Справа № 2а-10098/10/1070
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2014 року м. Київ
К/9991/96359/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Кошіля В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квіленс»

на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2011 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року

у справі № 2а-10098/10/1070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квіленс»

до Державної податкової інспекції у
Вишгородському районі Київської
області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квіленс» (далі - ТОВ
«Квіленс»; позивач) звернулось до суду
з позовом до Державної податкової
інспекції у Вишгородському районі
Київської області (далі - ДПІ у
Вишгородському районі Київської
області; відповідач), в якому просило
визнати протиправними дії податкового
органу щодо невизнання декларації
позивача з податку на прибуток
підприємства за три квартали 2010 року
податковою звітністю, а також
зобов'язати відповідача визнати
декларацію ТОВ «Квіленс» з податку на
прибуток підприємства за три квартали
2010 року як податкову звітність та
відобразити показники податкової
декларації в картці особового рахунку
платника податків.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року, адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії ДПІ у Вишгородському
районі Київської області щодо відмови
у визнанні податкової декларації ТОВ
«Квіленс» з податку на прибуток
підприємства за три квартали 2010 року
податковою звітністю. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі, позивач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ТОВ
«Квіленс», посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, просить
скасувати ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2011 року, змінити постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2011 року, виклавши резолютивну
частину в такій редакції: «Зобов'язати
ДПІ у Вишгородському районі Київської
області визнати декларацію ТОВ
«Квіленс» з податку на прибуток
підприємства за три квартали 2010 року як
податкову звітність та провести
податкову звітність по особовому
рахунку платника податків», а в решті
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивачем
02 листопада 2010 року подано до
ДПІ у Вишгородському районі Київської
області декларацію з податку на
прибуток підприємства за три квартали
2010 року.

Проте, відповідачем листом №
6046/10/15-119/1110 від 02 листопада 2010
року повідомлено ТОВ «Квіленс» про
невизнання поданої ним декларації з
підстав зазначення у вступній частині
декларації недостовірного
обов'язкового реквізиту -
місцезнаходження платника податку.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
статті 4 Закону України від 21 грудня 2000
року № 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Отже, податкова звітність може бути не
визнана контролюючим органом як
податкова декларація виключно у
випадках, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. Будь-яких інших
підстав для невизнання податкової
декларації чинним на час виникнення
спірних правовідносин законодавством
не передбачено.

Як з'ясовано судами, в поданій
позивачем декларації з податку на
прибуток підприємства за три квартали
2010 року заповнено усі рядки, зокрема,
щодо найменування, ідентифікаційного
коду та місцезнаходження юридичної
особи-платника податку, вказана
декларація містить підпис посадової
особи ТОВ «Квіленс» та
скріплена печаткою товариства.

При цьому судовими інстанціями
встановлено, що будь-яких належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх доводів про неперебування
ТОВ «Квіленс» за вказаним в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
місцезнаходженням відповідачем не
надано.

Водночас слід зазначити, що
резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації, має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби.

Вимоги ж про зобов'язання
контролюючого органу визнати подану
декларацію податковою звітністю та
відобразити показники податкової
декларації в картці особового рахунку
платника податків варто розглядати як
вимогу про визнання протиправною
відмови у прийнятті податкової
декларації, поданої платником податків
на певну дату.

Відповідні висновки суду можуть бути
викладені в мотивувальній частині
рішення з посиланням на абзац 9 частини
2 статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України, яка надає право
суду прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав
позивача.

Згідно із статтею 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, рішення суду апеляційної
інстанції слід скасувати, а рішення
суду першої інстанції - змінити.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Квіленс»
задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2011 року.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2011 року змінити, доповнивши її
резолютивну частину абзацом такого
змісту:

«Визнати податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квіленс» з податку
на прибуток підприємства за три
квартали 2010 року такою, що подана у день
її фактичного отримання Державною
податковою інспекцією у
Вишгородському районі Київської
області».

В решті постанову Київського окружного
адміністративного суду від
12 березня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Кошіль В.В.