Справа № 817/1520/14
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1520/14

12 червня 2014 року 18год. 05хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Нор У.М. за участю
секретаря судового засідання Демчук
І.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Янкевич Л.Д.

відповідача: представник Іщук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Рівнегаз"

доУправління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Рівненській області про визнання
дій неправомірними, скасування
постанови , - ВСТАНОВИВ :

Позивач - публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Рівнегаз" (далі - ПАТ
"Рівнегаз") звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Головного управління
юстиції у Рівненській області
відповідно до якого просить суд
визнати дії Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області при відкритті виконавчого
провадження №43360000 неправомірними,
скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №43360000 від
19.05.2014 року.

До початку розгляду справи по суті,
в порядку ст.52 КАС України судом
замінено неналежного відповідача -
Головне управління юстиції у
Рівненській області, належним -
Управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Рівненській області (далі - Управління
ДВС Головного управління юстиції у
Рівненській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
державним виконавцем при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №43360000 від 19.05.2014 року не
взято до уваги обставин щодо повного
виконання рішення суду,
безпідставність стягнення виконавчого
збору.

Позивач вказує, що державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України неправомірно винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 31.03.2014 року, а
відтак державний виконавець не мав
права виносити постанову про відкриття
виконавчого провадження від 19.05.2014 з
виконання постанови про стягнення
виконавчого збору.

Зазначає на допущені державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС Головного
управління юстиції у Рівненській
області порушення вимог чинного
законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні надала пояснення аналогічні
позовній заяві, зокрема пояснила суду,
що в зв'язку з самостійним виконанням
рішення суду в період зупинення
виконавчого провадження, виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій в даному випадку не
стягуються, а відтак, постанова про
відкриття виконавчого провадження від
19.05.2014 року ВП №43360000 підлягає
скасуванню. Просила позов задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач - Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області позов не визнав, подав до суду
письмові заперечення. Представник
відповідача в судовому засіданні
надала пояснення аналогічні письмовим
запереченням, зокрема пояснила суду, що
постанова про стягнення з відповідача
виконавчого збору від 31.03.2014 року
надіслана до відділу примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Рівненській області, як окремий
виконавчий документ, що підлягає
виконанню в порядку, визначеному
Законом України "Про виконавче
провадження". Пояснила, що позовні
вимоги позивача є необґрунтованими,
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню. Просила в
задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановивши фактичні обставини справи,
перевіривши їх доказами, дослідженими
в судовому засіданні, оцінивши їх в
сукупності, відповідно до вимог
чинного законодавства, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділу примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання постанови про
стягнення з ПАТ "Рівнегаз" виконавчого
збору від 31.03.2014 № 20717892 в сумі 5333834,37 грн.
(а.с.11).

З матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що постанова про стягнення
з боржника виконавчого збору від 31.03.2014
№ 20717892 в сумі 5333834,37 грн. надійшла до
відділу примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Рівненській області для
виконання за підвідомчістю та
територіальністю з відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Постановою від 19.05.2014 року ВП №43360000
відкрито виконавче провадження з
виконання вищевказаної постанови.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд вважає за необхідне
врахувати наступні вимоги чинного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України про
виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Як вбачається з статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово - промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при Торгово -
промисловій палаті; 2) ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних справах,
кримінальних провадженнях та справах
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 3)
судові накази; 4) виконавчі написи
нотаріусів; 5) посвідчення комісій по
трудових спорах, що видаються на
підставі відповідних рішень таких
комісій; 6) постанови органів (посадових
осіб), уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 7)
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; 8) рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; 9) рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Відповідно до частини першої статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частиною другою статті 25 цього Закону
визначено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з положень наведених норм
законодавства суд звертає увагу, що
повноваження щодо проведення аналізу
виконавчого документа на предмет його
відповідності вимогам Закону,
покладений на державного виконавця.

В судовому засіданні встановлено, що
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 31.03.2014 містить
реквізити, визначені статтею 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
строк пред'явлення її до виконання,
визначений статтею 22 цього Закону, не
пропущений, та пред'явлена до виконання
за належним місцем виконання.

З приводу твердження позивача про
неврахування державним виконавцем при
винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження обставин щодо
неправомірності винесення постанови
про стягнення виконавчого збору,
обставин щодо сплати суми боргу за
рішенням суду, суд погоджується з
думкою відповідача, що до компетенції
державного виконавця, який приймає до
виконання виконавчий документ, не
входить проведення правового аналізу
підстав видачі виконавчого документа.

Відтак, доводи позивача, про
незаконність постанови про відкриття
виконавчого провадження від 19.05.2014 року
з підстав неврахування обставин, які
були підставою для винесення постанови
про стягнення виконавчого збору від
31.03.2014 року є безпідставними.

Крім того, суд зазначає, що посилання
позивача на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 03.06.2014 по
справі № 14/83 за пред'явленими до суду
позовними вимогами, є передчасним, а
тому не може бути прийняте судом до
уваги з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
станом на момент винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 19.05.2014 року постанова про стягнення
виконавчого збору від 31.03.2014
(виконавчий документ) була чинною,
відтак дії, вчинені при її виконанні, не
можуть бути визнані незаконними.

В контексті заявлених позовних вимог
суд вважає за доцільне звернути увагу
на дотримання державним виконавцем
вимог законодавства при винесенні
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 19.05.2014 року.

Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень надав суду достатні та
беззаперечні докази в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення та довів правомірність
прийнятого ним рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Судові витрати по справі стягуються з
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз" до Державного бюджету
України в сумі 4384,80 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Рівнегаз" до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови від 19.05.2014 року ВП №43360000 -
відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Рівнегаз" до Державного
бюджету України судовий збір в сумі
4384,80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири гривні вісімдесят
копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Нор У.М.