Справа № 256/9865/13-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушенко В.Ф.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року справа №256/9865/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Геращенка І.В.

суддів:
Арабей Т. Г., Губської Л.В.

секретар судового засідання:
Мосіна К.С.

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_2

від відповідача - Качмар В.О. - довір. від
02.01.2014 року № 11/06

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька на
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 28 квітня 2014 року у
справі № 256/9865/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Калінінського
районного суду м. Донецька з позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька про:

- зобов'язання перерахувати та
виплатити пенсію згідно ст. 40, 42, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» із
застосуванням оптимізації заробітної
плати, виключивши 26 місяців заробітної
плати за період з 01.05.2006 року по 30.06.2008
рік з 01.05.2010 року;

- зобов'язання в подальшому
нараховувати пенсію згідно
перерахунку із застосуванням
оптимізації заробітної плати,
виключивши 26 місяців заробітної плати
за період з 01.05.2006 року по 30.06.2008 рік,
відповідно до положення ст. 40, 42, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Ухвалою Калінінського районного суду
м. Донецька від 20.12.2012 року заяву за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
визнання дій протиправними, визнання
бездіяльності неправомірною та
стягнення недоплаченої суми пенсії
внаслідок неправильного перерахунку
та про подальше нарахування пенсії
залишено без розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14.02.2014 року
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 була
скасована ухвала Калінінського
районного суду від 20 грудня 2012 року у
справі №256/9865/13-а в частині залишення
без розгляду адміністративного позову
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі
м.Донецька про зобов'язання
перерахувати та виплатити пенсію
згідно ст.ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
оптимізації заробітної плати,
виключивши 26 місяців заробітної плати
за період з 01.05.2006 року по 30.06.2008 рік з
01.05.2010 року; зобов'язання в подальшому
нарахувати пенсію згідно перерахунку
із застосуванням оптимізації
заробітної плати, виключивши 26 місяців
заробітної плати за період з 01.05.2006 року
по 30.06.2008 року відповідно до положення
ст.ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 19.06.2013 року та
направити справу в цій частині до суду
першої інстанції для продовження
розгляду справи.

В іншій частині ухвалу Калінінського
районного суду м. Донецька від 20 грудня
2012р. у справі №256/9865/13-а залишено без
змін.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 28 квітня 2014 року у
справі № 256/9865/13-а (суддя Ушенко В.Ф.)
позовні вимоги задоволені.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька перерахувати та виплатити
ОСОБА_2 пенсію згідно ст. 40, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» із
застосуванням оптимізації заробітної
плати включивши 26 місяців заробітної
плати за період з 01.05.2006 року по 30.06.2008
року з 19.06.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька в подальшому нарахувати
ОСОБА_2 пенсію згідно перерахунку із
застосуванням оптимізації заробітної
плати включивши 26 місяців заробітної
плати за період з 01.05.2006 року по 30.06.2008
року з 19.06.2013 року відповідно до
положень ст.ст. 40, 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку і просив
апеляційний суд скасувати це рішення і
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, не відповідність висновків суду
обставинам справи.

Вважає, що при перерахунку пенсії
враховуються додатково 24 місяці
страхового стажу, а не виключаються
певні періоди такого страхового стажу,
тобто при перерахунку пенсії
оптимізація заробітної плати не
проводиться.

У судовому засіданні позивач
наголошував на задоволені апеляційної
скарги, проти чого заперечував
представник відповідача.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів встановила.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька та
отримує пенсію за віком з 27.06.1996 року.

Згідно до заяви ОСОБА_2 від 11.05.2006 року,
зареєстрованої за № 5/1278, Пенсійним
органом був проведений перерахунок
пенсії згідно ст.ст. 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058 - IV. В результаті якого заробітна
пата для розрахунку пенсії була
врахована за період з 01.08.1969 року по
31.07.1974 року з урахуванням даних
персоніфікованого обліку з 01.07.2000 року
по 30.04.2006 року та склала 1784,63 грн.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 22.05.2008 року
Управлінням був проведений
перерахунок пенсії згідно ст. 42 Закону
України № 1058 - IV, тобто по страховому
стажу (стаж зарахований по 30.04.2008 року)
заробітна плата не перераховувалася,
період оптимізації не змінювався.

На підставі заяви позивача від 05.05.2010
року був проведений перерахунок пенсії
згідно до ст. 42 Закону України № 1058 - IV
тільки по страховому стажу (стаж
зарахований по 30.09.2008 року).

30 квітня 2013 року, згідно постанови
Калінінського районного суду м.
Донецька від 05 травня 2011 року № 2а-2460/11
та ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 березня
2013 року № 2а-2460/11/0522, що надійшли на
виконання до відділу з призначення
пенсій було проведено перерахунок
пенсії позивача з 01.05.2010 року з
урахуванням показника середньої
заробітної плати робітників, зайнятих
в галузях економіки з середньому на
одну застраховану особу в цілому по
Україні за 2009 рік, тобто 1650,43 грн. Так,
заробітна плата позивача для
розрахунку пенсії врахована за період
з 01.08.1969 року по 31.07.1974 року з
урахуванням даних персоніфікованого
обліку з 01.07.2000 року по 30.09.2008 року та
складає 3100,18 грн. (1,87841*1650,43, де 1,87841 -
індивідуальний коефіцієнт заробітної
плати для обчислення пенсії; 1650,43грн. -
середня заробітна плата працівника по
Україні за 2009 рік). Період оптимізації
не змінювався, оскільки це не
передбачено законодавством.

13.11.2013 року позивач звернулась до
відповідача із заявою про здійснення
перерахунку пенсії з урахуванням
оптимізації включивши 26 місяців
заробітної плати за період з 01.05.2006 року
по 30.06.2008 року.

Листом від 10.12.2013 року № 314/к-01-01-01
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька
позивачу відмовлено у задоволені заяви
та роз'яснено, що обчислення заробітної
плати при розрахунку пенсії проведено
згідно законодавства. Вимоги щодо
здійснення розрахунку пенсії з
урахуванням оптимізації заробітної
плати за період з 01.05.2006 року по 30.06.2008
року не мають законних підстав.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального права.

Колегія суддів вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на
Пенсійний фонд покладене керівництво
та управління солідарною системою,
збір, акумуляція та облік страхових
внесків, призначення пенсії та
підготовка документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
встановлено ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Частиною другою зазначеної статті (у
редакції Закону України від 09.07.2003)
встановлено формулу заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп -заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс -середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії;

Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +
... + Кзn);

К -кількість місяців страхового стажу,
за які розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Підпунктом "б" п.п. 9 п 35 розділу II Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", який
набрав чинності з 01.01.2008, абзац 4 ч. 2 ст. 40
Закону №1058-IV було викладено в новій
редакції: "Зс (середня заробітна плата
(дохід) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії, за
календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії.
Порядок визначення показників
зазначеної заробітної плати
затверджується Пенсійним фондом
України за погодженням з центральними
органами виконавчої влади у галузях
статистики, економіки, праці та
соціальної політики і фінансів".

Перерахунок пенсій у зв'язку зі
збільшенням, зокрема страхового стажу,
встановлено частиною четвертою ст. 42
зазначеного Закону. Цією нормою
визначено, що у разі, якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш як через два роки
після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині
першій статті 40 цього Закону.

Згідно із Законом України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" дію
ч. 4 ст. 42 зупинено на 2007 рік, Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" ч. 4 ст. 42
викладено в такій редакції: "У разі якщо
застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати,
провадиться перерахунок пенсії з
урахуванням не менше ніж 24 місяців
страхового стажу після призначення
(попереднього перерахунку) пенсії
незалежно від перерв у роботі.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія. За бажанням
пенсіонера перерахунок пенсії
провадиться із заробітної плати за
періоди страхового стажу, зазначені в
частині першій статті 40 цього Закону,
із застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії. При
цьому з періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період після призначення
пенсії не підлягає виключенню згідно
із абзацом третім частини першої ст. 40
цього Закону. У разі якщо застрахована
особа після призначення (перерахунку)
пенсії має менше ніж 24 місяці
страхового стажу, перерахунок пенсії
провадиться не раніше як через два роки
після призначення (попереднього
перерахунку) з урахуванням страхового
стажу після призначення (попереднього
перерахунку) з урахуванням заробітної
плати, з якої призначено (попередньо
перераховано) пенсію".

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 №10-рп/2008, зокрема, положення
пп. "б" пп. 9, пп. "б" пп. 10 п. 35 розділу II
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову №530 "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян", підпунктом 3 пункту 11 якої
установлено, що у разі, коли
застрахована особа після призначення
пенсії відповідно до Закону
продовжувала працювати, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням не
менш як 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього
перерахунку) пенсії незалежно від
перерв у роботі. Перерахунок пенсії
проводиться із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія.
За бажанням пенсіонера перерахунок
пенсії проводиться із заробітної плати
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій ст. 40 Закону, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії. При цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для перерахунку
пенсії, період, що настає після
призначення пенсії, не підлягає
виключенню згідно з абзацом третім
частини першої ст. 40 Закону.

Якщо застрахована особа після
призначення (перерахунку) пенсії має
менш як 24 місяці страхового стажу,
перерахунок пенсії проводиться не
раніше ніж через два роки після її
призначення (попереднього перерахунку)
з урахуванням страхового стажу,
набутого після призначення
(попереднього перерахунку), з
урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію.

Якщо пенсіонер, що продовжує працювати,
набув стажу, достатнього для
призначення пенсії відповідно до
частини першої ст. 28 Закону, то
проводиться за заявою пенсіонера
перерахунок пенсії незалежно від того,
скільки часу минуло після призначення
пенсії при неповному стажі, з
урахуванням заробітної плати, з якої
призначено (попередньо перераховано)
пенсію. Обчислення страхового стажу,
який дає право на перерахунок пенсії,
здійснюється не раніше дня, що настає
за днем, по який обчислено страховий
стаж при призначенні (попередньому
перерахунку) пенсії.

Таким чином, починаючи з 28.05.2008 року
діють два нормативно-правові акти, які
по-різному регулюють розмір показника
середньої заробітної плати, що
враховується для обчислення пенсії.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції
України виключно законами
визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, а за приписами ст.
75 єдиним органом законодавчої влади в
Україні є парламент - Верховна Рада
України.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами
застосуванню підлягають положення
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Частина 4 статті 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не встановлює обмеження
можливості працюючого пенсіонера
скористатись правом на перерахунок
пенсії в будь-який час після її
призначення, однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього. При цьому під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії.

Таким чином, обґрунтованим є
визначення органом пенсійного фонду
коефіцієнту заробітної плати у
відповідності до вимог ст.40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Окрім того слід зазначити, що згідно з
ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страховий стаж
обчислюється територіальними органами
Пенсійного фонду відповідно до вимог
цього Закону за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку, а за
періоди до впровадження системи
персоніфікованого обліку - на підставі
документів та в порядку, визначеному
законодавством, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
колегія суддів приходить до висновку
про відмову у задоволені позовних
вимог у повному обсязі, оскільки
частина 4 статті 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не встановлює обмеження
можливості працюючого пенсіонера
скористатись правом на перерахунок
пенсії в будь-який час після її
призначення, однак містить
застереження, що наступний перерахунок
пенсії може бути проведений не раніш як
через два роки після здійснення
попереднього, при цьому під час
перерахунку пенсії величина середньої
заробітної плати (доходу) враховується
та, яка використовувалася під час
призначення пенсії, таким чином
відповідачем правильно визначено
коефіцієнт заробітної плати, а підстав
для виключення зі страхового стажу
періоду з 01.05.2006 року по 30.06.2008 року -
немає.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач довів правомірність дій
відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постанова суду прийнята при
невірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, тому
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням рішення про відмову у
задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 2, ст. 160, ст.
167, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2
ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька на
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 28 квітня 2014 року у
справі № 256/9865/13-а - задовольнити.

Постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 28 квітня 2014 року у
справі № 256/9865/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
зобов'язання вчинити певні дії -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Калінінському районі м. Донецька про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова Донецького апеляційного
адміністративного суду за наслідками
апеляційного перегляду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції, крім випадків,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, а в разі
складення в повному обсязі відповідно
до статті 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 11.06.2014 року
проголошена вступна та резолютивна
частина постанови, повний текст
постанови виготовлений 16.06.2014 року.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська