Справа № 814/4628/13-а
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2014 року м.
Миколаїв Справа №
814/4628/13-а

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Брагар В.С.
розглянувши адміністративну справу в
порядку письмового провадження,

за позовомПрокурора міста Миколаєва,
Бузький бульвар, 15, м. Миколаїв, 54015

доМиколаївської міської ради, вул.
Адміральська, 20, Миколаїв, 54027

треті особиОСОБА_1, АДРЕСА_1,54000
ОСОБА_2, АДРЕСА_2 ОСОБА_3, АДРЕСА_6
ОСОБА_4, АДРЕСА_7 ОСОБА_6, АДРЕСА_3
ОСОБА_7, АДРЕСА_4 ОСОБА_8, АДРЕСА_5
Управління земельних ресурсів
Миколаївської міської ради, вул.
Адміральська, 20, Миколаїв, 54027

провизнання протиправним та
скасування п.17,п.18, п.19, п.20, п.21, п.22, п.23
розділу 1 рішення №28/31 від 16.05.2013р.,

Позивач звернувся до суду з позовними
вимогами про визнання протиправними та
скасування пункти 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23,
розділу 1 рішення Миколаївської
міської ради від 16.05.13 №28/31.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що відповідач вказаним
рішенням незаконно надав громадянам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 дозволи на складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність, із
земель комунальної власності,
загальною площею 3 150 кв.м., нормативною
грошовою оцінкою 1 062 558грн., для
будівництва та обслуговування
індивідуальних житлових будинків,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_8, оскільки ці земельні ділянки
розташовані на території зелених
насаджень спеціального призначення, що
унеможливлює їх виділення під
забудову.

Відповідач заперечив проти позову і
зазначив, що оскаржуєме рішення не
порушує чинного законодавства,
оскільки на його підставі громадянам
не виділяються земельні ділянки, а лише
надаються дозволи на складання
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність. За таких
обставин відповідач просить суд
відмовити позивачу в задоволені
позову.

Треті особи письмових заперечень чи
пояснень суду не надали.

Прокурор який брав участь у справі
надав до суду клопотання про розгляд
справи, в порядку письмового
провадження.

Справу розглянуто у письмовому
провадженні відповідно до ч.6 ст. 128 КАС
України.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні в них фактичні дані,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

16.05.13 відповідачем прийняте рішення
№28/31, пунктами 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, розділу 1
якого, громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
надано дозволи на складання проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність, із земель
комунальної власності, загальною
площею 3 150 кв.м., нормативною грошовою
оцінкою 1 062 558грн., для будівництва та
обслуговування індивідуальних
житлових будинків, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_8 (з
подальшим присвоєнням окремої адреси).

Рішенням Миколаївської міської ради
від 04.04.13 №27/18 затверджено проект
землеустрою з організації та
встановлення меж території
рекреаційного призначення зеленої
зони по АДРЕСА_8. Ця земельна ділянка
віднесена до земель рекреаційного
призначення та зареєстрована в
Національній кадастровій системі,
цільове призначення земельної ділянки
- Е 07.01 - для будівництва та
обслуговування об'єктів рекреаційного
призначення.

Отже, земельні ділянки на які
відповідачем надано дозволи на
складання проектів землеустрою,
припадають на земельну ділянку, що
віднесена до земель рекреаційного
призначення.

Позивач вважає, що виділення земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування індивідуальних
житлових будинків на землях
рекреаційного призначення є
порушенням чинного законодавства,
оскільки відповідно до ст.63 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" - на територіях
рекреаційних зон забороняється
господарська та інша діяльність, що
негативно впливає на навколишнє
природне середовище або може
перешкодити використанню їх за
цільовим призначенням, зміна
природного ландшафту та проведення
інших дій, що суперечать використанню
цих зон за прямим призначенням.

Крім того позивач зазначає, що
будівництво та обслуговування
індивідуальних житлових будинків на
землях рекреаційного призначення не
можливе без зміни цільового
призначення земельної ділянки, що в
свою чергу теж є неможливим, оскільки
на час прийняття відповідачем
оскаржуємого рішення діяв мораторій на
зміну цільового призначення земельних
ділянок рекреаційного призначення,
встановлений Законом України "Про
мораторій на зміну цільового
призначення окремих земельних ділянок
рекреаційного призначення в містах та
інших населених пунктах".

Виходячи з наведеного позивач вважає,
що відповідачем при прийнятті
оскаржуємого рішення порушено вимоги
чинного законодавства України, що може
призвести до заподіяння шкода державі.

Відповідно до ст.78 ЗК України - право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Згідно ст.79 ЗК України - земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами. Право власності на земельну
ділянку поширюється в її межах на
поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на
водні об'єкти, ліси і багаторічні
насадження, які на ній знаходяться,
якщо інше не встановлено законом та не
порушує прав інших осіб.

Частиною 5 ст.79-1 ЗК України встановлено,
що формування земельних ділянок
здійснюється за проектами землеустрою
щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України -
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 122 ЗК України кореспондується з
п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", яка
встановлює, що вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради.

Виходячи з приписів вказаних норм суд
зазначає, що виділення земельної
ділянки у власність громадянам можливе
виключно на підставі відповідного
рішення Миколаївської міської ради.
Такому рішенню передує розробка
проекту землеустрою земельної ділянки
та його в подальшому погодження
виконавчим органом міськради.

Оскаржуєме рішення про надання
дозволів на складання проектів
землеустрою, є одним з етапів, по
відведенню земельних ділянок у
власність. Рішення не породжує у
зазначених у пунктах 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23,
розділу 1 громадян ніяких прав на
земельні ділянки, та не формує земельну
ділянку відповідно до вимог ст.79-1 ЗК
України.

Суд вважає, що наявність встановлених
Законом України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
та Законом України "Про мораторій на
зміну цільового призначення окремих
земельних ділянок рекреаційного
призначення в містах та інших
населених пунктах" обмежень, які
зазначені позивачем, унеможливить в
подальшому розробку проектів
землеустрою цих земельних ділянок, та
відповідно погодження таких проектів.

Але при цьому суд зазначає, що
приймаючи рішення про надання дозволів
на складання проектів землеустрою
відповідач не допустив порушення
чинного законодавства, не врахувавши
обмеження, щодо виділення цих
земельних ділянок, оскільки ці
обмеження повинні будуть встановити
відповідні державні органи до
компетенції яких віднесено контроль за
охороною навколишнього природного
середовища та використанням земельних
ресурсів.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 69, 71, 86, 159-163, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Роз'яснити сторонам строк і порядок
набрання цією постановою законної сили
та її оскарження.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до
суду апеляційної інстанції шляхом
подання апеляційної скарги. Апеляційна
скарга на постанову суду подається
протягом десяти днів з дня
проголошення/отримання її копії.
Апеляційна скарга подаються Одеському
апеляційному адміністративному суду
через Миколаївський окружний
адміністративний суд.

Суддя
В. С.
Брагар