Справа № 2а-12672/10/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаль М.І.

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 жовтня 2012 року у
справі за позовом Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверспром» про
визнання недійсним запису про
проведення державної реєстрації,
припинення юридичної особи, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Аверспром», в якому
просив визнати недійсним запис про
проведення державної реєстрації та
припинити юридичну особу ТОВ
«Аверспром».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 19
жовтня 2012 року в задоволенні вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аверспром» було
зареєстровано Солом'янською районною
державною адміністрацією м. Києва
29.10.2009р. за адресою:03151, м. Київ, вул.
Васильченко, 12 та перебуває на
податковому обліку у ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва.

Позивач посилається на те, що в ході
провадження досудового слідства по
кримінальній справі №51-3099 встановлено,
що невстановленими особами в 2007-2009
роках без наміру здійснення
господарської діяльності, з метою
прикриття незаконної діяльності
повторно були вчинені дії по створенню
суб'єктів господарської діяльності,
серед яких значиться ТОВ «Аверспром»,
який в подальшому був зареєстрований в
Солом'янській районній у м.Києві
державній адміністрації, ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва,
державних цільових фондах, отримавши
печатку вказаного товариства та
відкривши рахунок вказаного суб'єкта
господарської діяльності в
банківській установі.

Позивач дійшов висновку, що
підприємство займалося
підприємницькою діяльністю з
порушенням вимог чинного
законодавства України, не уповноважені
особи здійснювали діяльність від його
імені з метою надання іншим суб'єктам
підприємницької діяльності необхідних
умов для ухилення від сплати податків.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції зазначив,
що позивачем не надано жодних доказів
вищезазначеного, зокрема, документів
органів дізнання, досудового слідства
чи суду про розслідування чи розгляд
кримінальних справ, порушених за
вищезазначеними фактами. При цьому,
такі докази вбачаються судом
обов'язковими з огляду на те, що позивач
посилається на вчинення при реєстрації
та діяльності позивача діянь, які
містять ознаки злочину.

Колегія суддів погоджується із
зазначеними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відносини, які виникають у сфері
державної реєстрації юридичних осіб, а
також фізичних осіб - підприємців,
регулює Закон України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців».

Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»,
підставами для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, є визнання недійсним
запису про проведення державної
реєстрації через порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Правовий аналіз наведених
законодавчих положень у їх сукупності
свідчить про те, що органи податкової
служби наділені правом звернення до
суду з позовом про припинення
юридичної особи за неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону та наявності в
Єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

На думку податкового органу, стаття 110
Цивільного кодексу України передбачає
визнання судом недійсною державну
реєстрацію юридичної особи через
допущені при її створенні порушення
закону, які не можна усунути, а
відповідно до ч.2 ст.38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»,
підставою до прийняття судового
рішення щодо припинення державної
реєстрації є порушення закону,
допущені при створенні юридичної
особи, які не можна усунути.

Податковий орган вважає, що ТОВ
«Аверспром» зареєстроване без наміру
займатись підприємницькою діяльністю
та з метою ухилення від сплати
податків.

Зазначене стало підставою для
звернення податкового органу до суду
із даним позовом.

Відповідно до пп. 20.1.12. п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право: у випадках, встановлених
законом, звертатися до суду щодо
припинення юридичної особи та
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем та/або
про визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання.

Відповідно до статті 38 «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців», суд, який
постановив рішення щодо припинення
юридичної особи, що не пов'язане з
банкрутством юридичної особи, у день
набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному
реєстратору за місцезнаходженням
юридичної особи для внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
судове рішення. Дата надходження
відповідного судового рішення
вноситься державним реєстратором до
журналу обліку реєстраційних дій.

Підставами для постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, що не пов'язано з банкрутством
юридичної особи, зокрема є: визнання
недійсним запису про проведення
державної реєстрації через порушення
закону, допущені при створенні
юридичної особи, які не можна усунути;
провадження нею діяльності, що
суперечить установчим документам, або
такої, що заборонена законом;
невідповідність мінімального розміру
статутного фонду юридичної особи
вимогам закону; неподання протягом
року органам державної податкової
служби податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону; наявність в
єдиному державному реєстрі запису про
відсутність юридичної особи за
вказаним її місцезнаходженням.

Наведені позивачем обставини щодо
державної реєстрації підприємства на
особу, яка за твердженням податкової
інспекції не мала наміру займатися
підприємницькою діяльністю, не могли
бути свого часу підставою для відмови у
проведенні державної реєстрації
юридичної особи, оскільки вичерпний
перелік таких підстав визначений у ч. 1
ст.27 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» та до нього не
включено обставини, на які посилається
позивач.

Податковим кодексом України не
передбачено право органів державної
податкової служби на звернення із
позовами про визнання недійсним запису
про державну реєстрацію з будь-яких
підстав.

Мотивація та докази, наведені в
апеляційній скарзі, не дають
адміністративному суду апеляційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про часткове
задоволення позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 жовтня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 05.06.2014 року

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.