Справа № 638/16493/13-а (2а/638/714/13)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м.
Київ К/800/11373/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Пасічник С.С.,

Кочана В.М.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Старшого інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ
старшого лейтенанта міліції Байдала
Олександра Володимировича про
визнання протиправною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Старшого
інспектора ДПС РДПС ДАІ ХМУ старшого
лейтенанта міліції Байдала Олександра
Володимировича про визнання
протиправною та скасування постанови
про адміністративне правопорушення
серії АА2 №146844 від 08 жовтня 2013 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та закрити провадження
у справі за відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 24 жовтня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_4 залишено без руху та
надано термін для усунення недоліків.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 25 грудня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_4 повернуто, оскільки
заявником не усунуто недоліки у
встановлений судом термін.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року у відкритті апеляційного
провадження за скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 25 грудня 2013 року відмовлено
на підставі п.1 ч.5 ст.189 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
позивач звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на неправильне застосування судами
норм процесуального права, просив
рішення судів скасувати й направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 24 березня 2014 року у
відкритті касаційного провадження з
перегляду ухвали Дзержинського
районного суду м. Харкова від 24 жовтня
2013 року було відмовлено на підставі п.2
ч.5 ст.214 КАС України, оскільки вказана
ухвала не була предметом розгляду в
суді апеляційної інстанції, а відкрито
касаційне провадження з перегляду
ухвали Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм процесуального
права колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вже вказувалось в цій ухвалі, ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення й
ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 25 грудня 2013 року позовну
заяву ОСОБА_4 повернуто, оскільки
заявником не усунуто недоліки позовної
заяви у встановлений судом термін.

Харківський же апеляційний
адміністративний суд, відмовляючи у
відкритті апеляційного провадження у
справі, вказав, що діючим процесуальним
законодавством не передбачено
можливості оскарження будь-яких
судових рішень місцевого суду (як
постанов, так і ухвал) у справах щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Проте, такий висновок суду апеляційної
інстанції є помилковим.

Відповідно до частини 2 статті 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення місцевого загального
суду як адміністративного суду у
справах з приводу рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

При цьому, в Кодексі адміністративного
судочинства України термін "судове
рішення" використано як узагальнену
назву актів застосування права, якими
суд вирішує те чи інше питання, зокрема
у статті 158 КАС України зазначено два
види судових рішень - постанова і
ухвала суду.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ
(частина 1 статті 2 КАС України).

Судові рішення - це акти правосуддя в
адміністративній справі, що
ґрунтуються на встановлених в судовому
засіданні фактах і застосуванні норм
матеріального і процесуального права.
При цьому, розглядаючи справу, суддя
дає правову оцінку актам, діям
(бездіяльності) суб'єкта владних
повноважень, досліджує, чи прийняті
(вчинені) вони у відповідності до
визначених критеріїв й ці питання суд
(суддя) може з'ясувати тільки у випадку
розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті
3 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова -
письмове рішення суду будь-якої
інстанції в адміністративній справі, у
якому вирішується вимоги
адміністративного позову.

Згідно ж з пунктом 13 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України ухвала - письмове або усне
рішення суду будь-якої інстанції в
адміністративній справі, яким
вирішуються питання, пов'язані з
процедурою розгляду адміністративної
справи, та інші процесуальні питання.
Ухвалами судів апеляційної та
касаційної інстанцій також
вирішуються вимоги апеляційної чи
касаційної скарги.

Відтак, лише ухвалення судом першої
інстанції постанови дає підстави
стверджувати, що відбулося
врегулювання публічно-правового спору,
про який зазначено в адміністративному
позові.

До того ж, суддя до вирішення питання по
суті та ухвалення постанови може
постановити ухвалу про залишення
позовної заяви без руху (ч.3 ст.108 КАС
України), про залишення позовної заяви
без розгляду (п.6 ч.1 ст.107 КАС України),
про відмову у відкритті провадження (ч.1
ст.109 КАС України), про зупинення
провадження у справі (ст.156 КАС України),
про залишення позовної заяви без
розгляду (ст.155 КАС України), про
закриття провадження у справі (ст. 157
КАС України).

Якщо відповідно до статті 171-2 КАС
України ухвали суду першої інстанції
визнати остаточним рішенням суду, то
таким чином відбувається позбавлення
особи права на апеляційне оскарження,
що суперечать основним засадам
судочинства, зокрема положенням пункту
8 частини 3 статті 129 Конституції
України.

Враховуючи, що лише постанова суду
встановлює результат вирішення
адміністративної справи по суті, у
контексті статті 171-2 КАС України термін
"рішення" у спорі щодо притягнення до
адміністративної відповідальності
стосується лише постанови
адміністративного суду, яка не може
бути оскаржена в апеляційному порядку.

Проте, апеляційний суд на зазначені
вимоги закону уваги не звернув та
помилково відмовив у відкритті
апеляційного провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судового рішення суду апеляційної
інстанції і направлення справи для
продовження розгляду є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до постановлення
незаконної ухвали, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Враховуючи наведене, ухвали
апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду (вирішення
питання про прийняття апеляційної
скарги).

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року скасувати, а справу направити до
цього ж суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді С.С. Пасічник
В.М. Кочан
І.Я. Олендер