Справа № 2а-2208/09/2770
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ К-28520/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К.,
Костенка М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Севастополя на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Севастополя від 22.12.2009 та постанову
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 03.08.2010 у
справі № 2а-2208/09/2770

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Добриня та Ко"

до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Севастополя,

треті особи: Управління державного
казначейства у Ленінському районі м.
Севастополя, Головне управління
Державного казначейства України у м.
Севастополі,

за участю Прокурора м.
Севастополя

про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення та
зобов'язання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2007 року Товариство звернулося
до суду з вказаним позовом, посилаючись
на те, що зменшення державним
податковим органом заявленої суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість (далі - ПДВ) податковим
повідомленням - рішенням від 18 12.2006 №
000027235/0, та бездіяльність суб'єкта
владних повноважень щодо ненадання
висновків до органу державного
казначейства із зазначенням суми
податку, що підлягає відшкодуванню з
бюджету, не ґрунтується на нормах
податкового законодавства.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Господарський суд м. Севастополя
постановою від 26.02.2008, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
20.05.2008, позов задовольнив. При цьому
суди виходили з того, що несплата
контрагентами позивача ПДВ за
результатами господарських операцій
не може впливати на право Товариства на
відшкодування цього податку.

Вищий адміністративний суд України
ухвалою від 21.04.2009 К-10026/08 рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
залишив без змін.

За наслідками перегляду Верховним
Судом України рішення Вищого
адміністративного суду України за
винятковими обставинами останнє та
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій були скасовані, а матеріали
справи було направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення першої,
апеляційної та касаційної інстанцій,
Верховний Суд України виходив з того,
що наявність у платника податку
(позивача у справі) виданої йому
продавцем товару податкової накладної,
оформленої з дотриманням вимог чинного
законодавства, і сплата продавцю
вартості товару з ПДВ не є достатніми
підставами для визначення податкового
кредиту та відшкодування цього податку
з бюджету, оскільки предмет
доказування у цій справі становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують обґрунтованість
визначення податкового кредиту та
відшкодування ПДВ з бюджету, а Державна
податкова інспекція, приймаючи
податкове повідомлення-рішення, яким
позивачу було зменшено суму бюджетного
відшкодування, про визнання недійсним
якого заявлено позов, виходила з того,
що позивач товар не придбавав і ці
операції були фіктивними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 22.12.2009 позов задоволено повністю.

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03.08.2010 апеляційна скарга державного
податкового органу залишена без
задоволення, а судове рішення першої
інстанції змінено із викладенням
резолютивної частини в іншій редакції
<Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Добриня та
Ко" задовольнити. Визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення від 18 12.2006 № 000027235/0 про
зменшення бюджетного відшкодування за
січень 2006 року з ПДВ у розмірі 240 803,00
грн. Стягнути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Добриня та
Ко" 3,40 грн. судового збору>.

Рішення суду першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
вмотивоване тим, що доказів
фіктивності та безтоварності
господарської операції, за наслідками
якої позивачем було сформовано
податковий кредит та від'ємне значення,
яке підлягає відшкодуванню,
відповідачем не доведено та не
встановлено судом, тому оспорюване
податкове повідомлення - рішення є
протиправним.

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити.

Обґрунтовуючи касаційні вимоги,
податковий орган послався на те, що
бюджетне відшкодування ставиться у
пряму залежність від додержання
податкової дисципліни третіми особами,
що надані пояснення директора ТОВ "Cтиг"
у рамках порушеної податковою міліцією
кримінальної справи № 475004 свідчать про
відсутність будь - яких взаємовідносин
між позивачем та ТОВ "Cтиг".

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що Державна
податкова інспекція за наслідками
перевірки зменшила позивачу суму
бюджетного відшкодування з ПДВ у
зв'язку з тим, що факт надходження до
бюджету цього податку, заявленого до
відшкодування позивачем, результатами
зустрічних перевірок постачальників -
ТОВ "Торгпромсоюз" та ТОВ
"Парадиз-Сервіс", не підтверджений,
оскільки вказані підприємства, які
були постачальниками сировини
(металопрокату) через посередника - ТОВ
"Стиг", яке в свою чергу на виконання
договорів купівлі-продажу виписувало
на користь позивача податкові
накладні, за юридичною адресою не
знаходилися та реєстрацію ТОВ
"Торгпромсоюз" припинено за рішенням
суду.

Вирішуючи спір, суди виходили з
встановлених обставин про те, що 23.11.2005
між Товариством та ТОВ "Стиг" був
укладений договір купівлі-продажу №
23/11-05, відповідно до умов якого ТОВ
"Стиг" передає, а позивач приймає та
оплачує товар - металопрокат.
Відповідно до бухгалтерської довідки,
загальна кількість металопрокату
склала 2 766,14 тонн на суму 1 123 417,62 грн.
власником та продавцем вказаного
металопрокату виступає ТОВ "Стиг" (а.с. 71
том 4). Відвантаження металопрокату
підтверджено вантажними накладними
(а.с. 47,50,53,56 том 4) та актами приймання -
передачі товару, постачання якого
здійснюється залізничними вагонами,
від 21.12.2005 № № 24/12.05-1, 21/12.05-2, 21/12.05-1,22/12.05-1,
22/12.05-2 (а.с.42,46,49,52,55 том 4). Оригінал
договору купівлі - продажу відповідно
до протоколу вилучення (а.с.67 том 1)
вилучено слідчим податкової міліції.
Постановою старшого прокурора
прокуратури міста Севастополя від
05.03.2007 карну справу № 475004, порушену
посадовими особами податкової міліції
відносно позивача за фактом злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК
України було припинено (а.с. 71-73 том 1).
Позивачем також надано суду
бухгалтерську довідку, відповідно до
якої в період з 2001 по 2006 роки включно на
підставі договорів між позивачем та
ТОВ "Стиг" було здійснено постачання
металопрокату для ремонту суден (а.с. 60
Том 4). Також судами було досліджено
питання обов'язкової наявності
ліцензії у ТОВ "Стиг" при здійсненні
господарської діяльності та існування
посередницьких операцій між позивачем,
ТОВ "Стиг", ТОВ "Торгпросоюз" та ТОВ
"Парадиз-Сервіс", за підсумками яких
було зроблено висновок, що
ліцензування діяльності з реалізації
металопрокату не передбачено законом,
а існування посередницьких операції
між позивачем, ТОВ "Стиг", ТОВ
"Торгпросоюз" та ТОВ "Парадиз-Сервіс" не
підтверджено, а державним податковим
органом переконливих доказів щодо
вказаних обставин суду не надано.

Наведені обставини справи свідчать про
помилковість доводів державного
податкового органу про безтоварність
господарських операцій.

Цілком обґрунтовано суди попередніх
інстанцій, з посиланням на положення
Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про
податок на додану вартість" (втратив
чинність 01.01.2011), зазначили про те, що
сама по собі несплата контрагентом (у
тому числі внаслідок ухилення від
сплати) в разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
платником податку (покупцем) та суму
бюджетного відшкодування.

З огляду на зазначене у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність оскарженого податкового
повідомлення-рішення.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Севастополя відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 22.12.2009 та
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 03.08.2010 у справі № 2а-2208/09/2770 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

М.І. Костенко