Справа № 819/934/14-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/934/14-a

23 травня 2014 року

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

судді Баранюка А.З.

при секретарі судового засідання Дудар
М.В.,

за участю:

представника позивача - Чудика Р.Я.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу

за адміністративним позовом
Козівської об'єднаної міжрайонної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Козівська об'єднана міжрайонна
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській області, надалі
позивач, звернулась до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, надалі
відповідач, про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що відповідач
несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачував узгодженні суми податкового
зобов'язання, що призвело до виникнення
податкового боргу по єдиному податку з
фізичних осіб на суму 974,40 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надавши пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, заперечень проти
адміністративного позову не надав, про
дату час і місце розгляду справи,
повідомлявся належним чином.

Таким чином, підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
в суду відсутні і суд вважає що вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду справи з
його участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів, за можливе розглянути
справу без участі відповідача,
відповідно до положень ст. 128 КАС
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази по справі,
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
перебуває на обліку у Бережанському
відділенні Козівської ОДПІ як платник
податків з 27.09.2009 року за номером
0001971 і відповідно до ст. 67
Конституції України, пп.16.1.4. п.16.1 ст.16
Податкового кодексу України на нього
покладений обов'язок сплачувати
податки і збори у строки та в розмірах,
встановлених законодавством.

Відповідно до статті 8 Податкового
кодексу України (далі - ПК України) в
Україні встановлюються
загальнодержавні та місцеві податки та
збори (пункт 8.1). До місцевих належать
податки та збори, що встановлені
відповідно до переліку і в межах
граничних розмірів ставок, визначених
цим Кодексом, рішеннями сільських,
селищних і міських рад у межах їх
повноважень, і є обов'язковими до
сплати на території відповідних
територіальних громад (пункт 8.3).

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК
України встановлено, що до місцевих
податків належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК
України юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно підпункту 1 пункту 291.4 статті 291
цього Кодексу суб'єкти господарювання,
які застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
поділяються на такі групи платників
єдиного податку, а саме фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150 000
гривень (перша група).

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України
встановлено, що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Відповідно до п.293.2 статті 293 ПК України,
фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць: для
другої групи платників єдиного податку
- у межах від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем обрано спрощену систему
оподаткування, про що подано
відповідну заяву на другу групу
єдиного податку з обранням 20 відсотків
до розміру мінімальної заробітної
плати. З врахуванням поданої заяви
відповідачу видано свідоцтво про
сплату єдиного податку серії НОМЕР_2.

Згідно особового рахунку у відповідача
рахується грошове зобов'язання, яке
набуло статусу податкового боргу, в
сумі 974,40 грн. по єдиному податку
фізичних осіб.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

Такі платники єдиного податку можуть
здійснити сплату єдиного податку
авансовим внеском за весь податковий
(звітний) період (квартал, рік), але не
більш як до кінця поточного звітного
року.

Згідно пункту 295.4 статті 295 цього
Кодексу сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
адреси.

Відповідно пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на виконання вимог пункту 59.1.
статті 59 Податкового кодексу України
надіслано відповідачу податкову
вимогу № 309 від 21.12.2012 року, про що
відповідач був повідомлений належним
чином. Вказана вимога ДПІ не призвела
до повного погашення податкового боргу
та в установленому порядку не
оскаржена.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

На час розгляду справи в суді
відповідач не представив доказів
сплати заборгованості.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а отже
підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб в розмірі 974,40 грн.
(дев'ятсот сімдесят чотири гривні сорок
копійок).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд у порядок і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя
Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя
Баранюк А.З.