Справа № К/9991/49720/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/49720/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кочана В.М.,

секретар судового засідання Василенко
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, третя особа - ОСОБА_2
про визнання незаконними наказів та
поновлення на посаді за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21 липня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що з 2007 року проходив службу в органах
внутрішніх справ України, з 2009 року
займав посаду старшого інспектора ДПС
Болградського взводу при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області. Наказом
ГУМВС України в Одеській області «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності співробітників
Державтоінспекції Одеської області»
від 15 липня 2010 року № 702, ОСОБА_1 було
звільнено з органів внутрішніх справ
за пунктом 64 «є» (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ. На виконання
зазначеного наказу ГУМВС України в
Одеській області видало наказ «По
особовому складу» від 31 серпня 2010 року
№ 441 о/с. ОСОБА_1 із зазначеними наказами
не ознайомлено, витяг наказу про
звільнення не надано. Крім того,
всупереч вимогам частини четвертої
статті 14 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
службове розслідування не проводилось.
Доводи наказу про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
спростовуються постановою прокуратури
м. Іллічівська про відмову в порушенні
кримінальної справи від 16 серпня 2010
року. Просив поновити строк звернення
до суду; визнати незаконним та
скасувати пункт наказу ГУМВС України в
Одеській області «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
співробітників Державтоінспекції
Одеської області» від 15 липня 2010 року №
702 року в частині звільнення з органів
внутрішніх справ старшого інспектора
ДПС Болградського взводу ДПС при УДАІ
ГУМВС України в Одеській області
лейтенанта міліції ОСОБА_1; визнати
незаконним та скасувати пункт наказу
ГУМВС України в Одеській області від 31
серпня 2010 року № 441 о/с в частині
звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_1; зобов'язати ГУМВС України в
Одеській області поновити ОСОБА_1 на
посаді старшого інспектора ДПС
Болградського взводу ДПС при УДАІ
ГУМВС України в Одеській області;
рішення суду в частині поновлення на
посаді допустити до негайного
виконання.

Ухвалою Одеського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2010
року поновлено ОСОБА_1 строк звернення
до суду.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 29 березня
2011 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 21 липня 2011
року апеляційну скаргу ГУМВС України в
Одеській області задоволено. Постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 29 березня 2011 року скасовано. В
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами неповне з'ясування обставин, які
мають значення у справі, та порушення
норм чинного процесуального та
матеріального законодавства, що
призвело до неправильного вирішення
даного спору, позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та його представника,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступне.

Відповідно до пункту 1 наказу ГУМВС
України в Одеській області «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності співробітників
Державтоінспекції Одеської області»
від 15 липня 2010 року № 702 за порушення
статті 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
статті 256 Кодексу України про
адміністративні правопорушення та
вимог пунктів 4.1, 4.2 Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху,
затвердженої наказом МВС України від 26
лютого 2009 року №77, пунктів 16.1.1, 19.2 та 28.1
Інструкції з діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС України від
27 березня 2009 року №111, що
виразилось у самовільному залишенні
місця несення служби, неоформленні
протоколу про адміністративне
правопорушення серії ВН №286626, в якому
записані відомості про свідків з їх
підписами, введення в оману
керівництва, вступі в неділові
стосунки з учасником дорожнього руху
лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого
інспектора ДПС Белградського взводу
при УДАІ ГУМВС України в Одеській
області, звільнено з органів
внутрішніх справ за пунктом 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

На виконання зазначеного наказу ГУМВС
України в Одеській області видало
наказ від 31 серпня 2010 року №441о/с про
звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил
за пунктом 64 «є» (за порушення
дисципліни) Положення 30 серпня 2010 року.

Підставою для видання оскаржуваних
наказів став висновок службового
розслідування за фактом перевірки
звернення громадянина ОСОБА_3 з питань
вступу в неділові стосунки
співробітників Державтоінспекції
Одеської області від 8 липня 2010 року,
відповідно до якого було встановлено,
що позивачем допущено залишення
маршруту несення служби, безпідставна
зупинка транспортних засобів, не
дооформлення протоколу ВН №286626, в
якому містяться відомості про свідків
чи понятих та їх підписи, введення в
оману перевіряяючих, приховуванні
факту вступу в неділові стосунки з
водієм та пасажиром автомобіля
«БМВ-520», зеленого кольору з номерами
Республіки Білорусь НОМЕР_1, шляхом
отримання 200 доларів США, наявності при
собі на момент перевірки 300 грн та 100
доларів США.

Службове розслідування проводилось
спільно з УСБ України в Одеській
області. Перевіряючими було проведено
бесіду та встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (його дружину) зупинив на
перехресті дороги Іллічівськ - с.
Молодіжне працівник ДАІ у званні
лейтенант міліції, біля якого
знаходився службовий автомобіль
«Ніссан», номерні знаки НОМЕР_2.
Вказаний працівник ДАІ повідомив
ОСОБА_4, що він керує автомобілем з
ознаками алкогольного сп'яніння та
запропонував йому проїхати на
службовому автомобілі «Ніссан» до
медичного закладу для проведення
медогляду на предмет встановлення
«алкогольного сп'яніння». На вказану
пропозицію громадянин ОСОБА_4
погодився. Під час руху між лейтенантом
міліції (в подальшому встановлено, що
це був старший інспектор ДПС лейтенант
міліції ОСОБА_1.) та громадянином ОСОБА_4
відбулася бесіда. В ході бесіди ОСОБА_1
повідомив водієві авто «БМВ-520», що
штраф за даний вид порушення складає 3000
грн, а зберігання автомобіля на
майданчику тимчасового утримання
транспорту за добу складає 2000 грн.
У зв'язку з цим, йому необхідно
обдумати рішення щодо необхідності
проходження такого медичного огляду,
оскільки це питання можливо вирішити
на місці за певну грошову винагороду у
розмірі 400 доларів США. Водій ОСОБА_4
повідомив ОСОБА_1, що у нього є лише 200
доларів США, які вони разом з дружиною
залишили на дорогу (повернення до
Республіки Білорусь), але ця готівка
залишилась у дружини. Після цього,
ОСОБА_1 розвернув службовий автомобіль
та поїхав у зворотному напрямку - до
місця залишення автомобіля «БМВ-520».
Прибувши на вказане перехрестя водій
ОСОБА_4 взяв у своєї дружини готівку у
розмірі 200 доларів США (дві купюри
номіналом по 100 доларів США) та
повернувшись до старшого інспектора
ДПС ОСОБА_1 передав їх йому, взамін
отримав свої документи. Після цього
сім'ї ОСОБА_4 було дозволено подальший
рух.

Згідно розстановки сил та засобів 1-го
Одеського взводу ДПС, екіпаж «Роща-121»,
на службовому автомобілі «Ніссан»,
номерні знаки НОМЕР_2, 30 червня 2010 року в
період часу з 08.00 год. по 20.00 год. повинен
були нести службу на маршруті, а саме:
автодорога М-15 «Одеса-Рені», з 12 км по 40
км, тобто зазначена ділянка на якому
помічено та ніс службу екіпаж «Роща-121»,
на час спостереження не є маршрутом їх
несення служби, що є порушенням вимог
пункту 19.2 Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України.

Зазначений екіпаж «Роща-121» у складі
лейтенанта міліції ОСОБА_1 та старшого
прапорщика міліції ОСОБА_6 було
виявлено біля 14.00 год. 30 червня 2010 року
на 20 км автодороги М-15 «Одеса-Рені» та
проведено гласну перевірку.

При огляді службового автомобіля
«Ніссан», номерні знаки НОМЕР_2, (в
присутності двох понятих), в «бардачку
торпеди» було виявлено гаманець
старшого інспектора ДПС ОСОБА_1, в якому
знаходилась одна купюра номіналом 100
доларів США.

Громадянин ОСОБА_4 30 червня 2010 року о 10
год 20 хв пройшов медичний огляд на
предмет встановлення вживання
алкогольних напоїв у Іллічівській
лікарні. Згідно висновку, наданого
лікарем ОСОБА_7, у громадянина ОСОБА_4
ознак сп'яніння не виявлено.

У позивача було виявлено протокол про
адміністративне правопорушення серії
ВН № 286626 з копією, в якому
заповнена тільки графа «свідки чи
потерпілі», а саме: значаться записи
відносно громадян, їх адреси, контактні
телефони та підписи останніх, при цьому
інших записів в протоколі немає, що є
порушенням вимог статті 256 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення та вимог Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні порушення у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постановами прокуратури м. Іллічівська
від 25 березня та 16 серпня 2010 року
відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно позивача у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину,
передбаченого статтею 368 Кримінального
кодексу України, проте обставини,
викладені у висновку службового
розслідування від 8 липня 2010 року,
проведеного стосовно дій позивача,
зазначеними постановами не
спростовані.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України» від 22 лютого 2006 року № 3460-IV
(далі - Статут) службова дисципліна -
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Статуту
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Частиною другої статті 5 Статуту
передбачено, що особи рядового і
начальницького складу, яких в
установленому законодавством порядку
притягнуто до адміністративної,
кримінальної або матеріальної
відповідальності, водночас можуть
нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з цим
Статутом.

Відповідно до статті 7 Статуту службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу,
зокрема, дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики; з
гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Стаття 12 Статуту передбачає, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до статті 16 Статуту
дисциплінарне стягнення накладається
у строк до одного місяця з дня, коли про
проступок стало відомо начальнику. У
разі проведення за фактом учинення
проступку службового розслідування,
кримінального провадження або
провадження у справі про
адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці. Дисциплінарне стягнення не
може бути накладено, якщо з дня
вчинення проступку минуло більше
півроку. У цей період не включається
строк проведення службового
розслідування або кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні позову, належним чином
встановив обставини справи, дав
відповідну оцінку дослідженим у
судових засіданнях доказам у справі, та
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову, оскільки
відповідач правомірно застосував до
позивача крайній захід
дисциплінарного впливу - звільнення з
органів внутрішніх справ, порушень
вимог Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України не допустив

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги, висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167 ч.2, 210, 220, 221,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кочан В.М.