Справа № 826/3692/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/3692/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 червня 2014 року 08:50 № 826/3692/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайнкапітал»

до

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація в особі ліквідаційної комісії

про

визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизайнкапітал» (надалі – позивач або ТОВ «Дизайнкапітал») з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (надалі – відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, – Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації в особі ліквідаційної комісії (надалі – третя особа), в якому просить (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 23.04.2014 року):

- визнати дії Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві протиправними в частині відмови у прийнятті оригіналу дублікату наказу Господарського суду м. Києва 12.02.2010 року по справі №30/72 та оригіналу дублікату наказу Господарського суду м. Києва 17.10.2011 року по справі №17/187;

- зобов’язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві виконати рішення Господарського суду м. Києва від 09.04.2009 року по справі №30/72 про стягнення 880 692,12 грн., з яки: 570 000,00 грн. безпідставно набуті кошти, 38 791,23 грн. – 3% річних, 247 057,95 грн. – збитки від інфляції, 6 611,74 грн. – державне мито, 31,20 – витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 18 200,00 грн. – витрати на надання послуг адвоката, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду;

- зобов’язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві виконати рішення Господарського суду м. Києва від 29.06.2011 року по справі №17/187 про стягнення збитків від інфляції та 3% річних в сумі 35 464,93 грн., з яких збитки від інфляції в сумі 91 200,00 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 1 266,65 грн. та 102,75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду;

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2014 року відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Шевченківську районну у м. Києві державної адміністрації в особі ліквідаційної комісії, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено ТОВ «Дизайнкапітал» у прийнятті оригіналу дублікату наказу Господарського суду м. Києва 12.02.2010 року по справі №30/72 та оригіналу дублікату наказу Господарського суду м. Києва 17.10.2011 року по справі №17/187 до виконання.

У судове засідання 20.05.2014 року з’явилися представники позивача та представник відповідача.

Представники позивача позов підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено, що виконавчі документи, за виконанням яких позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, не підлягають виконанню останнім, а, відтак, за твердженнями представника відповідача, відмова у їхньому виконанні є правомірною.

Третя особа у судове засідання не з’явилася, явку свого представника не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що, відповідно до положень ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, наявного у матеріалах справи. Про причини неявки у судове засідання третя особа суду не повідомляла, заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи за відсутності її представника не подавала.

Суд у судовому засіданні 20.05.2014 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи неприбуття належним чином повідомленої третьої особи та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду м. Києва від 09.04.2009 року у справі №30/72 за позовом ТОВ «Дизайнкапітал» до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва, Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення 3 180 303, 05 грн. позовні вимоги задоволено частково: присуджено до стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва на користь ТОВ «Дизайнкапітал» безпідставно набуті кошти у сумі 1470138 грн. 05 коп., суму трьох процентів річних у розмірі 100 049 грн. 94 коп., збитки від інфляції у сумі 637 209 грн. 29 коп., державного мита у сумі 17 052 грн. 95 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 80 грн. 48 коп., витрат за надання послуг адвоката у сумі 46 800 грн. 00 коп.; присуджено до стягнення з Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ТОВ «Дизайнкапітал» безпідставно набуті кошти у сумі 570 000 грн. 00 коп., суму трьох процентів річних у розмірі 38 791 грн. 23 коп., збитки від інфляції у сумі 247 057 грн. 95 коп., державного мита у сумі 6 611 грн. 74 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 31 грн. 20 коп., витрат за надання послуг адвоката у сумі 18 200 грн. 00 коп.

На виконання вказаного вище рішення 12.02.2010 року Господарським судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ТОВ «Дизайнкапітал», про що свідчить наявна у матеріалах справи копія дублікату даного наказу.

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.06.2011 року у справі №17/187 за позовом ТОВ «Дизайнкапітал» до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва, Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про стягнення 463 031, 27 грн. позовні вимоги задоволено частково: присуджено до стягнення з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва на користь ТОВ «Дизайнкапітал» 3% річних в сумі 76 148 грн. 25 коп., збитки від інфляції в сумі 215 025 грн. 83 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 2 911 грн. 74 коп. та 108 грн. 20 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; присуджено до стягнення з Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ТОВ «Дизайнкапітал» 3% річних в сумі 35 464 грн. 93 коп., збитки від інфляції в сумі 91 200 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 266 грн. 65 коп. та 102 грн. 75 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання судового рішення від 29.06.2011 року у справі №17/187 видано наказ від 17.10.2011 року про стягнення з Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації на користь ТОВ «Дизайнкапітал», про що свідчить наявна у матеріалах справи копія дублікату даного наказу.

Разом з тим, ТОВ «Дизайнкапітал» повторно звернулося до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві із заявами про виконання наказів Господарського суду м. Києва від 12.02.2010 року по справі №30/72 та від 17.10.2011 року по справі №17/187, за результатами розгляду яких відповідачем листами від 03.02.2014 року №05-08/339-1467 та від 13.03.2014 року №05-08/729-3346 з посиланням на п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» повернуто виконавчі листи без виконання як такі, що не підлягають виконанню органом Казначейства.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі – рішення суду), та особливості їх виконання, є Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI (надалі – Закон №4901).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №4901, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі – державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі – юридична особа).

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону №4901 передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень – за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

При цьому, стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 3 Закону №4901).

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (надалі – Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі – рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

При цьому, у розумінні Порядку №845, боржники – це визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства (п. 2 Порядку №845).

Натомість, п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4901 визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення (у редакції Закону №4901, яка набрала чинності 16.10.2013 року).

В свою чергу, вказаний Закон №4901, відповідно до п. 1 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, набрав чинності 01.01.2013 року, з огляду на що виконавчі документи за рішеннями суду, боржниками в яких вказано суб’єктів, передбачених ч. 1 ст. 2 цього Закону, та які видані або ухвалені до 01.01.2013 року, подаються до органу державної виконавчої служби, а не органу Казначейства.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Дизайнкапітал» зверталося до відповідача щодо виконання наказів Господарського суду міста Києва, виданих 12.02.2010 року та 17.10.2011 року відповідно, тобто до 01.01.2013 року (набрання чинності Законом №4901).

При цьому, відповідно до пп. 1 п. 9 Порядку №845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства, що і було вчинено відповідачем за результатами розгляду заяв ТОВ «Дизайнкапітал» про виконання наказів Господарського суду м. Києва від 12.02.2010 року по справі №30/72 та від 17.10.2011 року по справі №17/187.

З огляду на все викладене вище, суд вважає, що дії Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо відмови у прийнятті оригіналу дублікату наказу Господарського суду м. Києва 12.02.2010 року по справі №30/72 та оригіналу дублікату наказу Господарського суду м. Києва 17.10.2011 року по справі №17/187 на підставі вищенаведених правових норм є правомірними.

Щодо решти позовних вимог, які полягають у зобов’язанні відповідача вчинити певні дії, слід зазначити, що останні мають похідний характер від розглянутої вище позовної вимоги, щодо якої суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, а, отже, останні також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а, відтак, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок