Справа № 2а-15838/12/2670
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Кобаля М.І.,
Петрика І.Й. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
березня 2013 року у справі за позовом
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Дрогобицьке міжміське
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2012 року Комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва із
позовом до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області в якому просило визнати
протиправною та скасувати постанову
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Тетюка Р.М. про
накладення штрафу від 07.11.2012 ВП № 34329734.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
березня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою від 18.09.2012 ВП № 34329734
відповідачем було відкрите виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа від 03.09.2012 № 2а-9334/12/2670, виданого
Окружним адміністративним судом м.
Києва про зобов'язання Комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
зареєструвати право власності ТОВ
«Імпайр» на об'єкт незавершеного
готельно-курортного комплексу з
аквапарком та закритим
лікувально-оздоровчим басейном), що
розташований у м. Трускавець, вул.
Роксолани, б/н.

Постановою про відкриття виконавчого
провадження від 18.09.2012 ВП № 34329734
боржнику встановлено строк для
самостійного виконання рішення суду до
25.09.2012.

Однак, у встановлений державним
виконавцем строк рішення суду
позивачем виконано не було, у зв'язку з
чим, 07.11.2012 відповідач прийняв
оскаржувану постанову ВП № 34329734 про
накладення штрафу на Комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
за невиконання рішення суду в розмірі 1
020,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
липня 2012 року по справі № 2-а-9334/12/2670
набрала законної сили, оскільки судом
було видано виконавчий лист від 03.09.2012,
а факт оскарження постанови в суді
апеляційної інстанції не віднесено
діючим законодавством до підстав для
зупинення або закінчення виконавчого
провадження.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, виходячи з
наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» від 21
квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон №
606-ХІV).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 вказаного
Закону, примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Частиною 1 статті 11 Закону № 606-XIV
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 19 Закону № 606-XIV,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Відповідно до частин 1-2 статті 25 Закону
№ 606-XIV, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Положенням ч. 1 ст. 48 Закону № 606-ХІV
встановлено, що виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання, повертається до суду, який
його видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної скарги
на рішення, за яким видано виконавчий
документ, та прийняття такої
апеляційної скарги до розгляду (крім
виконавчих документів, що підлягають
негайному виконанню).

Системний аналіз вказаних положень
законодавства дає підстави колегії
суддів дійти висновку, якщо державним
виконавцем були розпочаті виконавчі
дії по виконанню рішенню суду, яке
набуло законної сили і не
оскаржувалося в апеляційному порядку,
то в разі відновлення судом строку для
подання апеляційної скарги або
прийняття такої апеляційної скарги до
розгляду (фактично в разі прийняття
скарги), виконавчі дії не можуть
здійснюватись і виконавчий документ
повертається до суду, який його видав.

При дослідженні матеріалів справи
колегією суддів було встановлено, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.07.2012 у справі № 2а-9334/12/2670 позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпайр» до
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Дрогобицьке міжміське
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЕКО
Трускавецькурортцентр» про визнання
незаконним рішення про відмову в
державній реєстрації права приватної
власності на об'єкт незавершеного
будівництва від 08.06.2012 та зобов'язання
вчинити дії було задоволено.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 254 КАС
України, постанова або ухвала суду
першої інстанції, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року було відкрито апеляційне
провадження, а відтак, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 липня 2012 року виконання
якої вимагав державний виконавець
Тетюк Р.М. в законну силу не вступила.

Таким чином, отримавши в жовтні 2012 року
(лист від 25.10.2012 вих. № 3659) інформацію
про відкриття апеляційного
провадження, старший державний
виконавець відділу ПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області Тетюк Р.М.
передчасно виніс постанову про
накладення на позивача штрафу за
невиконання рішення суду замість того,
щоб повернути виконавчий документ до
суду.

Разом з тим, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06 листопада 2012 року скасовано
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 липня 2012 року та
прийнято нову постанову, якою в
задоволенні позову Товариству з
обмеженою відповідальністю «Імпайр»
відмовлено в повному обсязі.

Проте, суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідач, продовжуючи
здійснення повноважень спрямованих на
примусове виконання рішення суду діяв
в межах та у спосіб визначений законом
з чим колегія суддів не погоджується,
оскільки ч. 1 ст. 48 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
інші дії державного виконавця в даному
випадку.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування з ухваленням нової
постанови про задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 22
березня 2013 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22 березня 2013 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Комунального підприємства Львівської
обласної ради «Дрогобицьке міжміське
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Тетюка Р.М. про накладення
штрафу від 07.11.2012 ВП № 34329734.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
М.І. Кобаль І.Й. Петрик

Повний текст постанови складено та
підписано - 13.06.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Кобаль М.І.

Петрик І.Й.