Справа № 2-а-1642/11
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/110096/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Козівського районного
суду Тернопільської області від
23 листопада 2011 року по справі №
2-а-1642/11 за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Козівському
районі Тернопільської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 жовтня 2011 року звернувся до
суду із адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Козівському районі Тернопільської
області, в якому просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників у середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік.

Позовні вимоги обґрунтовував нормами
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» та статей 40, 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Постановою Козівського районного суду
Тернопільської області від 23 листопада
2011 року в задоволення позову
відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що судом першої
інстанції не враховано, що при
перерахунку пенсії працюючим особам,
які мають на це право, органи
Пенсійного фонду повинні
застосовувати показник середньої
заробітної плати працівників у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому на підставі пункту 2 частини 1
статті 197 Кодексу адміністративного
судочинства України суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач будучи
пенсіонером, продовжував працювати та
звернувся до відповідача із заявою про
проведення перерахунку призначеної
йому пенсії.

Відповідачем такий перерахунок пенсії
був проведений із врахуванням наявного
у позивача страхового стажу та з
врахуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, яка відповідно до
Закону враховується для обчислення
пенсії за 2007 рік.

Перерахунок пенсії регулюється
статтею 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніше як через
два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону.

Така редакція є чинною після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-VI, визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка відповідно до
цього Закону враховується для
обчислення пенсії, за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії.

Чинна норма абзацу 3 частини 4 статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що
перерахунок пенсії здійснюється із
заробітної плати (доходу), з якої була
обчислена пенсія, або за періоди
страхового стажу, зазначені в частині 1
статті 40 цього Закону.

Тобто правила частини 1 статті 40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
перерахунку пенсії застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 01 липня 2007 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Показник середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статі 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і є незмінною величиною
при перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України «Про пенсійне
забезпечення» та Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». З огляду на зазначене та
керуючись положеннями принципу
законності закріпленого в статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України приписи постанови Кабінету
Міністрів України «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян» від 28 травня 2008 року № 530 не
можуть застосовуватись до спірних
відносин.

З урахуванням зазначеного, правові
підстави для перерахунку пенсії
позивача із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії відсутні, так як він
застосовується виключно для
призначення пенсії.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Козівського
районного суду Тернопільської області
від 23 листопада 2011 року по справі №
2-а-1642/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили,
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський