Справа № 565/364/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зейкан
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" червня 2014 р.
Справа № 565/364/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі
Кратюк А. О.

за участю позивача:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Кузнецовського міського
суду Рівненської області від "10" квітня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради Рівненської області
про зобов'язання вчинити дії, стягнення
середнього заробітку, компенсації за
невикористану відпустку та
матеріальної допомоги

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради Рівненської області у
якому просив зобовязати відповідача
змінити дату його звільнення з посади
міського голови м. Кузнецовськ з 5
квітня 2013 року на фактичний день видачі
дублікату трудової книжки та
зобов'язати відповідача видати йому
дублікат трудової книжки. Крім того
позивач просив суд стягнути із
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради на його користь:

- середній заробіток за час вимушеного
прогулу починаючи з 12 липня 2013 р. до 09
квітня 2014 року у сумі 90 778,59 грн.

- компенсацію за невикористану щорічну
відпустку за період з 05.04.20013 року до
05.04.2014 року у сумі 14 409,30 грн.;

- матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати за
2013 рік у сумі 10 086,51 грн.;

- матеріальну допомогу для
оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати за
2013 рік у сумі 10 086,51 грн.

Постановою Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 10.04.2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом
першої інстанції рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу. В своїй
апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
10.04.2014 року та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги позивач
обґрунтовує тим, що 16.11.2010 року він
обраний на посаду міського голови м.
Кузнецовська, про що в його трудовій
книжці зроблений запис за №13. 5 квітня
2013 року була проведена позачергова
сесія Кузнецовської міської ради
шостого скликання, на якій було
прийняте рішення №818 від 05.04.2013 року
«Про дострокове припинення
повноважень Кузнецовського міського
голови ОСОБА_3». 8 квітня 2013 р. його не
допустили на роботу в кабінет міського
голови м. Кузнецовська. Посилається на
те, що в порушення вимог ст.47 КЗпП
України, п. п. 4.2, 7.1 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників» 5 квітня 2013 року йому не
була вручена трудова книжка, яка не
вручена і на даний час. У зв'язку з цим
вважає, що він набув право на оплату
середнього заробітку за весь час
затримки видачі трудової книжки. 17
лютого 2014 року позивач звернувся до
т.в.п. Кузнецовського міського
голови-секретаря Кузнецовської
міської ради Куца І.В. з заявою про
видачу дублікату трудової книжки без
внесення до неї запису, визнаного
недійсним, з записом про день
звільнення, яким буде день видачі
трудової книжки, однак ні трудової
книжки, ні відповіді так і не отримав.
За весь цей період роботодавець
жодного разу не пропонував отримати
йому трудову книжку. Крім того
зазначає, що для видачі дублікату
трудової книжки із правильними
записами не потрібне рішення про
визнання попередніх записів
недійсними. Визнання неправомірним
рішення про його звільнення
автоматично є підставою вважати, що
запис у трудовій книжці про звільнення
недійсним.

Посилається на те, що згідно із ст. 9
Закону України «Про відпустки», до
стажу роботи, що дає право на щорічну
основну відпустку зараховується час,
коли працівник фактично не працював,
але за ним згідно з законодавством
зберігалися місце роботи (посада) та
заробітна плата повністю або частково
(в тому числі час оплаченого вимушеного
прогулу, спричиненого незаконним
звільненням або переведенням на іншу
роботу), тому, вважає, що виконавчий
комітет Кузнецовської міської ради
зобов'язаний виплатити грошову
компенсацію за всі невикористані дні
щорічної відпустки, нараховані за час
вимушеного прогулу. В зв'язку з тим, що 5
квітня 2013 року він був звільнений з
роботи, але трудова книжка не видана до
цього часу, то вважає, що днем
звільнення є день видачі трудової
книжки. В 2013 році він не отримав
обов'язкові допомоги, які передбачені в
фонді оплати праці, затвердженого в
кошторисі для всіх працівників
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради, а саме допомоги,
передбаченої п.п. 3 п. 2 постанови
Кабінету Міністрів України №268 від 9
березня 2006 року, для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Виконавчий комітет Кузнецовської
міської ради, відповідно до письмового
заперечення, не погоджується з
доводами апеляційної скарги ,
посилаючись на те, що 21.02.2013 року до
трудової книжки позивача було внесено
запис про дострокове припинення його
повноважень як міського голови.
Відповідно до книги обліку руху
трудових книжок і вкладишів до них
виконавчого комітету Кузнецовської
міської ради, позивач отримав трудову
книжку 04.03.2013 року, про що в журналі
підтверджено його особистим підписом.
Крім того, згідно з табелем обліку
робочого часу за квітень 2013 року, він
працював на посаді міського голови в
період з 2 квітня до 5 квітня. Однак,
трудова книжка позивачем не була
надана до відділу з питань кадрової та
режимно-таємної роботи виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради.
Саме на працівнику лежить обов'язок
подати трудову книжку відповідного
відділу установи, підприємства, згідно
КЗпП України та Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників.
Таким чином записи до трудової книжки
зробити було неможливо не з провини
відповідача, а з провини позивача.

Для видачі дублікату трудової книжки у
даному випадку необхідно визнати запис
недійсним, проте така обставина
відсутня в даному випадку. Із
вищезазначених причин відсутня
підстава для зміни дати звільнення та
стягнення плати за час вимушеного
прогулу.

Стосовно надання матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки зазначає, що допомога на
оздоровлення надається тільки при
наданні щорічної основної відпустки.
При отриманні компенсації за
невикористану відпустку така допомога
не виплачується. Допомога на вирішення
соціально-побутових питань надається
виключно на підставі розпорядження
міського голови, яке базується на заяві
працівника. Такої заяви від позивача не
надходило.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права при прийнятті
оскаржуваної постанови, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що апеляційна скарга позивача
підлягає до задоволення частково,
виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
рішенням Кузнецовської міської ради
від 21.02.2013 року №719 достроково
припинені повноваження позивача як
міського голови, що підтверджується
копією цього рішення. У зв'язку із
звільненням з посади позивача 04.03.2013
року йому начальником відділу з питань
кадрової та режимно-таємної роботи
виконкому видана трудова книжка. Ця
обставина доводиться показаннями
свідка та книгою обліку руху трудових
книжок і вкладишів до них виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради.
Відповідно до запису №125 встановлено,
що позивач отримав трудову книжку
04.03.2013 року, що не заперечується
позивачем.

01.04.2013 року постановою Кузнецовського
міського суду рішення Кузнецовської
міської ради від 21.02.2013 року №719
скасоване і позивача ОСОБА_3 поновлено
на посаді Кузнецовського міського
голови. Він попрацював, після
поновлення, з 02.04.2013 року по 05.04.2013 року.
Рішенням Кузнецовської міської ради
Рівненської області від 05.04.2013 року №818
повноваження позивача як міського
голови знову достроково припинені.

Трудову книжку після поновлення на
посаді ОСОБА_3 не передавав до відділу з
питань кадрової та режимно-таємної
роботи виконкому, оскільки вважав, що в
обов'язки начальника цього відділу
входить витребування трудової книжки у
працівника.

Відповідно до п.1.3 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок,
затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України від 29.07.1993
року № 110 (далі - Інструкція), при
влаштуванні на роботу працівники
зобов'язані подавати трудову книжку,
оформлену в установленому порядку.

Таким чином, позивач зобов'язаний був
подати свою трудову книжку до відділу з
питань кадрової та таємно-режимної
роботи виконкому Кузнецовської
міської ради. Свого обов'язку позивач
не виконав, що підтверджується
показаннями свідка допитаним судом
першої інстанції про те, що позивач
поновившись на роботі з 02.04.2013 року до
цього часу своєї трудової книжки до
виконкому не подав. Під час огляду
книги обліку руху трудових книжок і
вкладишів до них виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради
встановлено, що в книзі відсутні записи
про отримання від ОСОБА_3 трудової
книжки починаючи з 01.04.2013 року ( 04.03.2013
року позивач отримав свою трудову
книжку особисто).

Крім того судова колегія зазначає, що
вини відповідача у затримці видачі
позивачу трудової книжки не
встановлено також із тих підстав, що
правовідносини, що склалися між
сторонами, не підпадають під поняття "
затримка видачі трудової книжки з вини
власника".

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.03.1993 року № 301 "Про трудові книжки
працівників" встановлено, що трудові
книжки зберігаються на підприємствах,
установах, організаціях як документи
суворої звітності, а при звільненні
працівника трудова книжка видається
йому під розписку в журналі обліку.

Відповідальність за організацію
ведення обліку, зберігання, видачу
трудових книжок покладається на
керівника підприємства, установи,
організації.

Таким чином позивач ОСОБА_3 будучи
керівником органу місцевого
самоврядування, який є юридичною
особою, має самостійний баланс, рахунки
в банківських установах, печатку,
здійснює керівництво його діяльністю
та організовує роботу, розподіляє
обов'язки між працівниками, очолює та
контролює їх роботу, несе
відповідальність за його діяльність.

Поновившись на посаді міського голови
02.04.2013 року позивач, маючи свою трудову
книжку у себе на руках, знаючи про свої
обов'язки як керівника установи не
вжив заходів щодо передачі трудової
трудової книжки в установу та не
організував належне її оформлення в
подальшому, відтак допустив порушення
норм трудового законодавства.

Крім того, з пояснень позивача
випливає, що він знав про необхідність
відкликання з відпустки працівника,
відповідального за ведення трудових
книжок, для виконання обов'язків щодо
прийняття трудової книжки, проте не
вчинив жодних дій для видачі такого
розпорядження.

Суд вважає необґрунтованими доводи
позивача про те, що він не міг
передбачити швидке припинення його
повноважень 05.04.2013 року та те, що повний
текст постанови Кузнецовського
міського суду від 01.04.2013 року офіційно
надійшов до виконкому лише 08.04.2013 року,
оскільки він мав вступну та
резолютивну частину вказаної
постанови і фактично приступив до
виконання посадових обов'язків
міського голови.

Отже, зважаючи на те, що до виконкому
Кузнецовської міської ради позивач
свою трудову книжку не подавав, не
забезпечив як керівник виконання вимог
трудового законодавства вданому
випадку і таким чином не виконав свій
обов'язок, суд не вбачає вини
відповідача у затримці її видачі. Таким
чином відсутні підстави для
задоволення позовних вимог про зміну
дати його звільнення та стягнення з
відповідача середнього заробітку за
час вимушеного прогулу починаючи з
12.07.2013 року до дня видачі дублікату
трудової книжки.

Крім того судова колегія враховує те,
що при звільненні позивача 05.04.2013 року
він був ознайомлений з рішенням про
припинення його повноважень та
оскаржив його в судовому порядку,
рішення по зазначеному питанню на
даний час не прийняте, справа перебуває
на розгляді в суді.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо
видачі дублікату трудової книжки суд
першої інстанції виходив з того, що
підставою видачі дублікату трудової
книжки працівнику є визнання запису
про звільнення недійсним, що позивач
визнав, що такий запис про його
звільнення 21.02.2013 року недійсним не
визнавався, доказів про визнання
запису недійсним до суду не подав і з
вимогою про визнання цього запису
недійсним позивач не звертався. Суд
першої інстанції також зазначив, що у
судовому засіданні позивач послався на
постанову Кузнецовського міського
суду від 01.04.2013 року, якою скасоване
рішення Кузнецовської міської ради від
21.02.2013 року №719 та його поновлено на
роботі, як на доказ того, що запис про
його звільнення визнано недійсним.
Проте, з аналізу вказаної постанови
суду не вбачається, що запис про його
звільнення у трудовій книжці
визнавався недійсним. Скасування
рішення про припинення повноважень не
тягне за собою визнання запису
недійсним.

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції в цій
частині з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.10 Інструкції слідує,
що у розділі "Відомості про роботу",
"Відомості про нагородження",
"Відомості про заохочення" трудової
книжки (вкладиша) закреслення раніше
внесених неточних або неправильних
записів не допускається. У разі
необхідності, наприклад, зміни запису
відомостей про роботу після
зазначення відповідного порядкового
номеру, дати внесення запису в графі
3 пишеться: "Запис за N таким-то
недійсний". Прийнятий за такою-то
професією (посадою) і у графі 4
повторюються дата і номер наказу
(розпорядження) власника або
уповноваженого ним органу, запис з
якого неправильно внесений до
трудової книжки.

У такому ж порядку визнається
недійсним запис про звільнення і
переведення на іншу постійну роботу
у разі незаконного звільнення або
переведення, установленого органом,
який розглядає трудові спори, і
поновлення на попередній роботі або
зміни формулювання причини звільнення.
Наприклад, пишеться: "Запис за N
таким-то є недійсним, поновлений на
попередній роботі". При зміні
формулювання причини звільнення
пишеться: "Запис за Nтаким-то є
недійсним" звільнений... і
зазначається нове формулювання. У
графі 4 в такому разі робиться
посилання на наказ про поновлення на
роботі або зміну формулювання причини
звільнення.

При наявності в трудовій книжці
запису про звільнення або переведення
на іншу роботу, надалі визнаної
недійсною, на прохання працівника
видається "Дублікат" трудової книжки
без внесення до неї запису, визнаного
недійсним.

Таким чином правильним є доводи
позивача, що поновлення його на посаді
міського голови на підставі постанови
Кузнецовського міського суду від 01.04.2013
року, якою скасоване рішення
Кузнецовської міської ради від 21.02.2013
року №719, як підстава для його
звільнення, є підставою для внесення в
його трудову книжку запису про
недійсність такого запису про
звільнення і додаткового визнання його
недійсним в судовому порядку не
вимагається. В такому випадку позивач
має право звертатись до установи в якій
працює чи працював з вимогою видати
йому дублікат трудової книжки із
правильно внесеними записами до неї,
але це в даному випадку не тягне за
собою зміну дати звільнення чи виплати
заробітної плати за затримку її
видачі, так як судовою колегією
зазначалось вище про відсутність вини
підприємства у видачі трудової книжки
взагалі.

Розглядаючи вимогу про стягнення з
відповідача компенсації за
невикористану щорічну відпустку за
період з 05.04.2013 року до 05.04.2014 року
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив, що
обґрунтовуючи свою вимогу про
стягнення зазначеної компенсації
позивач посилається на те, що з 02.04.20013
року до цього часу він вважається
працюючим, оскільки йому не видана
трудова книжка, за цей період відпустку
не брав, а тому має право на компенсацію
за невикористану відпустку.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
відпустки», право на відпустки мають
громадяни України, які перебувають у
трудових відносинах з підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності
та галузевої належності, а також
працюють за трудовим договором у
фізичної особи.

Зважаючи, що з 05.04.2013 року до цього часу
позивач у трудових відносинах з
виконкомом Кузнецовської міської ради
не перебуває, тому за цей період він не
набув права на відпустку, а отже
відсутні підстави для стягнення з
відповідача компенсації за
невикористану щорічну відпустку за цей
період. Крім того, до суду не подано
доказів про те, що у цей період за
позивачем згідно з законодавством
зберігалися місце роботи (посада) та
заробітна плата повністю або частково.

Також, безпідставними вважає судова
колегія вимоги позивача про стягнення
на його користь матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань за 2013 рік. Так, питання виплати
такої допомоги врегульоване розділом V
положення про порядок преміювання та
надання матеріальної допомоги
працівникам міськвиконкому, яке
затверджене розпорядженням міського
голови №255-р від 12.09.2006 року. Відповідно
до цього розділу, у зв'язку з тяжким
матеріальним становищем, хворобою,
тощо, працівникам надається
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Позивачем до суду не подано доказів про
те, що у нього у 2013 році було тяжке
матеріальне становище, хвороба тощо.
Його посилання на необхідність
проведення ремонту власного житла є
необґрунтованим. Крім того,
розпорядження чи рішення про виплату
такої допомоги не видавалось.

Розглядаючи вимогу про стягнення
допомоги на оздоровлення за 2013 рік,
судом встановлено, що згідно з п.п.3 п.2
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів» №
268 від 09.03.2006 року, надано право
керівникам органів, у межах
затвердженого фонду оплати праці,
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника. Таким чином, вказана
матеріальна допомога може надаватись
лише при наданні щорічної відпустки.
Оскільки до суду не подано доказів про
те, що позивачу у 2013 році надавалась
щорічна відпустка і останній визнав, що
у такій відпустці не перебував, суд не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача
матеріальної допомоги за 2013 рік для
оздоровлення.

Отже судова колегія вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, щодо відмови у
задоволенні позовних вимог про зміну
дати звільнення позивача з посади
міського голови м. Кузнецовськ з 5
квітня 2013 року на фактичний день видачі
дублікату трудової книжки та про
відмову у стягненні із виконавчого
комітету Кузнецовської міської ради на
його користь середнього заробітку за
час вимушеного прогулу починаючи з 12
липня 2013 р. до 09 квітня 2014 року у сумі 90
778,59 грн; компенсацію за невикористану
щорічну відпустку за період з 05.04.20013
року до 05.04.2014 року у сумі 14 409,30 грн.;
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати за
2013 рік у сумі 10 086,51 грн.; матеріальну
допомогу для оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати за
2013 рік у сумі 10 086,51 грн. і підстави,
передбачені ст. 200 КАС України, для
скасування постанови суду першої
інстанції в цій частині відсутні.

Враховуючи те, що при вирішенні
питання щодо видачі позивачу дублікату
трудової книжки суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального права, що призвело до
прийняття не правильного рішення в цій
частині, тому відповідно до вимог ст. 202
КЕАС України зазначена постанова в цій
частині підлягає скасуванню з
прийняттям нової про задоволення
зазначеної позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково, постанову
Кузнецовського міського суду
Рівненської області від "10" квітня 2014 р.
в частині відмови у видачі дублікату
трудової книжки скасувати та прийняти
в цій частині нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в частині видачі
дублікату трудової книжки
задовольнити.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Кузнецовської міської ради
Рівненської області видати ОСОБА_3
дублікат трудової книжки щодо його
трудової діяльності у виконкомі
Кузнецовської міської ради
Рівненської області, без зазначення
запису № 16 про дострокове припинення
його повноважень як міського голови м.
Кузнецовськ на підставі рішення № 719
від 21.02.2013 року.

В решті постанову суду першої
інстанції від 10.04.2014 року залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
І.Г. Охрімчук

судді:
Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "05" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу/відповідачам:
Виконавчий комітет Кузнецовської
міської ради Рівненської області
майдан
Незалежності,1,м.Кузнецовськ,Рівненськ
а область,34400

4-третій особі: - ,