Справа № 806/2185/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 р.
м.Житомир справа №
806/2185/14

категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Галайба
І.Б.,

за участю: представників позивача:
Камінського А.Ф., Макаренка М.О.,

представника Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
Ковальчука П.П.,

представник Головного управління
Державної казначейської служби
України в Житомирській області у
судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного підприємства
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
про визнання протиправними та
скасування картки відмови та рішення
про коригування митної вартості
товарів, стягнення надмірно сплачених
митних платежів

встановив:

12 травня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Приватне підприємство
«Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
(далі - ПП «Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»)
із позовом до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Житомирська митниця), Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
(далі - ГУДКСУ в Житомирській області)
про визнання протиправними та
скасування картки відмови від 12 лютого
2014 року №101030000/2014/00017 та рішення про
коригування митної вартості товарів
від 12 лютого 2014 року №101030000/2014/300001/1,
стягнення надмірно сплачених митних
платежів у сумі 28032 грн 54 коп.

У позовній заяві ПП «Фармацевтична
фабрика «Науково-виробниче об'єднання
«Ельфа» вказало, що підприємством було
заявлено до митного оформлення товар
(хімічна сировина для косметичного
виробництва), отриманий від «BASF SE»
(Німеччина), за контрактом від 1
листопада 2013 року та подано до
Житомирської митниці митну декларацію
№101030000/2014/001968. Митна вартість вказаного
товару була визначена товариством за
ціною контракту від 1 листопада 2013 року
№0115/SE-EMBEMO/2013, однак митним органом було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару та картку
відмови у митному оформленні товару.
Просить визнати протиправними та
скасувати рішення Житомирської
митниці від 12 лютого 2014 року
№101030000/2014/300001/1 про коригування митної
вартості товарів та картку відмови в
митному оформленні №101030000/2014/00017 від 12
лютого 2014 року. Стягнути з Державного
бюджету України на користь ПП
«Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
надміру сплачені митні платежі в
загальному розмірі 28032 грн 54 коп., в тому
числі податок на додану вартість в сумі
25529 грн 63 коп. та ввізне мито у сумі 2502
грн 91 коп.

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду від 15
травня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.
Пояснили, що Житомирською митницею при
митному оформленні партії товару
безпідставно визначено митну вартість
за резервним методом, крім того в
оскаржуваному рішенні не зазначено
послідовність застосування методів
визначення митної вартості та причин,
через які не був застосований кожний з
методів, передбачений статтею 57
Митного кодексу України, що передує
резервному методу, обраному митним
органом; у митного органу були в
наявності всі документи, необхідні для
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товару, який
імпортуються, а тому твердження
відповідача з приводу недостатності та
неналежності таких документів є
необґрунтованими.

Представник Житомирської митниці
проти задоволення позовних вимог
заперечував та просив у задоволенні
позову відмовити. Надав письмові
заперечення на позов (а.с.60-61), за
змістом яких вважає оскаржуване
рішення та картку відмови такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства. Пояснив, що митницею
обґрунтовано використаний резервний
метод визначення митної вартості
товарів, зважаючи на надання на її
підтвердження декларантом документів,
що містять розбіжності, а саме: не
містять всіх наявних відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товар (відсутня
попередня оплата вантажу); прайс-лист
не містить реквізитів виробника товару
та не містить строку дії вказаних у
ньому цін, тому і не можуть бути
використані в якості підтвердження
заявленої митної вартості. Встановлені
розбіжності викликали у митного органу
сумніви щодо ціни товару та відповідно
до частини 3 статті 53 Митного кодексу
України, тому на думку представника
відповідача митним органом було
правомірно витребувано від позивача
додаткові документи: каталоги та
специфікації. В процесі проведення
консультацій з декларантом було
з'ясовано, що митна вартість товару не
може бути визначена за основним
методом у зв'язку з чим митна вартість
була скоригована за резервним методом
з використанням способів, які не
суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів та базувалась на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях.

Представник ГУДКСУ в Житомирській
області у судове засідання не з'явився,
про причини неявки у судове засідання
не повідомив. 26 травня 2014 року на адресу
суду надіслав письмові заперечення на
позов, у яких просить відмовити у
задоволенні позовних вимог з підстав,
викладених у запереченнях (а.с.56-57).

Справа розглядається судом за наявними
у ній доказами на підставі положень
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися у судове засідання,
з'ясувавши обставини у справі та
перевіривши їх доказами, приходить до
висновку про задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 1 листопада 2013
року між БАСФ СЕ (Німеччина) (Продавець)
та ПП «Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
(Покупець) укладено договір
купівлі-продажу №0115/SE-EMBEMO/2013, за яким
продавець зобов'язується поставити, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар на умовах визначених
цим договором (а.с.19-27).

Відповідно до пункту 1.1 договору
найменування та кількість поставки
кожної партії товару вказуються у
рахунках до вищевказаного договору
(а.с.19).

Згідно з пунктом 1.3 договору ціна
товару вказується у рахунках продавця
(а.с.19).

Доставка товару здійснюється
відповідно до пунктів 1.5 та 1.6 договору
на умовах СІР (Інкотермс 2010), адреса
поставки: м.Коростень, вул.Залізнична, 2
(а.с.19).

За умовами пункту 1.9 договору покупець
здійснює оплату 100% вартості замовленої
партії товару не пізніше 60 (шістдесяти)
календарних днів від дати отримання
рахунку. Якщо дата рахунку
відрізняється від дати відвантаження,
то термін оплати відраховується від
дати відвантаження. Усі митні збори,
банківські комісії оплачуються
покупцем. (а.с. 20).

12 лютого 2014 року ПП «Фармацевтична
фабрика «Науково-виробниче об'єднання
«Ельфа» заявлено до митного оформлення
товар отриманий від БАСФ СЕ (Німеччина):
продукт TEXAPON N70 - в кількості 22060 кг,
загальною вартістю 22721,80 Євро із
розрахунку 1,03 Євро за один кілограм.

На підтвердження обґрунтованості
заявленої у декларації митної вартості
товарів позивачем подано митному
органу наступні документи: договір
купівлі-продажу №0115/SE-EMB ЕМО/2013 від 1
листопада 2013 року (а.с.19-27), облікову
картку суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності ПП «Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
№101/2012/0000298 від 29 липня 2013 року,
міжнародну автомобільну накладну (CMR)
№0000760 від 7 лютого 2014 року (а.с.37), книжку
МДП (Carnet TIR) - XN 76442954 від 7 лютого 2014 року
(а.с.38), прайс-лист виробника товару -
БАСФ СЕ від 1 листопада 2013 року (а.с.34-35),
рахунок-фактуру (інвойс) № від 6
лютого 2014 року (а.с.39), доповнення №1 до
зовнішньоекономічного договору
№0115/SE-EMB ЕМО/2013 від 1 листопада 2013 року
(а.с.28-33), сертифікат відповідності
товару №17- 32/142 від 11 лютого 2014 року,
сертифікат про походження товару
загальної форми, виданий в країні
виробника - А №725831 (а.с.40), експертний
висновок ДП «Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних
ринків» №11/136 від 11 лютого 2014 року
(а.с.41), копія митної декларації країни
відправлення - MRN 13DE49E4 від 6 лютого
2014 року (а.с.42-43).

За результатами розгляду поданих ПП
«Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
документів, 12 лютого 2014 року
відповідачем прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
№101030000/2014/300001/1. Згідно з рішенням митна
вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), оскільки
документи, зазначені у частині 2 статті
53 Митного кодексу України, подані для
митного оформлення, не містять всіх
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товар
(а саме: відсутня попередня оплата
вантажу), а також наявні розбіжності
(прайс-лист не містить реквізитів
виробника та не містить строку дії
вказаних у ньому цін, тому не може бути
використано в якості підтвердження
заявленої митної вартості) та
ненаданням декларантом відповідно до
частини 3 статті 53 Митного кодексу
України документів, що підтверджують
заявлену митну вартість товару, а саме:
- каталоги, специфікації. За
інформацією, яка наявна у митного
органу, вартість схожих товарів є вищою
в порівнянні з митною вартістю
оцінюваних товарів. Проведено
процедуру консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору другорядних
методів визначення митної вартості
товарів відповідно до вимог статей 59-64
Митного кодексу України. Митну
вартість визначено за методом 2а на
підставі наявної у митного органу
інформації митної декларації
№101030000/2014/001542 від 4 лютого 2014 року, з
урахуванням коригувань на обсяг партії
подібних товарів, умов поставки,
комерційних умов тощо, що відповідає
принципам і критеріям, визначеним
Угодою про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року Джерело інформації: інформація
цінової бази ЄАІС Міністерства доходів
і зборів України щодо товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, Митний
кодекс України. Декларант має право
звернутися до митного органу з
проханням випустити товари, що
декларуються, у вільний обіг за умови
надання гарантій відповідно до розділу
Х Митного кодексу України. Декларант
має право оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
у митному органі вищого рівня
відповідно до глави 4 Митного кодексу
України або до суду (а.с.18).

12 лютого 2014 року відповідачем
виготовлено картку відмови
№101030000/2014/00017 у прийнятті митної
декларації, оскільки декларантом
заявлена митна вартість товарів не
може бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки документи зазначені у частині
2 статті 53 Митного кодексу України та
подані для митного оформлення, не
містять всіх відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товар (а саме: відсутня
попередня оплата вантажу), а також
наявні розбіжності (прайс-лист не
містить реквізитів виробника та не
містить строку дії вказаних у ньому
цін, тому не може бути використано в
якості підтвердження заявленої митної
вартості) та ненаданням декларантом
відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України документів, що
підтверджують заявлену митну вартість
товару, а саме: - каталоги, специфікації
(а.с.16-17).

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України від 13 березня 2012 року
№4495-VI, у редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 Митного кодексу.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України встановлено, що митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 Митного кодексу
України встановлено, що заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом, або скориговану за
результатами контролю, здійсненого
митним органом; 2) подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53
Митного кодексу України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Позивачем при поданні митної
декларації було подано необхідні
документи, що підтверджують митну
вартість товару. Зауваження у митного
органу виникли відносно того, що
документи, зазначені у частині 2 статті
53 Митного кодексу України, подані для
митного оформлення, не містять всіх
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товар
(а саме: відсутня попередня оплата
вантажу), а також наявні розбіжності
(прайс-лист не містить реквізитів
виробника та не містить строку дії
вказаних у ньому цін, тому не може бути
використано в якості підтвердження
заявленої митної вартості) та
ненаданням декларантом відповідно до
частини 3 статті 53 Митного кодексу
України документів, що підтверджують
заявлену митну вартість товару, а саме:
каталоги та специфікації.

Суд не погоджується з висновками
митного органу стосовно відсутності у
прайс-листі реквізитів виробника та
строку дій цін на товар, та вважає за
необхідне зазначити, що на першому
аркуші прайс-листа у другій колонці
міститься назва виробника «ВАSF» та
ідентифікаційні номери товарних
позицій, за якими БАСФ СЕ веде облік
продукції власного виробництва, другий
аркуш прайс-листа містить печатку «ВАSF
SЕ» та підпис уповноваженої на це особи.
У прас листі зазначено дату 1 листопада
2013 року, також дата проставлена напроти
ціни кожного продукту.

Перелік товару, його кількість - 22060 кг
та загальна ціна, що становить 22721,80
Євро із розрахунку 1,03 Євро за один
кілограм погоджена сторонами
відповідно до рахунку-фактури (інвойсу)
№ від 6 лютого 2014 року. (а.с. 39).

Позивач надав до суду також документ
про оплату товару, а саме: платіжне
доручення в іноземній валюті №199 від 18
квітня 2014 року, відповідно до якого
позивачем оплачено 22721,80 Євро за
поставлений товар.

Отже, митна вартість товарів позивачем
визначена обґрунтовано й у
відповідності із вимогами договору та
згідно з нормами закону.

Доводи відповідача стосовно того, що
митна декларація не може бути
оформлена, оскільки декларантом
заявлена митна вартість товару не
підтверджена документально, на
письмову вимогу митного органу не
надано додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість
товару, спростовуються тим, що усі
документи, які подавались відповідачу
під час розмитнення товару, містять
взаємно пов'язані реквізити та
характеристики, не містять жодних
розбіжностей, чітко визначають
вартість та ціну на товар, крім того, як
вбачається зі змісту картки відмови, у
розпорядження відповідача були надані
всі наявні у позивача документи, які
об'єктивно підтверджують заявлену ним
митну вартість товару.

Таким чином, Житомирською митницею не
обґрунтована та не доведена
неможливість застосування основного
методу визначення митної вартості - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), отже здійснене ним
коригування є протиправним.

Згідно з частиною 1 статті 54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55
Митного кодексу України рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів.

Частинами 3, 4, 5, 6, 7, 8 статті 57 Митного
кодексу України встановлено, що кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України. Позивачем надані до
суду копії документів, що подавалися
митному органу, що підтверджують митну
вартість товару.

Крім того, митний орган не погодився з
наданими декларантом до митного
оформлення відомостями по основному
методу, оскільки, на його думку, митна
вартість товару визначена товариством,
значною мірою відрізнялася від
вартості товару на схожий (аналогічний)
товар, яка містяться у Єдиній
автоматизованій інформаційній системі
Державної митної служби України, на
підставі чого відповідачем зроблено
висновок, що товариством було занижено
митну вартість товару, в наслідок чого,
було прийнято рішення про коригування
митної вартості товару та видано
картку відмови в митному оформленні
товару.

Суд не погоджується з вказаними
доводами відповідача, з огляду на
наступне. Зазначена система відповідно
до приписів Митного кодексу України
носить інформаційний характер і не є
виключною підставою відмови визнання
задекларованої митної вартості
декларантом, оскільки така підстава
для коригування не передбачена статтею
55 Митного кодексу України і не
викладена в статті VII Генеральної угоди
з тарифів і торгівлі від 1947 року та в
Угоді про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 року. Відповідно до наказу
Міністерства фінансів України №598 від
24 травня 2012 року, яким затверджено
форму рішення про коригування митної
вартості, допускається посилання на
використання інформаційної системи
Державної митної служби України тільки
при визначенні митної вартості
відповідно до статей 59, 60 та 64 Митного
кодексу України із зазначенням номера
та дати митної декларації, яка була
взята за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів, з
поясненнями щодо зроблених коригувань
обсяг партії ідентичних, подібних
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо, що в порушення зазначеного
наказу не зроблено митним органом в
оскаржуваних рішеннях про коригування
митної вартості товару.

Враховуючи встановлені відповідачем
розбіжності в документах та те, що
витребуваних документів позивачем
надано не було, митним органом було
скориговано митну вартість із
застосуванням другорядного методу її
визначення за ціною договору щодо
ідентичних товарів, передбаченого
підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті
57 Митного кодексу України.

Згідно з абзацом 3 пункту 4 частини 4
статті 54 Митного кодексу України, орган
доходів і зборів під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний
випускати у вільний обіг товари, що
декларуються у разі незгоди декларанта
або уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів
і зборів відповідно до частини 7 статті
55 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 7 статті 55
Митного кодексу України у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням органу доходів і
зборів про коригування заявленої
митної вартості товарів орган доходів
і зборів за зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Тим самим користуючись правом митного
оформлення товару під гарантії,
відповідно до статті 55 Митного кодексу
України, ПП «Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
здійснила митне оформлення товару
згідно митної декларації від 13 лютого
2014 року №101030000/2014/002034 відповідно до
якої митну вартість товару визначено з
урахуванням рішення митного органу про
коригування митної вартості товарів із
розрахунку 1,5188 Євро за один кілограм
(а.с.36).

При цьому ПП «Фармацевтична фабрика
«Науково-виробниче об'єднання «Ельфа»
було сплачено як гарантії митні
платежі в загальному розмірі 28032 грн 54
коп., в тому числі в тому числі податок
на додану вартість в сумі 25529 грн 63 коп.
та ввізне мито у сумі 2502 грн 91 коп.

Враховуючи необґрунтованість і
протиправність рішення відповідача
про коригування митної вартості товару
та картки відмови, вказані кошти
підлягають поверненню.

Стосовно посилання представника
відповідача на постанову Верховного
Суду України від 17 грудня 2013 року у
справі №21-439а13, то дана постанова
стосувалася неоднакового застосування
судом касаційної інстанції положень
статей 264-266 Митного кодексу України 2002
року та положень Порядку декларування
митної вартості товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 грудня 2006 року №1766, які не
розповсюджуються на правовідносини, що
виникли між сторонами у даній справі.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не доведено
правомірності прийнятих рішень, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованим та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №101030000/2014/00017
від 12 лютого 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про коригування митної вартості
товарів №101030000/2014/300001/1 від 12 лютого 2014
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа"
28032 грн 54 коп. надміру сплачених митних
платежів.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
"Фармацевтична фабрика
"Науково-виробниче об'єднання "Ельфа" 255
грн 78 коп. на відшкодування витрат зі
сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 06
червня 2014 р.