Справа № 810/4729/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біофарма-Інвест" до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Біофарма-Інвест"
звернувся до суду з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 07 червня 2013
року № .

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Білоцерківська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 24 по 31 травня 2013 року
Білоцерківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Київській
області було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біофарма-Інвест" з
питань правомірності нарахування
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за березень 2013 року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт № 2225/15-3/3594229
від 31 травня 2013 року .

Перевіркою встановлено порушення
позивачем: п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200, п.
201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за березень 2013
року у сумі 1 621 352 грн 00 коп.

На підставі встановлених порушень,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення № від 07
червня 2013 року, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у сумі 1 621 352, 00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
вважаючи його протиправним, позивач
звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.п.187.9 п. 187 Податкового кодексу
України, датою виникнення податкових
зобов'язань виконавця довгострокових
договорів (контрактів) є дата фактичної
передачі виконавцем результатів робіт
за такими договорами (контрактами). Для
цілей цього пункту довгостроковий
договір (контракт) - це будь-який
договір на виготовлення товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва та
якщо договорами, які укладені на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапного їх здавання.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п.п.198.6 п. 198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.У
разі коли на момент перевірки платника
податку контролюючим органом суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.Пунктом 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України
передбачено, що податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України передбачено, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

В силу п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з висновків Акту
перевірки, відповідачем було
поставлено під сумнів фінансово -
господарську діяльність позивача,
зокрема: реальність господарських
операцій з контрагентами - ТОВ "ПСМ
Україна", МПП "Ремонтник", ТОВ "Діскус
Україна", ТОВ "ПКП Партнерс", ПП фірми
"ГІД", ТОВ "В2", ТОВ "МЖК-БУД БЦ".

Судом встановлено, що 20 вересня 2012 року
між позивачем (Замовник) та ТОВ "ПСМ
Україна" (Підрядник) було укладено
Договір підряду № 50-2012.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 даного
Договору, Підрядник взяв на себе
зобов'язання виконати комплекс
гідроізоляційних робіт на будівництво
об'єкту "Будівництво підприємства з
виробництва готових лікарських
засобів по вул. Київська, 37, м. Біла
Церква, Київська область", а Замовник -
прийняти вказані роботи і вчасно та у
повному обсязі оплатити їх вартість.

Так, на виконання Договору № 50-2012
позивачем надано: додаток № 1, 3 до
договору № 50-2012; довідка про вартість
виконаних будівельних робіт; акти
приймання виконаних робіт; фінансові
звіти; оборотно - сальдові відомості по
рахунку; податкові накладні.

Крім того, на підтвердження факту
розрахунків за виконані ТОВ "ПСМ
Україна" роботи, позивачем надано копії
платіжних доручень та банківських
виписок.

З аналізу вищевказаних первинних
документів можна зробити висновок, що
ТОВ "ПСМ Україна" виконало для позивача
роботи, визначені договором № 50-2012.

Також, 18 вересня 2012 року між позивачем
(Замовник) та МПП "Ремонтник" (Підрядник)
було укладено договір Підряду № 50-09/12.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 вищевказаного
Договору, Замовник зобов'язався надати,
а Підрядник - прийняти на себе
зобов'язання з демонтажу будівлі.
Вартість робіт визначалася договірною
ціною, складеною на підставі ДБН та
складала 125 016, 00 грн.

Так, на виконання Договору № 50-09/12
позивачем надано: договірну ціну;
локальний кошторис; довідки про
вартість виконаних будівельних робіт;
акти приймання виконаних робіт;
податкові накладні.

Також, на підтвердження факту
розрахунку за виконані МПП "Ремонтник"
роботи позивачем надано копії
платіжних доручень та банківських
виписок.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що МПП
"Ремонтник" було виконано для позивача
роботи, визначені договором № 50-09/12.

Судом встановлено, що 07 грудня 2011 року
між позивачем (Покупець) та ТОВ "Діскус
Україна" (Постачальник) було укладено
Договір поставки № 14-АТ.

В силу п. 1.1 п. 1 Даного Договору,
Постачальник взяв на себе зобов'язання
передати обладнання, матеріали,
комплектуючи у власність Покупця, а
Покупець - прийняти товар та повністю
оплатити його ціну.

Так, на виконання Договору № 14-АТ ТОВ
"Діскус Україна" позивачем надано:
специфікацію № 1; податкові накладні;
видаткові накладні.

На підтвердження факту розрахунку за
куплений ТОВ "Діскус Україна" товар
позивачем надано копії платіжних
доручень та банківських виписок.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що ТОВ "Діскус Україна"
було поставлено на адресу позивача
перелічений у Договорі товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
липня 2012 року, 23 серпня 2012 року та 13
вересня 2012 року між позивачем
(Замовник) та ТОВ "ПКП Партнерс"
(Генпідрядник) було укладено три
Договори генерального підряду, а саме:
№ 2012/16, 2012/22, 2012/28.

Так, згідно з п.п.2.1 п. 2 вищевказаних
Договорів, Замовник доручав, а
Генпідрядник приймав на себе
зобов'язання за завданням Замовника
виконати всі роботи, необхідні для
будівництва об'єкту, ліквідувати
недоліки та дефекти, які будуть
виявлені в ході виконання робіт або
приймання робіт замовника, а також
приймання протягом гарантійного
терміну і передати закінчений об'єкт
Замовнику.

Зокрема, на виконання Договорів № 2012/16,
2012/22, 2012/28 позивачем надано: договірні
ціни; графіки фінансування робіт;
графіки виконання робіт; локальні
кошториси; довідки про вартість
виконаних будівельних робіт; акти
приймання виконаних робіт; податкові
накладні; рахунки коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної від 27 липня 2012
року.

На підтвердження факту розрахунків за
виконані ТОВ "ПКП Партнерс" роботи
позивачем надано копії платіжних
доручень та банківських виписок.

З огляду на вищенаведене, вірним є
висновок суду першої інстанції про те,
що ТОВ "ПКП Партнерс" було виконано для
позивача роботи, визначені Договорами
№ № 2012/16, 2012/22, 2012/28.

Крім того, судом встановлено, що 01
серпня 2012 року між позивачем
(Замовником) та ПП фірми "ГІД"
(Підрядник) було укладено Договір на
виконання робіт: "Розподільний
газопровід високого тиску.
Встановлення ШРП (12/13). Розподільний
газопровід середнього тиску. Підвідний
газопровід до підприємства (Книга 1) по
вул. Київська, 37 в м. Біла Церква" № 1-08.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 Договору,
Підрядник приймав на себе виконання
робіт: розподільний газопровід
високого тиску; встановлення ШРП (12/13);
розподільний газопровід середнього
тиску; підвідний газопровід до
підприємства (Книга 1) по вул. Київська,
37 у м. Б. Церква. Вартість виконаних
робіт визначається кошторисом, що є
невід'ємною частиною даного договору,
який затверджується Замовником.

Так, на виконання договору № 1-08,
позивачем надано: договірну ціну;
календарний план будівництва;
локальний кошторис; довідки про
вартість виконаних будівельних робіт;
акти приймання виконаних робіт;
податкові накладні.

Для підтвердження факту розрахунку за
виконані ПП фірми "ГІД" роботи
позивачем надано копії платіжних
доручень та банківських виписок.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що ПП фірми "ГІД" було виконано
для позивача роботи, визначені
Договором № 1-08.

Також, судом встановлено, що 12 січня 2012
року між позивачем (Замовник) та ТОВ "В2"
(Підрядник) було укладено Договір № 1/01,
предметом якого є виконання робіт по
будівництву (прокладанню) зовнішніх
мереж водопостачання та каналізації по
вул. Київській, 37, м. Біла Церква,
Київська область, згідно з наданою
Замовником проектно - кошторисною
документацією, календарним графіком
виконання робіт та кошторисом.

Зокрема, на підтвердження виконання
Договору № 1/01 ТОВ "В2" позивачем надано:
договірну ціну; локальний кошторис №
6-1-1; податкові накладні; довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат; акт приймання виконаних
будівельних робіт.

На підтвердження факту розрахунку за
виконані ТОВ "В2" роботи позивачем
надано копії платіжних доручень та
банківських виписок.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції про те, що ТОВ "В2"
виконало для позивача роботи,
визначені договором № 1/01.

Також, 07 грудня 2011 року між позивачем
(Замовник) та ТОВ "МЖК-БУД БЦ"
(Генпідрядник) було укладено Договір
підряду № 0511-1.

Відповідно до п. 2.1 Глави 2 Договору,
Замовник доручив, а Генпідрядник
приймав на себе зобов'язання за
завданням Замовника виконати всі
роботи, необхідні для будівництва
об'єкту, ліквідовувати недоліки та
дефекти, які будуть виявлені в ході
виконання роботи або приймання роботи
Замовником, а також приймання протягом
гарантійного терміну і передати
закінчений об'єкт Замовникові.

До того ж, 18 червня 2012 року між
позивачем (Замовник) та ТОВ "МЖК-БУД БЦ"
(Підрядник) було укладено ще один
Договір підряду № 11/212-1, предметом
якого є виконання земляних робіт за
адресою: вул. Київська, 37, м. Біла Церква,
Київська область.

Так, на виконання договору № 0511-1 ТОВ
"МЖК-БУД БЦ" позивачем надано:
договірну ціну на виконання робіт з
спорудження підпірної стінки;
договірну ціну на виконання земельних
робіт цеха виробництва ін'єкційних
препаратів; договірну ціну на
влаштування підпірної стінки; графік
фінансування робіт; графік
фінансування по влаштування підпірної
стінки; графік виконаних робіт;
локальний кошторис; податкові
накладні; довідка про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат;
акт приймання виконаних будівельних
робіт.

На підтвердження факту розрахунку з
ТОВ "МЖК-БУД БЦ" за виконані ним роботи,
позивачем надано копії платіжних
доручень та банківських виписок.

Вищенаведене дає змогу зробити
висновок, що ТОВ "МЖК-БУД БЦ" було
виконано для позивача роботи,
визначені Договором № 0511-1.

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що на дату укладення та виконання
вище вищеперелічених договорів у
розпорядженні позивача були документи
на підтвердження державної реєстрації
контрагентів як юридичних осіб.

Таким чином, судом встановлено, що
укладення та виконання позивачем
договорів з контрагентами дійсно мали
місце та були вчинені з метою
здійснення господарської діяльності.

Крім того, виконання сторонами
названих договорів призвело до зміни
майнового стану позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про реальність
укладення та виконання договорів між
позивачем та ТОВ "ПСМ Україна", МПП
"Ремонтник", ТОВ "Діскус Україна", ТОВ
"ПКП Партнерс", ПП фірми "ГІД", ТОВ "В2",
ТОВ "МЖК-БУД БЦ".

Також, як слідує з наданих
Міністерством доходів і зборів України
документів, усі видані контрагентами
податкові накладні були своєчасно
зареєстровані в ДПА України.

Таким чином, вищенаведене свідчить, що
позивачем було правомірно сформовано
податковий кредит на підставі даних
податкових накладних.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біофарма-Інвест" є
обґрунтованими, а тому податкове
повідомлення-рішення від 07 червня 2013
року № є протиправним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 30.05.2014
року.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.