Справа № 813/2327/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/2327/14
зал судових засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі колегії суддів:
головуючого - судді Гулика А.Г.,
судді - Мричко Н.І.,
судді - Потабенко В.А.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідачів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,-
ОСОБА_3 звернувся до адміністративного
суду з позовом до Державної митної
служби України, Львівської митниці, в
якому просить суд визнати протиправним
та скасувати наказ Державної митної
служби України "По особовому складу
Львівської митниці" від 29.08.2011р. №1821-К в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_3, старшого інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Смільниця" Львівської митниці;
визнати протиправним і скасувати наказ
Львівської митниці "Про оголошення
наказу Державної митної служби України
"По особовому складу Львівської
митниці" від 29.08.2011р. №1821-К в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_3,
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці"; поновити позивача
на посаді старшого інспектора відділу
митного оформлення №2 митного поста
"Смільниця" Львівської митниці;
відшкодувати суму середньомісячного
заробітку за період вимушеного
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.11.2011р. у
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2012р., в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_3 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на роботі,
стягнення коштів відмовлено повністю.
Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.01.2014р. касаційну скаргу
ОСОБА_3 задоволено частково, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 30.11.2011р. у
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23.02.2012р. у
справі №152037/11 скасовано, справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної митної
служби України, Львівської митниці про
визнання протиправними та скасування
наказів, поновлення на роботі,
стягнення коштів направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
оскаржуваному наказі Державної митної
служби України "По особовому складу
Львівської митниці" від 29.08.2011 року №
1821-к не наведено жодного факту
порушення ст.ст. 40,42 Митного кодексу
України, що призвело до пропуску на
митну територію України без належного
митного контролю транспортних засобів
з товарами без їх оподаткування.
Позивач вважає, що накази Державної
митної служби "По особовому складу
Львівської митниці" від 29.08.2011 року №
1821-к та Львівської митниці "Про
оголошення наказу Державної митної
служби України" № 735-к від 29.08.2011 року, в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_3, старшого інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Смільниця" Львівської митниці, є
необґрунтованими, протиправними та
підлягають скасуванню.
Відповідачі подали до суду заперечення
на позовну заяву, в яких проти
задоволення позову заперечили. Свої
заперечення обґрунтовували тим, що
оскаржувані накази видані правомірно,
оскільки службовою перевіркою щодо
законності дій посадових осіб
Львівської митниці під час проведення
митного контролю транспортних засобів,
що перетинали державний кордон України
через міжнародні пункти пропуску для
автомобільного сполучення на
українсько-польському кордоні в зоні
діяльності Львівської митниці
відповідно до інформації Республіки
Польща, встановлено, що через
міжнародний пункт пропуску
"Кросценко-Смільниця" оформлено
транспортний засіб ОСОБА_3, про що
свідчить відбиток його особистої
номерної печатки №493 на контрольному
талоні для проходження транспортного
засобу по зеленому коридору. Митне
оформлення товару "шкіряний одяг" у
кількості 225 кг, що переміщувався у
транспортному засобі р.н. НОМЕР_1 та
який підлягав оподаткуванню, дозвіл на
пропуск якого надано 30.06.2011р. позивачем,
проведено з порушенням процедури,
передбаченої законодавством України.
Відповідачі вважають вказані факти
доказом порушення позивачем Присяги
держаного службовця та підставою для
припинення перебування позивача на
державній службі в митних органах
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
Представник відповідачів у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив з підстав, наведених у
письмових запереченнях. Просив суд у
задоволенні позову відмовити в повному
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов до
висновку, що позов слід задовольнити
повністю, виходячи з такого.
Позивач - ОСОБА_3 трудову діяльність в
митних органах розпочав з 10.07.1991р.
Присяга державного службовця прийнята
позивачем 15.06.1995 року. З 01.05.2010р. і по
день звільнення займав посаду старшого
інспектора відділу митного оформлення
№2 митного поста "Смільниця" Львівської
На виконання наказу Держмитслужби від
25.06.2011р. №544 із змінами, внесеними
наказом Державної митної служби
України від 13.07.2011р. №596, поведена
перевірка, якою встановлено, що старший
інспектор відділу митного оформлення
№2 митного поста "Смільниця" ОСОБА_3
здійснив митний контроль
транспортного засобу, який переміщував
товар у кількості, що підлягала
оподаткуванню, під виглядом такого, що
перетинав митний кордон України без
Перевіркою встановлено, що на підставі
інформації, отриманої від митних
органів Республіки Польща, в
порівнянні з даними, що містяться в
ЄАІС Державної митної служби України
встановлені факти незаконного
ввезення в Україну товарів без їх
митного оформлення та оподаткування.
Зокрема, окремі транспортні засоби,
якими через державний кордон
переміщували товар, що підлягали
декларуванню та оподаткування,
оформлені як порожні або з товарами, що
не перевищують встановлену законом
неоподатковану норму переміщення.
В наказі від 25.06.2011р. №544 зазначено, що
ОСОБА_3 наявні системні порушення вимог
ст.ст 40, 42 Митного кодексу України, що
призвело до пропуску на митну
територію України без належного
митного контролю транспортних засобів
з товарами без їх оподаткування.
Як вбачається з доповідної записки
начальника служби з питань протидії
корупції департаменту боротьби з
контрабандою, аналізу ризиків та
протидії корупції Коломацького С.Г.
про результат службової перевірки, на
виконання наказу Держмитслужби від
25.06.2011 року № 544 (із змінами, внесеними
наказом ДМСУ від 13.07.2011 року № 596), метою
якої була перевірка законності
посадових осіб Львівської та
Ягодинської митниць при здійсненні
митного контролю під час перетину
державного кордону України
транспортними засобами, старшим
інспектором відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці ОСОБА_3 здійснено
митний контроль транспортного засобу,
який переміщував товар у кількості, що
підлягала оподаткуванню, під виглядом
такого, що перетинав митний кордон
України без вантажу. А саме, 30 червня 2011
року транспортний засіб реєстраційний
номер НОМЕР_2, який переміщував
кількість товару, що підлягає
оподаткуванню, перетинав державний
кордон України по "зеленому коридору",
що підтверджується відбитком його
особистої номерної печатки № 493 на
контрольному талоні про проходження
транспортного засобу по зеленому
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України
"Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й
оподаткування особистих речей, товарів
та транспортних засобів, що ввозяться
(пересилаються) громадянами на митну
територію України" оподаткування
товарів, які безпосередньо ввозяться
(пересилаються) громадянами в
супроводжуваному (несупроводжуваному)
багажі, пересилаються в міжнародних
поштових відправленнях, надходять на
адресу громадян у міжнародних
експрес-відправленнях або у вантажних
відправленнях, сумарна митна вартість
яких перевищує 1000 євро та/або загальна
вага яких перевищує 100 кг, здійснюється
за умови оформлення вантажної митної
декларації та митного оформлення в
порядку, передбаченому для суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності у
разі здійснення операцій з імпорту, з
поданням дозволів (ліцензій) та
сертифікатів відповідності чи
свідоцтв про визнання іноземного
сертифіката, у випадках, установлених
законодавством для суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.2.1. Технологічної схеми
пропуску через державний кордон осіб,
транспортних засобів, вантажів та
інших предметів у пункті пропуску
"Смільниця-Кросценко", затвердженої
спільним наказом Львівської митниці та
Мостиським прикордонним загоном від
29.10.2008 року № 541/1238, відповідальність за
випуск із зони митного контролю
транспортного засобу і товарів, які
слідують по "зеленому коридору" щодо
яких завершені митний контроль та
митне оформлення відповідно до чинного
законодавства, несе відповідальність
посадова особа підрозділу митного
оформлення, визначена окремим наказом
по митниці, і обов'язки якої визначені в
журналі розподілу посадових
Згідно з інформацією, наданою митними
органами Республіки Польща
встановлено, що згаданим транспортним
засобом р.н. НОМЕР_2, переміщували товар
"шкіряний одяг" на митну територію
України 30 червня 2011 року у кількості 225
кілограм. А тому, ОСОБА_3, як посадова
особа підрозділу митного оформлення,
надавав пропуск на переміщення
транспортного засобу, та несе
відповідальність відповідно до п.4.5.
посадової інструкції.
Згідно з посадовою інструкцією
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці на позивача
покладено виконання, зокрема, таких
обов'язків: п.2.1 здійснення митного
контролю та митного оформлення
товарів, транспортних засобів, ручної
поклажі пасажирів і водіїв, валютних
цінностей та інших предметів, що
переміщуються через митний кордон
зовнішньоекономічної діяльності та
громадянами у відповідності до діючих
технологічних схем згідно напрямку
визначеного начальником сектору у
відповідному журналі розподілу
обов'язків; п.2.2 при митному контролі і
митному оформленні чітко
дотримуватись вимог чинного
законодавства та існуючих
технологічних схем; п.2.3 при здійсненні
митного контролю та митного оформлення
проводити перевірку пред'явлених
документів, достовірності даних, які
заявляються декларантами, громадянами,
здійснює контроль за правильністю
заповнення та достовірністю даних
внесених до уніфікованих
адміністративних документів; п.2.5 у
випадках передбачених митним
законодавством, здійснювати
попередній документальний контроль
товарів у пункті пропуску; п. 2.6
отримувати від перевізників, митних
брокерів, громадян та декларантів
документи, які необхідні для митного
оформлення та забезпечує їх
зберігання; 2.7 належним чином
забезпечувати виконання плану
встановлених очікуваних показників
надходження митних платежів та зборів
та виконує інші обов'язки зазначені в
За наслідком проведеної перевірки
комісія дійшла висновку про несумлінне
виконання службових обов'язків ОСОБА_3
та запропонувала за порушення Присяги
державного службовця припинити його
Державною митною службою України від
29.08.2011р. прийнято наказ №1821-к
відповідно до якого, за порушення
Присяги державного службовця, яка
виявилась у невиконанні основних
обов'язків, відповідно до ст.17, п.6 ч.1
ст.30 Закону України "Про державну
службу" припинено з 29.08.2011р. перебування
на державній службі в митних органах
України ОСОБА_3, старшого інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Смільниця" Львівської митниці.
Спір між сторонами виник щодо
правомірності звільнення позивача з
посади старшого інспектора відділу
митного оформлення №2 митного поста
"Смільниця" Львівської митниці.
При вирішенні спору по суті суд виходив
Відповідно до статті 413 Митного кодексу
України (в редпкції, чинній на час
виникнення спірних відносин; далі - МК
України) посадові особи митної служби
України, вперше прийняті на службу до
митних органів, приймають Присягу.
Пунктом 6 частини першої статті 30
Закону України «Про державну службу»
передбачено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17
вказаного Закону. У частині другій
статті 17 Закону «Про державну службу»
наведено текст Присяги: «Повністю
усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».
Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, порушення яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.
Тобто, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм, а
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
Відповідно до частини першої статті 14
Закону України «Про державну службу»
за невиконання чи неналежне виконання
службових обов'язків, перевищення
своїх повноважень, порушення обмежень,
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює, до державного службовця
застосовуються дисциплінарні
Частиною другою вказаної статті
передбачено, що до службовців, крім
дисциплінарних стягнень, передбачених
чинним законодавством про працю
України, можуть застосовуватися такі
заходи дисциплінарного впливу, як
попередження про неповну службову
відповідність і затримка до одного
року у присвоєнні чергового рангу або у
призначенні на вищу посаду.
Відповідно до частини другої статті 9
Закону України «Про державну службу»
регулювання правового становища
державних службовців, що працюють в
апараті органів митного контролю,
здійснюється згідно з вказаним
Законом, якщо інше не передбачено
Згідно зі статтею 408 МК України
правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України, цим
Кодексом і лише в частині, що ним не
регулюється, - Законом України «Про
Відповідно до частини другої статті 410
МК України у митній службі України діє
Статут, який затверджується законом.
В абзаці першому преамбули
Дисциплінарного статуту митної служби
України (далі - Статут) зазначено, що цей
Статут визначає суть службової
дисципліни, права та обов'язки
посадових осіб митної служби України,
яким присвоєно спеціальні звання, у
тому числі керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни,дисципліни, а
також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
При цьому в абзаці другому преамбули
Статуту зазначено, що регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
Відповідно до статті 21 Статуту
порушення службової дисципліни - це
протиправне, винне (умисне чи
необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема, невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.
Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.
Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.
Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція). Пунктом 1.1 Інструкції
визначено приводи, підстави, мета,
порядок призначення і проведення
службового розслідування, прийняття за
ним рішень, виконання цих рішень,
формування матеріалів службового
розслідування у справі, а також права
та обов'язки посадових осіб митної
служби України під час їх проведення.
Згідно з абзацом 9 пункту 1.2 Інструкції
службове розслідування - це комплекс
заходів, що здійснюються в межах
компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів. За пунктом 1.4
Інструкції з'ясування обставин
порушення трудової дисципліни
посадовими особами митної служби
здійснюється відповідно до вимог
Кодексу законів про працю України,
Закону України «Про державну службу,
Статуту та правил внутрішнього
трудового розпорядку митного органу.
Системний аналіз спеціальних і
загальних норм, наведених у статті 21,
частині першій статті 22, статті 31
Статуту, статтях 14, 17, 30 Закону України
«Про державну службу», свідчить, що за
вчинення посадовими особами митної
служби України порушень службової
дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Статуту, частині другій статті 9 Закону
України «Про державну службу»,
найбільш суворим з яких є звільнення. У
пункті 6 частини першої статті 30 Закону
«Про державну службу» визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби. Саме ж
припинення державної служби
відбувається у формі звільнення.
Отже, як порушення Присяги, так і
дисциплінарне правопорушення може
бути наслідком недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) засад проходження
публічної служби. Таким чином,
припинення державної служби у зв'язку з
порушенням Присяги та дисциплінарна
відповідальність державних службовців
може бути наслідком існування схожих
фактичних підстав у разі вчинення
державним службовцем достатньо
близьких за характером одне до одного
дисциплінарного або іншого
Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.
Ураховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що правовий статус посадових
осіб митної служби України, їх права та
обов'язки визначаються Конституцією
України, МК України, а в частині, що ним
не регулюється, - Законом України «Про
державну службу». Тобто дисциплінарна
відповідальність посадових осіб
митної служби врегульована
спеціальним законодавством, у тому
числі й нормами Статуту. Норми Закону
«Про державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 Закону «Про державну
службу» є крайнім заходом
відповідальності державного службовця
за порушення службової дисципліни,
який виходить за межі дисциплінарної
відповідальності, тому неможливість
застосування до посадової особи митної
служби дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим. Розділом 4 Статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, мають бути
встановлені внаслідок ретельного
службового розслідування, яке
регулюється Інструкцією. При цьому
необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.
Вказана позиція суду узгоджується з
правовою позицією Верховного Суду
України, висловленою в постанові від
21.05.2013р., прийнятій відповідно до ст.244-2
КАС України та обов'язковій для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.
Суд бере до уваги, що оскаржувані
накази Державної митної служби України
№1821-к від 29 серпня 2011 року та
Львівської митниці №735-к від 29 серпня
2011 року не конкретизують вчинення
позивачем порушення, яке можна
кваліфікувати як порушення Присяги.
Крім того, застосувавши за вчинення дій
положення пункту 6 частини першої
статті 30 Закону України "Про державну
службу" (порушення Присяги), які
кваліфіковані як неналежне
(несумлінне) виконання ОСОБА_3 своїх
посадових обов'язків, тобто є
порушенням службової дисципліни
відповідно до визначення статті 21
Дисциплінарного статуту митної служби
України, відповідачі тим самим
позбавили позивача права на належний
захист своїх законних прав та
інтересів відповідно до положень
розділу 4 Дисциплінарного статуту
митної служби України.
При цьому, неможливість застосування
щодо позивача положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України відповідачами не мотивовано.
З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що оскаржувані наказ
Державної митної служби України "По
особовому складу Львівської митниці"
від 29.08.2011р. №1821-К в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_3,
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці та наказ Львівської
митниці "Про оголошення наказу
Державної митної служби України "По
особовому складу Львівської митниці"
від 29.08.2011р. №1821-К в частині припинення
перебування на державній службі в
митних органах України ОСОБА_3,
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці" прийняті
відповідачами не на підставі та не у
спосіб, визначені законами України,
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, а, відтак, є
протиправним та підлягає скасуванню.
У відповідності до положень ч.1 ст.235
КЗпП України, у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
Розглядаючи питання про поновлення
позивача на роботі, суд взяв до уваги
позицію Верховного Суду України,
викладену у абзаці другому п.19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
трудових спорів" від 6 листопада 1992 року
№9, згідно з якою працівник, який був
незаконно звільнений до реорганізації,
поновлюється на роботі в тому
підприємстві, де збереглося його
попереднє місце роботи.
З аналізу штатного розпису Львівської
митниці Міндоходів станом на 01.01.2014 р.,
затвердженого заступником
міністра-керівником апарату
В.С.Левицьким 15.01.2014 р., випливає, що у
відповідача збереглося попереднє
місце роботи позивача, а саме
передбачено 3 посади старшого
державного інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці Міндоходів.
При цьому, суд звертає увагу на те, що
оскільки, позивач звільнений з посади
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці без наявності для
цього законних підстав, то позивач
повинен бути поновлений на роботі на
раніше займаній посаді. Зміна назви
цієї посади у зв'язку з реорганізацією
Львівської митниці ДМС на Львівську
митницю Міндоходів не впливає на
гарантоване право позивача на працю і
не може бути підставою для висновків
про неможливість роботи позивача на
посаді старшого державного інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Смільниця" Львівської митниці
За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позивач підлягає поновленню на
посаді старшого державного інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Смільниця" Львівської митниці
Міндоходів, оскільки, в цьому випадку,
має місце правонаступництво, а у
правонаступника збереглось попереднє
місце роботи ОСОБА_3 при цьому ОСОБА_3
підлягає поновленню з 30.08.2011р., так як
день звільнення вважається останнім
Щодо розміру середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, який підлягає
виплаті позивачу, суд зазначає таке.
Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України, при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону
України «Про оплату праці» порядок
обчислення середньої заробітної плати
працівника у випадках, передбачених
законодавством, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.
Таким нормативно-правовим актом є
постанова Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року N 100 «Про затвердження
порядку обчислення середньої
заробітної плати». Вказаною постановою
визначено, що середньомісячна
заробітна плата за час вимушеного
прогулу працівника обчислюється
виходячи з виплат за останні два
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов'язана виплата, тобто,
що передують дню звільнення працівника
з роботи.

Відповідно до п. 8 розділу 4 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100, нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Згідно з ч. 2 п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№ 100, обчислення середньої заробітної
плати для оплати часу щорічної
відпустки, додаткових відпусток у
зв'язку з навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки. У всіх інших випадках
збереження середньої заробітної плати
і середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи зз виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Якщо протягом
останніх двох календарних місяців
працівник не працював, середня
заробітна плата обчислюється, виходячи
з виплат за попередні два місяці
роботи.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу з 30.08.2011 р. до
ухвалення рішення у цій справі
підлягають задоволенню повністю. Тому,
тривалість вимушеного прогулу
позивача, який утворився внаслідок
винесення протиправних наказів
відповідачів слід обраховувати з 30.08.2011
р. по 12.06.2014 р., що становить 699 робочих
днів.

Як вбачається з довідки Львівської
митниці Міндоходів від 30.04.2014р.
№13-70-05/13-151 середньоденна заробітна
плата позивача становить 178,25грн. з
врахуванням обов'язкових платежів та
податків.

З огляду на наведене, середній
заробіток позивача за час вимушеного
прогулу становить 124596,75 грн. (178,25х699) з
врахуванням обов'язкових податків і
платежів.

Суд вважає, що рішення в частині
виплати заробітної плати за час
вимушеного прогулу у межах суми
стягнення за один місяць слід
допустити до негайного виконання, так
як відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС
України, постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць та про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби підлягають негайному
виконанню. З огляду на наведене, з
відповідача слід стягнути суму
середнього заробітку позивача за один
місяць в розмірі 3654,13грн. з урахуванням
обов'язкових платежів та податків.

Таким чином, із урахуванням
встановлених обставин у справі та
доказів якими вони обґрунтовуються,
суд вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до норм ст. 94 КАС України
судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної митної служби України
"По особовому складу Львівської
митниці" від 29.08.2011р. №1821-К в частині
припинення перебування на державній
службі в митних органах України ОСОБА_3,
старшого інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці.

3. Визнати протиправним і скасувати
наказ Львівської митниці "Про
оголошення наказу Державної митної
служби України "По особовому складу
Львівської митниці" від 29.08.2011р. №1821-К в
частині припинення перебування на
державній службі в митних органах
України ОСОБА_3, старшого інспектора
відділу митного оформлення №2 митного
поста "Смільниця" Львівської митниці".

4. Поновити ОСОБА_3 на посаді старшого
державного інспектора відділу митного
оформлення №2 митного поста "Смільниця"
Львівської митниці Міндоходів з 30.08.2011
р. Постанову суду в частині поновлення
ОСОБА_3 допустити до негайного
виконання.

5. Стягнути з Львівської митниці
Міндоходів на користь ОСОБА_3 середній
заробіток за період з 30.08.2011 року по
12.06.2014 року в розмірі 124596 (сто двадцять
чотири тисячі п'ятсот дев'яносто шість)
грн. 75коп. з проведенням необхідних
відрахувань відповідно до чинного
законодавства. Постанову суду в
частині стягнення середнього
заробітку за один місяць в розмірі 3654
(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)
грн. 13коп. з проведенням необхідних
відрахувань відповідно до чинного
законодавства допустити до негайного
виконання.

6. Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 17.06.2014 р.

Головуючий суддя
Гулик А.Г.

Суддя
Мричко Н.І.

Суддя
Потабенко В.А.