Справа № К/9991/50429/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/50429/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кочана В.М.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної
митниці, Державної митної служби
України про визнання незаконним та
скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення коштів за
касаційною скаргою Харківської
обласної митниці та Державної митної
служби України, яка приєдналася до
касаційної скарги, на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 24
березня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 липня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що наказом Державної митної служби
України «По особовому складу митних
органів» від 29 вересня 2010 року №1834-к за
порушення Присяги державних
службовців, що виявилось у
несумлінному виконанні службових
обов'язків та порушення вимог
законодавства з питань митної справи,
відповідно до вимог пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» припинено 30 вересня
2010 року перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_1,
провідного інспектора сектору митного
оформлення відділу митного оформлення
«Гоптівка» митного поста
«Автомобільний» Харківської обласної
митниці. Підставою для видання наказу
про звільнення позивача із займаної
посади став акт службового
розслідування від 20 вересня 2010 року №
19/2010. Вважає своє звільнення з роботи
незаконним та таким, що порушує вимоги
Закону України «Про державну службу»
та Закону України «Про дисциплінарний
статут митної служби України»,
оскільки Присягу державного службовця
позивач не порушував, в оскаржуваному
наказі не наведено в чому полягає
порушення ним Присяги державного
службовця. Крім цього, звільнення
позивача з митних органів відбулось
під час його перебування у щорічній
відпустці. Просив визнати незаконним
та скасувати наказ Державної митної
служби України від 29 вересня 2010 року
№1834-к в частині припинення перебування
на державній службі в митних органах
ОСОБА_1; поновити позивача на посаді
провідного інспектора сектору митного
оформлення відділу митного оформлення
«Гоптівка» митного поста
«Автомобільний» Харківської обласної
митниці; виплатити середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року позов ОСОБА_1 задоволено
повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ
Державної митної служби України «По
особовому складу митних органів» від 29
вересня 2010 року №1834-к в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного
інспектора сектору митного оформлення
відділу митного оформлення «Гоптівка»
митного поста «Автомобільний»
Харківської обласної митниці.

Зобов'язано Харківську обласну митницю
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 30 вересня 2010
року по 24 березня 2011 року.

Допущено до негайного виконання
рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді провідного
інспектора сектору митного оформлення
відділу митного оформлення «Гоптівка»
митного поста «Автомобільний»
Харківської обласної митниці з
відшкодуванням йому коштів в межах
суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 липня
2011 року апеляційні скарги Державної
митної служби України, Харківської
обласної митниці залишено без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 24
березня 2011 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
Державної митної служби України,
Харківської обласної митниці, судами
порушення норм чинного матеріального
та процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень,
відповідачі просять скасувати судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове судове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідачів,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступні обставини.

При виконанні службових обов'язків 18
січня 2010 року позивачем здійснено
митне оформлення товару «яблука
свіжі», що оформлені в режимі «експорт»
за ВМД № 800000016/0/420401

19 січня 2010 року вказаний товар був
затриманий в міжнародному
автомобільному пункті пропуску
«Велика Писарівка» Сумської митниці та
22 січня 2011 року відділом боротьби з
корупцією та організованою
злочинністю управління Служби безпеки
України в Сумській області порушено
кримінальну справу № 131 за ознаками
складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15,
ч.2 ст.201 КК України по факту замаху на
контрабандне переміщення за
попередньою змовою групою осіб у
великих розмірах товару «яблука свіжі»
через міжнародний пункт пропуску
«Велика Писарівка» Сумської митниці,
митний контроль та митне оформлення
яких проводилося у зоні діяльності
Харківської митниці.

Листом управління Служби безпеки
України в Сумській області від 2 липня
2010 року № 6/2068 на адресу Державної
митної служби України направлено
постанову про призначення та
проведення службового розслідування
від 1 липня 2010 року щодо встановлення
відповідності чинному законодавству
України дій посадових осіб Харківської
митниці під час здійснення митного
контролю та митного оформлення товарів
«яблука свіжі», оформлених в тому числі
за ВМД № 800000016/0/420401 від 18 січня 2010
року.

Наказом Державної митної служби
України «Про проведення службового
розслідування» від 5 серпня 2010 року № 879
зобов'язано провести службове
розслідування з метою з'ясування
правомірності дій посадових осіб
Харківської митниці при здійсненні
митного оформлення та пропуску через
митний кордон України окремих товарів.

Відповідно до акту службового
розслідування №15/2010 від 8 вересня 2010
року комісія прийшла до висновку, що
митне оформлення вантажів «яблуко
свіже» в Харківській митниці та їх
пропуск в митному режимі «експорт»
через митний пункт пропуску «Велика
Писарівка» Сумської митниці було
здійснено з порушенням вимог наказу
Держмитслужби України «Про
затвердження Інструкції про порядок
заповнення вантажної митної
декларації» від 9 липня 1997 року № 307,
наказу Держмитслужби України «Про
затвердження Положення про порядок
здійснення контролю за доставкою
вантажів у митницю призначення» від 8
грудня 2009 року № 771, листа Департаменту
аналітичної роботи, управління
ризиками та аудиту від 28 грудня 2009 року
№ 7-3/2367 в частині незабезпечення
здійснення належних заходів митного
контролю, що стало можливим в
результаті неналежного виконання,
зокрема, провідним інспектором відділу
митного оформлення «Гоптівка» митного
поста «Автомобільний» Харківської
обласної митниці ОСОБА_1 пункту 2.1, 2.25,
2.37, 4.2. посадової інструкції, вимог
листа Департаменту аналітичної роботи,
управління ризиками та аудиту від 28
грудня 2009 року № 7-3/2367. Комісією
запропоновано начальникам Харківської
обласної та Сумської митниць
скасувати, зокрема ОСОБА_1, надбавку за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи
терміном на три місяці.

За результатами розгляду висновків
акту т.в.о. Голови державної митної
служби України 8 вересня 2010 року
прийняв рішення про організацію
проведення службового розслідування,
про що 9 вересня 2010 року видано
відповідний наказ за № 1029.

За результатами службового
розслідування 20 вересня 2010 року
комісією складено акт №19/2010,
відповідно до висновків якого
встановлено недотримання позивачем
вимог Порядку застосування
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками під час митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 14
серпня 2009 року № 756, та
запропоновано припинити перебування
на державній службі в митних органах
ОСОБА_1 за порушення Присяги державних
службовців відповідно до вимог пункту 6
частини першої статті 30 Закону України
«Про державну службу».

Наказом Державної митної служби
України «По особовому складу митних
органів» від 29 вересня 2010 року №1834-к за
порушення Присяги державних
службовців, що виявилось у
несумлінному виконанні службових
обов'язків та порушення вимог
законодавства з питань митної справи,
відповідно до вимог пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» припинено 30 вересня
2010 року перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_1,
провідного інспектора сектору митного
оформлення відділу митного оформлення
«Гоптівка» митного поста
«Автомобільний» Харківської обласної
митниці.

Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України від 11 липня 2002 року №
92-IV (чинного на час виникнення спірних
відносин; далі - МК) посадові особи
митної служби України, вперше прийняті
на службу до митних органів, приймають
Присягу.

Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Текст Присяги наведено у частині
другій статті 17 Закону № 3723-XII:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недодержання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Тобто як порушення Присяги, так і
інше дисциплінарне правопорушення
можуть бути наслідком недотримання,
порушення державним службовцем
правових, етичних (моральних) норм.
Водночас, дисциплінарне
правопорушення, не за порушення
присяги, пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 14
Закону № 3723-XII за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
стягнення.

Частиною другою цієї статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.

Відповідно до частини другої статті 9
Закону № 3723-XII регулювання правового
становища державних службовців, що
працюють в апараті органів митного
контролю, здійснюється згідно з цим
Законом, якщо інше не передбачено
законами України.

Згідно зі статтею 408 МК правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом і
лише в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII.

Відповідно до частини другої статті 410
зазначеного Кодексу у митній службі
України діє Статут, який
затверджується законом.

Дисциплінарний статут митної служби
України, чинний на час існування
спірних правовідносин, був
затверджений Законом України від 6
вересня 2005 року №2805-ІV.

В абзаці першому преамбули Статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.

При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону № 3723-XII.

Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 4 лютого
2011 року за № 154/18892; далі - Інструкція).
Пунктом 1.1 Інструкції визначено
приводи, підстави, мету, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно з абзацом дев'ятим пункту 1.2
Інструкції службове розслідування - це
комплекс заходів, що здійснюються в
межах компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. З'ясування
обставин порушення трудової
дисципліни посадовими особами митної
служби здійснюється відповідно до
вимог Кодексу законів про працю
України, Закону № 3723-XII, Статуту та
правил внутрішнього трудового
розпорядку митного органу (пункт 1.4
Інструкції).

Аналіз спеціальних і загальних норм,
наведених у статті 21, частині першій
статті 22, статті 31 Статуту, статтях 14, 17,
30 Закону № 3723-XII, свідчить, що за
вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 23
Статуту, частині другій статті 9 Закону
№ 3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення. У пункті 6 частини першої
статті 30 Закону № 3723-XII визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.

Отже, і порушення Присяги, і
дисциплінарне правопорушення можуть
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
можуть бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
правопорушень.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з митного органу
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням строків
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, МК,
а в частині, що ним не регулюється, -
Законом № 3723-XII. Тобто дисциплінарна
відповідальність посадових осіб
митної служби врегульована
спеціальним законодавством, у тому
числі й нормами Статуту. Норми Закону №
3723-XII можуть застосовуватися щодо
посадових осіб митної служби у тій
частині, що не врегульована
спеціальним митним законодавством, у
тому числі й нормами Статуту, оскільки
припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини першої статті
30 Закону № 3723-XII є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби України дисциплінарних
стягнень аж до звільнення з митного
органу має бути мотивовано. Розділом 4
Статуту визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, завдяки чому
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги мають бути
порушення, встановлені внаслідок
ретельного службового розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією. При цьому необхідно
враховувати, що наслідком вчинення
дисциплінарного правопорушення можуть
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу, які є санкціями різних
рівнів відповідальності і не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення Присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як до носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можна
кваліфікувати як порушення Присяги.

Враховуючи викладене, звільнення
позивача на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» не можна визнати
законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167 ч.2, 210, 220, 221,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської обласної
митниці та Державної митної служби
України залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кочан В.М.