Справа № 804/1762/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
12 червня 2014 р. Справа № 804/1762/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава
Вікторовича при секретаріЛісна А.М.
за участю: представника позивача
представника відповідача Токовенко
І.В. Донько О.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клінінг-Сервіс" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.12.2013 року №
Позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом, у
якому просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
Ухвалами Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
та від 24.01.2014 року виділено в самостійні
чотири провадження позовні вимоги
позивача щодо визнання протиправними
та скасування податкових повідомлень -
рішень Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 16.12.2013
року № , від 18.11.2013 року № ,
від 13.12.2013 року № та від 16.12.2013
року № .

Ухвалою суду від 27.01.2014 року відкрито
провадження у адміністративній справі
в частині позовних вимог позивача щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 13.12.2013
року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач дійшов до безпідставного
висновку про безтоварність
господарських операцій позивача
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Голдлайн»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Санторіна»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТК «Сімплекс»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сідлей»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Норен», Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Профілайт» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ланкорн», оскільки
факт реальності господарської
операції підтверджується видатковими
накладними, податковими накладними,
товарно-транспортними накладними,
актами надання послуг.

Позивач також зазначає, що порушення
податкової дисципліни вчинене ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен»,
ТОВ «Профілайт» та ТОВ «Ланкорн» не є
підставою для висновку про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та вказаними вище
юридичними особами.

Позивач у судовому засіданні підтримав
заявлені позовні вимоги, а також надав
суду письмову довідку про те, що у 2013
року позивач приймав участь у тендерах,
які оголошували наступні суб'єкти
господарювання - ПАТ «ДТЕК
«Павлоградвугілля», ТОВ «Факультет»,
ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», та ТОВ
«КПД». Позивач також зазначив, що
послуги з підготовки документації для
участі у тендері надавалися ТОВ
«Норен» та ТОВ «Профілайт».

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, вказуючи на те, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідач наголосив на тому, що
правочини, укладені позивачем з ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен»,
ТОВ «Профілайт» та ТОВ «Ланкорн» не
спрямовані на настання реальних
правових наслідків у зв'язку з
наступним:

- ТОВ «Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ
«ТК «Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ
«Норен», ТОВ «Профілайт» та ТОВ
«Ланкорн» порушують податкову
дисципліну;

- правочини укладені ТОВ «Голдлайн»,
ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс»,
ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ
«Профілайт» та ТОВ «Ланкорн» з
контрагентами визнані податковим
органом нікчемними;

- звіркою ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ «Профілайт»
та ТОВ «Ланкорн» не підтверджено
реальність проведених господарських
операцій з платниками податків з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунку.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

З 18.11.2013 року по 22.11.2013 року відповідачем
проведено позапланову невиїзну
перевірку фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України
позивача при здійсненні господарських
взаємовідносин з ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ «Профілайт»
та ТОВ «Ланкорн» за відповідні періоди
2013 року.

За наслідками вищевказаної перевірки
складно Акт № 1654/22-03/32898455 від 29.11.2013
року.

У вищевказаному акті відповідачем
зроблено висновок про не спрямованість
правочинів, які укладено позивачем з
ТОВ «Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ
«ТК «Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ
«Норен», ТОВ «Профілайт» та ТОВ
«Ланкорн» на настання реальних
наслідків.

Висновок відповідача щодо
нереальності правочинів
обгрунтовується тим, що правочини
здійснені без мети настання реальних
наслідків, у зв'язку з наступним:

- ТОВ «Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ
«ТК «Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ
«Норен», ТОВ «Профілайт» та ТОВ
«Ланкорн» порушують податкову
дисципліну;

- правочини укладені ТОВ «Голдлайн»,
ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс»,
ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ
«Профілайт» та ТОВ «Ланкорн» з
контрагентами визнані податковим
органом нікчемними;

- звіркою ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ «Профілайт»
та ТОВ «Ланкорн» не підтверджено
реальність проведених господарських
операцій з платниками податків з
урахуванням їх виду, обсягу, якості та
розрахунку.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято на направлено
позивачу, зокрема, і податкове
повідомлення - рішення від 13.12.2013 року №
, яким позивачу збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ на суму 1 645 086,00 грн.
та застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 822 543,00 грн.

Суд не погоджується з висновками
відповідача зробленим у Акті №
1654/22-03/32898455 від 29.11.2013 року щодо
нереальності договорів укладених
позивачем з ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ «Профілайт»
та ТОВ «Ланкорн» у зв'язку з наступним.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10
«Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби»
процесуальна діяльність суду із
встановлення обґрунтованості права
платника податку на податковий кредит
та/або бюджетне відшкодування з
податку на додану вартість повинна
включати такі етапи:

1. встановлення факту здійснення
господарської операції. При цьому
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо. Необхідно
перевірити фізичні, технічні та
технологічні можливості певної особи
до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення, приміщень для
зберігання товарів тощо; можливість
здійснення операцій з відповідною
кількістю певного товару у відповідні
строки з урахуванням терміну його
придатності, доступності на ринку тощо;
наявність відповідних ліцензій та
інших дозвільних документів, що
необхідні для ведення певного виду
господарської діяльності.

2. встановлення спеціальної
правосуб'єктності учасників
господарської операції. Особа, яка
видає податкову накладну , повинна бути
зареєстрована як платник податку на
додану вартість на момент вчинення
відповідної господарської операції.

3. встановлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку.

4. встановлення дотримання платником
податку спеціальних вимог щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту та/або бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість

5. встановлення факту надмірної сплати
податку на додану вартість у ціні
товарів (послуг), що придбані платником
податку.

Аналогічна позиція викладена також у
листі Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Також у вищевказаному листі Вищого
адміністративного суду України
зазначено, що не є обов'язковою
передумовою для визначення
контролюючим органом грошових
зобов'язань визнання недійсними (у тому
числі і нікчемними) правочинів, які
укладалися за ланцюгом між попередніми
посередниками, через ланцюг яких
декларувався рух товарів чи послуг,
нібито придбаних останнім у такому
ланцюгу платником податку. При цьому
взаємовідносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Таким чином, судом відхиляються доводи
відповідача про те, що правочини
укладені позивачем з ТОВ «Голдлайн»,
ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс»,
ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ
«Профілайт» та ТОВ «Ланкорн» є
нікчемним через те, що за ланцюгом між
попередніми контрагентами ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен»,
ТОВ «Профілайт» та ТОВ «Ланкорн»
правочини визнані податковим органом
нікчемними, оскільки відносини між
учасниками попередніх ланцюгів
постачань товарів та послуг не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між останнім у
ланцюгу постачань платником податків
та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, відповідач не надав суду
беззаперечних доказів того, що не
виконання контрагентами ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ «Норен»,
ТОВ «Профілайт» та ТОВ «Ланкорн» своїх
договірних зобов'язань, мало наслідком
безтоварність операцій між позивачем
та ТОВ «Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ
«ТК «Сімплекс», ТОВ «Сідлей», ТОВ
«Норен», ТОВ «Профілайт» та ТОВ
«Ланкорн».

Суд також зазначає, що не є підставою
для відмови у праві на податковий
кредит порушення податкової
дисципліни, вчинені ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ «Профілайт»
та ТОВ «Ланкорн» (аналогічну позицію
займає Верховний Суд України у
постанові від 13.01.2009 року, номер
судового рішення в ЄДРСР - 3060678).

Отже, судом підлягає дослідженню факт
реальності господарської операції між
позивачем та ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей», ТОВ «Норен», ТОВ «Профілайт»
та ТОВ «Ланкорн».

Судом також встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей» та ТОВ «Ланкорн» укладено
договори поставки від 01.02.2013 року №
02-13/08, від 01.03.2013 року № 03-13/1, від 01.04.2013
року № 04-13/12, від 01.04.2013 року № 04-13/5 та
від 01.05.2013 року № 06-13/5, у відповідності
до умов яких ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Симплекс», ТОВ
«Сідлей» та ТОВ «Ланкорн»
зобов'язувались поставити позивачу
товар, а останній зобов'язався його
оплатити.

Факт поставки товарно-матеріальних
цінностей ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей» та ТОВ «Ланкорн» позивачу
підтверджується копіями видаткових
накладних, які знаходяться у
матеріалах справи та вказані у Акті
перевірки № 1654/22-03/32898455 від 29.11.2013 року.

Вказані документи відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Судом встановлено, що позивач оплатив
товар отриманий від ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей» та ТОВ «Ланкорн», що також
відображено у Акті перевірки №
1654/22-03/32898455 від 29.11.2013 року та
підтверджується копіями платіжних
доручень позивача, що знаходяться у
матеріалах справи.

ТОВ «Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ
«ТК «Сімплекс», ТОВ «Сідлей» та ТОВ
«Ланкорн» виписали позивачу податкові
накладні, які складено у відповідності
до статті 201 Податкового кодексу
України.

У відповідності до відомостей з
офіційного сайту Міндоходів і зборів
України свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей» та ТОВ
«Ланкорн» анульовано 08.08.2013 року та
26.07.2013 року, тобто на момент здійснення
господарської операції з позивачем ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей» та ТОВ
«Ланкорн» були платниками податку на
додану вартість та вправі були
видавати податкові накладні.

Судом на підставі спеціальних витягів
з ЄДРПОУ, які знаходяться у матеріалах
справи, встановлено, що ТОВ «Голдлайн»,
ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс»,
ТОВ «Сідлей» та ТОВ «Ланкорн» є
зареєстрованими юридичними особами.

Факт перевезення товару від ТОВ
«Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ «ТК
«Сімплекс», ТОВ «Сідлей» та ТОВ
«Ланкорн» позивачу підтверджується
копіями товарно-транспортних
накладних, копії яких знаходяться у
матеріалах справи.

У товарно-транспортних накладних
вказано в якості авто підприємства
фізичну особу - підприємця ОСОБА_6, з
яким позивач уклав договір на
перевезення вантажів від 01.01.2013 року №
01/13-05, копія якого знаходиться у
матеріалах справи.

Судом також встановлено, що фізична
особа - підприємець ОСОБА_6 має на праві
власності транспортні засоби, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, яке
знаходяться у матеріалах справи.

Судом встановлено, що товар придбаний
позивачем у ТОВ «Голдлайн», ТОВ
«Санторіна», ТОВ «ТК «Сімплекс», ТОВ
«Сідлей» та ТОВ «Ланкорн»
використовувався у господарській
діяльності позивача, оскільки видами
діяльності позивача є загальне
прибирання будинків, інші види
діяльності із прибирання, що також не
заперечується і відповідачем та
відображено у Акті перевірки №
1654/22-03/32898455 від 29.11.2013 року та
Спеціальному витягу з ЄДРПОУ станом на
27.01.2014 року, що знаходиться у матеріалах
справи.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

На підставі викладеного, судом
встановлено рух товарів між позивачем
та ТОВ «Голдлайн», ТОВ «Санторіна», ТОВ
«ТК «Сімплекс», ТОВ «Сідлей» та ТОВ
«Ланкорн».

Щодо господарських взаємовідносин
позивача з ТОВ «Норен» та ТОВ
«Профілайт», то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та
ТОВ «Норен» і ТОВ «Профілайт» укладено
договори про надання послуг від 01.05.2013
року № 06-13/6 та від 06-13/08, у відповідності
до умов яких ТОВ Норен» та ТОВ
«Профілайт» зобов'язувались надати
позивачу послуги з підготовки
документів для участі у тендері, а
позивач зобов'язувався їх оплатити.

Факт надання послуг позивачу
підтверджується копіями актів наданих
послуг, які знаходяться у матеріалах
справи та вказані у Акті перевірки №
1654/22-03/32898455 від 29.11.2013 року.

Вказані документи відповідають ч.2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Судом встановлено, що позивач оплатив
послуги отримані від ТОВ Норен» та ТОВ
«Профілайт», що також відображено у
Акті перевірки № 1654/22-03/32898455 від 29.11.2013
року та підтверджується копіями
платіжних доручень позивача, що
знаходяться у матеріалах справи.

ТОВ «Норен» та ТОВ «Профілайт»
виписали позивачу податкові накладні,
які складено у відповідності до статті
201 Податкового кодексу України.

У відповідності до відомостей з
офіційного сайту Міндоходів і зборів
України свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Норен» та ТОВ «Профілайт» анульовано
08.08.2013 року, тобто на момент здійснення
господарської операції з позивачем ТОВ
Норен» та ТОВ «Профілайт» були
платниками податку на додану вартість
та вправі були видавати податкові
накладні.

Судом на підставі спеціальних витягів
з ЄДРПОУ, що знаходяться у матеріалах
справи, встановлено, що ТОВ «Норен» та
ТОВ «Профілайт» є зареєстрованими
юридичними особами.

Згідно листа Вищого адміністративного
суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11
«Щодо однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України» судам слід
ураховувати, що для підтвердження
права платника податку на формування
витрат та/або податкового кредиту з
податку на додану вартість достатньо
наявності мети використання товарів та
послуг, що ним придбані, незалежно від
фактичних результатів такого
використання.

Судом встановлено, що позивач надає
послуги з прибирання будинків, що
підтверджується копією спеціального
витягу з ЄДРПОУ, який знаходиться у
матеріалах справи.

Враховуючи те, що основною метою
укладеного договорів слугувало
просування послуг, що надає позивач, то
суд вважає, що витрати понесенні
позивачем на оплату послуг наданих ТОВ
«Норен» та ТОВ «Профілайт» прямо
пов'язані з господарською діяльністю
позивача, під якою розуміється
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу.

Відповідно до статей 42 та 43
Господарського кодексу України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.
Підприємці мають право без обмежень
самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не
заборонено законом.

Підприємництво здійснюється на основі:
самостійного формування підприємцем
програми діяльності, вибору
постачальників і споживачів продукції,
що виробляється, залучення
матеріально-технічних, фінансових та
інших видів ресурсів, використання
яких не обмежено законом, встановлення
цін на продукцію та послуги відповідно
до закону (ч.1 ст. 44 Господарського
кодексу України).

Отже, позивач вправі самостійно
вибирати постачальників послуг.

Факт участі позивачу у тендерах 2013 року
підтверджується письмовими
поясненнями ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго», ПАТ «ДТЕК
«Павлоградвугілля», ТОВ «Факультет» та
ТОВ «КПД», які знаходяться у матеріалах
справи.

У відповідності до інформаційного
листа Вищого адміністративного суду
України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо
підтвердження даних податкового
обліку» документи та інші дані, що
спростовують реальність здійснення
господарської операції, яка
відображена в податковому обліку,
повинні оцінюватися з урахуванням
специфіки кожної господарської
операції - умов перевезення, зберігання
товарів, змісту послуг, що надаються
тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

На підставі викладеного судом
встановлено факт надання ТОВ «Норен»
та ТОВ «Профілайт» позивачу послуг з
підготовки документів для участі у
тендері.

Враховуючи викладене податкове
повідомлення - рішення Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 13.12.2013 року № є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 13.12.2013
року № , яким позивачу збільшено
грошове зобов'язання з ПДВ на суму 1 645
086,00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 822 543,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клінінг-Сервіс»
судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
16 червня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 16.06.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді С.В.
Златін С.В, Златін
Р.Ю. Ричка