Справа № 2а-5/12
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-5/12
у 1-й інстанції: Лазаренко В.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Солом'янського районного
суду м.Києва від 27 лютого 2012 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Солом"янському районі
м.Києва, Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Солом"янському районі
м.Києва, Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві про
визнання протиправним рішення комісії
№ 9153 від 06 грудня 2010 року про стягнення
4 419, 26 грн.

Постановою Солом'янського районного
суду м.Києва від 27 лютого 2012 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернувся з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
винести нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Солом"янському районі м.Києва та
отримує пенсію по інвалідності 3 групи
у відповідності до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В лютому 2011 року позивач отримав пенсію
у розмірі 1 680,00 грн., що на 400 грн. менше,
ніж було нараховано раніше.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_3 звернувся
до Управління Пенсійного фонду України
в Солом"янському районі м.Києва.

Листом від 02 лютого 2011 року № 2609/09/я-482
Управління Пенсійного фонду України в
Солом"янському районі м.Києва
повідомило позивача про те, що у зв'язку
з тим, що було встановлено факт
працевлаштування позивача в
організації «Вибір», йому неправомірно
виплачувались суми індексації та
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру.

На звернення ОСОБА_3 до Пенсійного
фонду України, Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
листом від 20 червня 2011 року № 17272/10/Я-2618
повідомило, що рішенням комісії № 9153
від 06 грудня 2010 року встановлена
переплата пенсії у розмірі 4 419,26 грн.,
яка утримується з позивача з 01 січня 2011
року по 20 % щомісяця до повного
погашення.

Не погоджуючись даним рішенням
відповідача та вважаючи його
протиправним, позивач звернувся з
позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ст. 5 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991 року № 1788-XII, право на
соціальну пенсію мають усі
непрацездатні громадяни на умовах, що
визначаються цим Законом.

Згідно ст.102 даного Закону, пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ст.103 вищевказаного Закону, суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсію.
Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадиться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

В силу п.п. а) п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2002 року
№ 374 Про підвищення розмірів пенсій,
призначених відповідно до статті 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а також пенсій, призначених відповідно
до інших законів України, які раніше не
підвищувались», збільшено з 1 квітня 2002
року непрацюючим пенсіонерам на 12
відсотків пенсії (без урахування
надбавок, підвищень, додаткових
пенсій), призначені відповідно до
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (крім пенсій, призначених
відповідно до частини четвертої
зазначеної статті).

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України від 11 березня 2009 року № 198
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян»
установлено у 2009 році з 1 квітня
підвищення до пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (далі -
підвищення), у розмірі 7,5 гривні,
збільшуючи його з 1 липня - до 14,2 гривні,
а з 1 жовтня - до 28,4 гривні.

Питання щодо подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону регулюються Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України
№22-1 від 25 листопада 2005 року.

Пунктом 12 вищевказаного Порядку
передбачено, що у разі
працевлаштування (навчання) особи, якій
призначено пенсію, для проведення
індексації пенсіонером протягом 10 днів
органу, що призначає пенсію, надається
довідка про прийняття на роботу
(навчання). У подальшому подається
довідка про розмір заробітної плати
(стипендії) з урахуванням індексації.
Така ж вказівка міститься у Порядку,
затвердженому Постановою правління
Пенсійного фонду України № 23-1 від 15
жовтня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Солом"янському районі м.Києва та
отримує пенсію по інвалідності 3 групи.

Судом встановлено, що листом від 02
лютого 2011 року № 2609/09/я-482 Управління
Пенсійного фонду України в
Солом"янському районі м.Києва
повідомило позивача, що у зв'язку з тим,
що було встановлено факт
працевлаштування позивача в
організації «Вибір», йому неправомірно
виплачувались суми індексації та
доплати до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру.

На звернення ОСОБА_3 до Пенсійного
фонду України, Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
листом від 20 червня 2011 року № 17272/10/Я-2618
повідомило, що рішенням комісії № 9153
від 06 грудня 2010 року встановлена
переплата пенсії у розмірі 4 419,26 грн.,
яка утримується з позивача з 01 січня 2011
року по 20 % щомісяця до повного
погашення

Враховуючи те, що в період з 01 листопада
2008 року по 31 серпня 2009 року ОСОБА_3
працював в Споживчому товаристві
«Вибір» на посаді системного менеджера
та отримував заробітну плату, яка
підлягала індексації, позивач
зобов'язаний був повідомити
відповідача про працевлаштування,
однак не вчинив цього.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позивач позбавив відповідача
можливості здійснити врахування цієї
обставини під час виплати у зазначений
період пенсії, індексації і підвищення
для непрацюючих пенсіонерів.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Солом'янського районного
суду м.Києва від 27 лютого 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 02.04.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.