. № Б/13/250613 та від
29.07.2013р. № Б-16/290713, виявлено, що ТОВ
«ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» виписало на адресу
перевіряємого ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП» на
підставі зазначеного вище договору
видаткові та податкові накладні,
датовані груднем 2012 року і січнем-лютим
2013 року, всього на загальну суму 1 591 626, 78
грн. (в т.ч. ПДВ - 265 271, 10 грн.), а ТОВ
«Домол-Трейд» - видаткові та податкові
накладні, датовані березнем 2013 року, на
загальну суму 177 902, 49 грн. (в т.ч. ПДВ - 29
650, 41 грн.). За результатами вказаних
господарських операцій перевіряєме
підприємство задекларувало валові
витрати у розмірі 502 170, 00 грн. та
віднесло до податкового кредиту
податок на додану вартість на загальну
суму 294 922, 00 грн., в т.ч. за грудень 2012
року в сумі 100434, 00 грн., за січень 2013 року
- 80 130, 00 грн., за лютий 2013 року - 84 706, 00 грн.
і за березень 2013 року - 29 650, 00 грн.
При цьому працівником відповідача в
ході проведення документальної
перевірки ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП» були
враховані висновки Актів ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС від
16.04.2013р. № 1372/22.8/38292217 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з
01.10.2012р. по 31.03.2013р.» та від 16.04.2013р. №
1380/22.8/37139653 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.08.2012р. по 28.02.2013р.». За
висновками цих Актів ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС в ході вжиття
заходів по проведенню зустрічної
звірки встановлено, що господарська
діяльність ТОВ «ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ
«Домол-Трейд» здійснюється поза межами
правового поля, що, у свою чергу,
свідчить про не набуття вказаними
підприємствами цивільної право
дієздатності, фінансово-господарські
взаємовідносини між перевіряємим
підприємствами та їх контрагентами є
фіктивними правочинами, та такими, що
вчинені без наміру створення правових
наслідків, які обумовлюються цими
правочинами. Вказані висновки в свою
чергу обумовлюються наступними
обставинами: за результатами аналізу
показників податкової звітності ТОВ
«ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ «Домол-Трейд»
встановлено відсутність інформації
про задекларовані основні засоби
(складські приміщення, виробничі
потужності, транспортні засоби), а
також трудові ресурси, що необхідні для
здійснення нормальної господарської
діяльності. Виявлено відсутність
підприємств за юридичними адресами.
Крім того, згідно висновків
спеціаліста науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при УМВС України на Південно-Західній
залізниці в м. Києві за результатами
проведених почеркознавчих досліджень
зафіксовано підписання певних
реєстраційних та інших документів від
імені директорів ТОВ «Домол-Трейд»
Гарбуза В.В. і ТОВ «ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ»
ОСОБА_2 іншими невстановленими особами.
На підставі вищевикладеного,
перевіряючий дійшов висновку про
нереальність описаних вище
господарських операцій ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» з контрагентами ТОВ
«ПІКК-ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ «Домол-Трейд»,
та про відсутність позивача правових
підстав для формування суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість на підставі первинних
документів, оформлених і підписаних
від імені зазначених підприємств.
В розділі 4 «Висновок» Акта перевірки
від 02.08.2013р. № 797/26-58-22-08-11/33492860
перевіряючий встановив порушення ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» наступних норм
законодавства України: пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 і п.
201.10 ст. 201 Податкового кодексу України,
та п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» від 16.07.1999р. № 996-ХІV(із
змінами та доповненнями) і п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, що призвело до
заниження підприємством податку на
прибуток за 2012 рік на загальну суму 105
456, 00 грн., заниження податку на додану
вартість за звітні періоди
січень-березень 2013 року на суму 177 945, 00
грн. (в т.ч. за січень 2013 року в сумі 142, 00
грн., за лютий 2013 року - 80 628, 00 грн. і за
березень 2013 року - 97 175, 00 грн.) та
завищення залишку від'ємного значення
з цього податку за звітний період
березень 2013 року в сумі 119 118, 00 грн.
23 серпня 2013 року ДПІ у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
підставі Акта перевірки від 02.08.2013р. №
797/26-58-22-08-11/33492860 прийняла наступні
спірні у даній справі податкові
повідомлення-рішення:
пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України та відповідно до п. 123.1 ст. 123
цього Кодексу, за порушення вимог п. 138.1
ст. 138, пп. 139.1.1 і пп. 139.1.9 пп. 139.1
ст. 139 Податкового кодексу України, п. 9.1
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність» від 16.07.1999р. № 996-ХІV і п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за № 168/704, визначило ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 131 820, 00 грн., в т.ч. 105 456, 00 грн. -
основний платіж, 26 364, 00 грн. - штрафні
(фінансові) санкції;
пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України та відповідно до п. 123.1 ст. 123
цього Кодексу, за порушення вимог п. 198.6
ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 і п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, п. 9.1 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність» від
16.07.1999р. № 996-ХІV і п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за № 168/704, визначило ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 218 753, 00 грн., в т.ч. 175
002, 00 грн. - основний платіж, 43 751, 00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.
Рішеннями Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 24.10.2013р. №
5611/10/26-15-10-04 та Міністерства доходів і
зборів України від 24.12.2013р. №
18120/6/99-99-10-01-15, винесених за результатом
розгляду первинної та повторної скарг
ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП» на податкові
повідомлення-рішення від 23.08.2013р. №
і № , дані скарги позивача в
частині саме цих податкових
повідомлень-рішень були залишені без
задоволення, а оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, відповідно - без
змін.

При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.

В розумінні пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) «витрати» - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Одночасно згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14
цього Кодексу «господарська
діяльність» - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п 138.1 ст. 138 ПК України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку (пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138
цього Кодексу).

Згідно абз. 1 п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК
України визначено, що не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку формувати
валові витрати у зв'язку з реальним
придбанням товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в своїй
господарській діяльності що, в першу
чергу, має підтверджуватись належним
чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, валові витрати. При цьому
неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

Крім цього, податковим кредитом у
розумінні підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України визнається сума податку на
додану вартість, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно розділу V
цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» п. 198.1 ст. 198
ПК України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну, у якій зазначаються в окремих
рядках такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України) (п.
201.1 ст. 201 ПК України).

Форма та порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом державної податкової служби (п.
201.2 ст. 201 ПК України).

В силу п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п. 201.6 ст. 201 ПК
України).

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України
встановлено, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 1 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженої
Наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011р. № 1379, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22
листопада 2011 року за № 1333/20071, (який
набрав чинності 16 грудня 2011 року та
втратив чинність 01 березня 2014
року)(далі - Порядок) податкову накладну
заповнює особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі
та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
сплачена (нарахована) сума податку на
додану вартість у податковій накладній
повинна відповідати сумі податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг продавця у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних.

Податкова накладна є підставою для
віднесення до податкового кредиту
витрат зі сплати податку на додану
вартість у покупця, зареєстрованого як
платник податку (п. 6.2 Порядку).

Одночасно відповідно до положень п. 6.3
цього Порядку не дає права покупцю на
віднесення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту:
відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних;
порушення порядку заповнення
податкової накладної; податкова
накладна виписана платником,
звільненим від сплати податку за
рішенням суду, після набрання чинності
таким рішенням суду.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм
в сукупності, ПК України визначено
окремі випадки, за яких неможливе
формування податкового кредиту,
зокрема це відсутність зв'язку з
господарською діяльністю, фіктивність
операцій (відсутність поставок),
відсутність податкової
правосуб'єктності, відсутність на
момент перевірки податкових накладних
або видача їх особою, яка не є платником
податку на додану вартість. Таким
чином, із зазначеного вище також
випливає те, що при дослідженні факту
здійснення господарської операції,
оцінці підлягають відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.

При цьому у листі від 02.06.2011р. № 742/11/13-11
Вищий адміністративний суд України
одночасно зазначає, що за відсутності
факту придбання товарів чи послуг або в
разі якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Сама по собі наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції (про що також
було зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011р. № 1936/11/13-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999р. №
996-ХІV (в редакції на момент спірних
правовідносин)(далі - Закон №
996-ХІV), який визначає правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні,
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

В розумінні Закону № 996-ХІV первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції (ч.
2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Відповідно до п. 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704 (в редакції на момент
спірних правовідносин)(далі -
Положення), яке встановлює порядок
створення, прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності (підприємства),
установ та організацій, основна
діяльність яких фінансується за
рахунок коштів бюджету (установи),
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. (п. 2.2 Положення).

Згідно з п. 2.3 Положення первинні
документи, створені в електронному
вигляді, застосовуються у
бухгалтерському обліку за умови
дотримання вимог законодавства про
електронні документи та електронний
документообіг.

В силу п. 2.4 Положення первинні
документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Залежно від характеру операції та
технології обробки даних до первинних
документів можуть бути включені
додаткові реквізити: ідентифікаційний
код підприємства, установи з
Державного реєстру, номер документа,
підстава для здійснення операцій, дані
про документ, що засвідчує
особу-одержувача тощо.

Усі первинні документи, облікові
регістри і бухгалтерська звітність
повинні складатись українською мовою.
Поряд з українською мовою може
застосовуватися інша мова у порядку,
визначеному статтею 11 Закону України
«Про мови в Україні» (п. 1.3 Положення).

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що валові витрати та податковий кредит
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток та
податком на додану вартість має бути
фактично здійснений і підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків, що також було
зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011р. № 742/11/13-11.

В ході судового розгляду також
встановлено, що в кінці 2012 року та в 1-му
кварталі 2013 року між ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» (Покупець), в особі
директора ОСОБА_3, і суб'єктами
господарської діяльності - ТОВ «ПІКК
ІНТЕРНЕШНЛ» (Продавець), в особі
директора ОСОБА_2, та ТОВ «Домол-Трейд»
(Продавець), в особі директора Гарбуза
В.В., були укладені аналогічні за
змістом письмові договори поставок, а
саме: договір поставки від 10.12.2012р. за №
ПІ-102 - з контрагентом-продавцем ТОВ
«ПІКК ІНТЕРНЕШНЛ» та договір поставки
від 01.03.2013р. за № ДТ-103 - з ТОВ
«Домол-Трейд».

За умовами цих Договорів поставок
Продавці зобов'язуються передати у
власність Покупця (позивача), а
Покупець, в свою чергу, - прийняти і
оплатити вартість товарів на умовах
визначених цими Договорами, в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними у накладних.

Згідно п. 2.1 зазначених Договорів
найменування товарів та їх кількість
зазначаються в накладних, що
засвідчують передачу-приймання
товарів від Продавців до Покупця та є
невід'ємними частинами даних
Договорів.

Договірна ціна та порядок розрахунків
за вказаними Договорами, визначені у п.
3 цих Договорів. Так, Покупець оплачує
Продавцю ціну Товару (партії Товару),
яка вказана в специфікаціях або
накладних. Оплата здійснюється в
національній валюті України згідно
діючого законодавства. Покупець
зобов'язаний оплатити кожну партію
переданого Продавцем Товару не пізніше
5-ти календарних днів з моменту
передачі товару.

При цьому загальна сума заборгованості
по Товару, відпущеному Покупцю, не може
перевищувати 25 % від вартості раніше
отриманого товару. Заборгованість
Покупця по оплаті Продавцю є підставою
для відмови на поставку нової товарної
партії.

Право власності на товар переходить
від Продавця до Покупця з моменту
підписання уповноваженими
представниками сторін накладної або
специфікації, яка засвідчує момент
передачі товару.

Відповідно до положень п. 4.1 цих
Договорів поставка товарів Продавцями
Покупцю здійснюється на основі
накладних або специфікацій, які в свою
чергу виписується на основі заявок
Покупця, виходячи з наявності товарів
на складі Продавців.

За результатами аналізу змісту
описаних вище договорів поставки судом
встановлено, що в тексті цих Договорів
не визначені спосіб і умови поставки
(тобто, спосіб транспортування товарів,
пункти доставки товарів, порядок
завантаження і розвантаження вантажу)
та не визначено, суб'єкта
відповідального безпосередньо за
процес транспортування і передачі
товарів Покупцю, суб'єкта, який несе
витрати на транспортування. Крім того,
згідно зазначених Договорів не
передбачено включення до вартості
товарів, що реалізуються, вартості тари
та/або упаковки, і вартості перевезення
товарів.

Відповідно до письмових пояснень
позивача, викладених в листі від
27.03.2014р. б/н, що був наданий в судовому
засіданні 07 квітня 2014 року, результати
спірних операцій з постачальниками ТОВ
«ПІКК ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ «Домол-Трейд»
були використанні ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП»
безпосередньо у своїй господарській
діяльності, а саме: реалізовані до
мереж магазинів ТОВ «Метро Кеш енд
Кері», ТОВ «Фоззі-Фуд», ТОВ «Епіцентр К»
і ТОВ «Адвентіс».

На підтвердження фактів виконання
Сторонами своїх договірних зобов'язань
(здійснення поставок товарів та оплати
вартості таких товарів) за вказаними
Договорами поставок позивачем були
надані суду наступні копії первинних
документів:

- договорів поставок від 10.12.2012р. № ПІ-102
та від 01.03.2013р. № ДТ-103;

- видаткових накладних від 11.02.2013р. №
ПІ000000962 на суму 102 045, 78 грн. (в т.ч. ПДВ - 17
007, 63 грн.), від 04.02.2013р. № ПІ000000896 на суму
47 242, 19 грн. (в т.ч. ПДВ - 7 873, 70 грн.), від
28.01.2013р. № ПІ000000717 на суму 152 038, 99 грн. (в
т.ч. ПДВ - 25 339, 83 грн.), від 21.01.2013р. №
ПІ000000513 на суму 70050, 34 грн. (в т.ч. ПДВ - 11
675, 06 грн.), від 14.01.2013р. № ПІ000000102 на
суму 142 008, 72 грн. (в т.ч. ПДВ - 23 668, 12 грн.),
від 03.01.2013р. № ПІ000000029 на суму 116 684, 34 грн.
(в т.ч. ПДВ - 19 447, 39 грн.), від 19.12.2012р. №
ПІ000000236 на суму 493 732, 12 грн. (в т.ч. ПДВ - 82
288, 69 грн.), від 10.12.2012р. № ПІ000000069 на суму
108 873, 49 грн. (в т.ч. ПДВ - 18 145, 58 грн.), від
18.02.2013р. № ПІ000001036 на суму 133 397, 05 грн. (в
т.ч. ПДВ - 22 232, 84 грн.), від 28.02.2013р. №
ПІ000001115 на суму 225 553, 76 грн. (в т.ч. ПДВ - 37
592, 29 грн.), всього на загальну суму 1 591 626,
50 грн. (з ПДВ), в яких наявні посилання
на певні рахунки на оплату як на
підставу для виписки ТОВ «ПІКК
ІНТЕРНЕШНЛ» цих видаткових накладних.
Одночасно, в даних видаткових
накладних відсутні відомості про
місце постачання та П.І.П осіб, які
відповідальні від імені сторін за
відвантаження та отримання
поставлених товарів, і відповідно
оформлення цих документів;

- видаткових накладних від 07.03.2013р. №
ДТ000001401 на суму 169 630, 46 грн. (в т.ч. ПДВ - 28
271, 74 грн.) та від 11.03.2013р. № ДТ000001409 на
суму 8 272, 03 грн. (в т.ч. ПДВ - 1 378, 67 грн.),
всього на загальну суму 177 902, 49 грн. (з
ПДВ), в яких наявні посилання на
рахунки на оплату від 01.03.2013р. № ДТ000001470
і від 11.03.2013р. № ДТ000001479 як на підставу
для виписки ТОВ «Домол-Трейд» цих
видаткових накладних. Одночасно, в
даних видаткових накладних відсутні
відомості про місце постачання та П.І.П
осіб, які відповідальні від імені
сторін за відвантаження та отримання
поставлених товарів, і відповідно
оформлення цих документів;

- податкових накладних від 07.043.2013р. № 67
на суму ПДВ - 28 271, 74 грн. і від 11.03.2013р. №
75 на суму ПДВ - 8 272, 03 грн. (виписані ТОВ
«Домол-Трейд»), та від 14.01.2013р. № 107 на
суму ПДВ - 23 668, 72 грн., від 18.02.2013р. № 225 на
суму 22 232, 84 грн., від 04.02.2013р. № 81 на суму
ПДВ - 7 873, 70 грн., від 11.02.2013р. № 143 на суму
ПДВ - 17 007, 63 грн., від 28.01.2013р. № 377 на суму
ПДВ - 25 339, 83 грн., від 21.01.2013р. № 190 на суму
ПДВ - 11 675, 06 грн., від 03.01.2013р. № 28 на суму
ПДВ - 19 447, 39 грн., від 19.12.2012р. № 259 на суму
ПДВ - 82 288, 69 грн., від 28.02.2013р. № 310 на суму
ПДВ - 37 592, 29 грн., від 10.12.2012р. № 75 на суму
ПДВ - 18 145, 58 грн. (виписані ТОВ «ПІКК
ІНТЕРНЕШНЛ»), всього на загальну суму
ПДВ 294 921, 54 грн. (обсяг операцій разом з
ПДВ складає 1 769 528, 90 грн.);

- оборотно-сальдової відомості по
рахунку бухгалтерського обліку 631 по
зазначеним господарським операціям;

- роздруківок з бази даних по рахунку
ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП» в АТ «Райффайзен
банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805) за
період з 01.01.2012р. по 17.01.2014р., незавірених
банківською установою, з відомостями
про перерахування ТОВ «ТРАНСВЕСТ-ГРУП»
на підставі договорів поставок та
певних рахунків-фактур коштів на
адресу ТОВ «Домол-Трейд» в загальній
сум 177 902, 49 грн. (з ПДВ) та на адресу ТОВ
«ПІКК ІНТЕРНЕШНЛ» - лише 97 335, 37 грн. (з
ПДВ).

Інших первинних і розрахункових
документів, оформлених на підставі
перелічених вище Договорів, зокрема:
рахунків-фактур, на підставі яких
здійснювалося ініціювання платежів;
заявок покупця (позивача) на товари;
документів на підтвердження
транспортування товарів за договорами
поставок, їх подальше зберігання, облік
та списання, позивач суду не надав.

Згідно правової позиції Вищого
адміністративного суду України,
викладеної в його ухвалі від 14.01.2014 р. №
К/800/31054/13, правові наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
формування податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Також, розглядаючи аналогічну
адміністративну справу 2а-15323/12/2670 Вищий
адміністративний суд України у своїй
ухвалі від 24.04.2014р. К/800/29370/13 прийшов до
висновку, що відомості, що містяться у
податкових накладних, так і дані
первинних документів, що складаються
при здійсненні господарської операції
та подаються платником до
контролюючого органу, мають
відповідати установленим вимогам та
містить достовірну інформацію про
обставини, з якими законодавство
пов'язує реалізацію права платника на
податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди
за наявності у документах платника
недостовірних та суперечливих
відомостей є податковим ризиком. У
цілях підтвердження обґрунтованості
заявлених податкових вигод має бути
встановлений їх об'єктивний предметний
зв'язок з фактами та результатами
реальної підприємницької або іншої
економічної діяльності, що слугує
підставою для висновку про
достовірність первинних документів, у
тому числі й відносно учасників та умов
господарських операцій.

Слід також зазначити, що обов'язок
підтвердити правомірність та
обґрунтованість витрат (у тому числі і
по сплаті ПДВ) первинними документами
покладається на платника, позаяк саме
він виступає суб'єктом, що використовує
включену постачальником до ціни товару
суму ПДВ при обчисленні суми податку,
яка підлягає перерахуванню до бюджету,
а також зменшує об'єкт оподаткування
податку на прибуток за фактом
понесення витрат.

Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням ч. 1 ст. 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до ч. 1, ч. 4 ст. 70 цього
Кодексу належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Додатково на обґрунтування своїх
позовних вимог позивач надав суду
копії інших документів: Статуту ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП», первинних документів
по взаємовідносинам ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» з
контрагентами-покупцями по операціях з
реалізації позивачем на адресу
останніх товарів, банківських виписок
з відомостями про отримання позивачем
коштів від контрагентів-покупців;
договору оренди від 18.09.2011р. № 536/11,
укладеного між позивачем (як Орендарем)
та ЗАТ «Київський
суднобудівний-судноремонтний завод»
(Орендодавцем) щодо строкового
платного користування майданчиком
загальною площею 800 кв.м. для
встановлення ангару; копії судових
рішень в адміністративних справах №
826/9067/13-а та № 826/9057/13-а за позовами ТОВ
«ПІКК ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ «Домол-Трейд»
до ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС
про визнання протиправними дій по
складанню актів від 16.04.2013р. №
1372/22.8/38292217 і від 16.04.2013р. № 1380/22.8/37139653, та
зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши перелічені вище документи
позивача, суд переконався, що такими
документами не підтверджується в
дійсності факт реального придбання ТОВ
«ТРАНСВЕСТ-ГРУП» товарів у підприємств
ТОВ «ПІКК ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ
«Домол-Трейд». Зокрема, позивачем не
було надано суду належні документальні
докази на підтвердження того, що
товари, які реалізовувалися позивачем
підприємствам-покупцям були
попередньо придбані саме у ТОВ «ПІКК
ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ «Домол-Трейд».

Також, судом не приймаються до уваги
посилання позивача на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02.07.2013р. по справі № 826/9067/13-а,
та постанову адміністративного суду м.
Києва від 02.07.2013р. по справі № 826/9057/13-а,
залишену без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08.10.2013р., оскільки предметом
розгляду зазначених справ була
правомірність дій податкового органу
по оформленню результатів проведення
зустрічних звірок, а не
фінансово-господарська діяльність
окремих платників податків.

Крім того, представником позивача не
були надані суду жодні усні чи письмові
пояснення з питання декларування в
перевіряємому та/або майбутніх звітних
періодах решти суми витрат на
придбання товарів у ТОВ «ПІКК
ІНТЕРНЕШНЛ» з урахуванням ніби то
реалізації саме цих товарів третім
особам.

Враховуючи вищенаведений аналіз
наявних в матеріалах справи
документів, що були надані позивачем,
судом вбачається, що позивачем ні під
час проведення документальної
перевірки, ні в ході розгляду даної
справи в суді, не були надані документи,
зокрема, первинні та розрахункові, які
б підтверджували факти дійсного
здійснення ТОВ «ПІКК ІНТЕРНЕШНЛ» і ТОВ
«Домол-Трейд» на користь позивача
поставок товарів, передбачених
Договорами від 10.12.2012р. № ПІ-102 та від
01.03.2013р. № ДТ-103.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не
доведений, по-перше, факт здійснення
господарських операцій з поставок
товарів від вказаних контрагентів
належними первинними і розрахунковими
документами, по-друге, наявність у
позивача мети на використання таких
товарів в межах своєї господарської
діяльності для отримання вигоди (в т.ч.
шляхом декларування всіх реально
понесених платником податків витрат на
придбання товарів).

З огляду на те, що позивачем не
підтверджені витрати на придбання
товарів належними первинними і
розрахунковими документами та зв'язок
їх з його господарською діяльністю
формування валових витрат та
податкового кредиту є безпідставним,
суд дійшов висновку про правомірність
донарахування податковим органом
позивачу сум податку на прибуток та
податку на додану вартість із
застосування штрафних (фінансових)
санкцій спірними податковими
повідомленнями-рішеннями від 23.08.2013р.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про безпідставність позовних вимог, у
зв'язку з чим адміністративний позов не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст.ст. 69 - 71, ст. 94,
ст.ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТРАНСВЕСТ-ГРУП» з
обмеженою відповідальністю відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова