Справа № 492/797/14-а
Суддя: Борисова С. П.
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/797/14-а
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі: головуючого судді
Борисової С.П., при секретарі Каширній
О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про визнання
незаконними та скасування протоколу
про адміністративне правопорушення та
постанови по справі про
адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивачка звернулася з позовом до суду,
в якому просить визнати незаконними та
скасувати протокол про
адміністративне правопорушення від 7
квітня 2014 року, складений головним
державним інспектором інспекційного
відділу № 2 інспекційного управління в
Одеській області Бончевим А.М. відносно
позивачки та постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 217
від 25.04.2014 р., складену заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Котляр О.В. про
притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності за
ч. 6 ст. 96 КУпАП. В обґрунтування
заявлених позовних вимог позивачка
посилається на те, що перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
була здійснена посадовою особою
інспекції з порушенням Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМУ № 553 від
23.05.2011 р., зокрема вона не була присутня
під час перевірки і, навіть, не знала
про те, що проводиться позапланова
перевірка, у зв'язку з чим була
позбавлена можливості зробити свої
зауваження щодо перевірки. Також
позивачка вказує на те, що її підпис як
у акті перевірки, так і у протоколі про
адміністративне правопорушення
відсутній. Є лише її підпис про те, що
вона 17.04.2014 р. отримала ці документи.
Вона не була сповіщена ані про намір
провести позапланову перевірку, ані
про проведення цієї перевірки, ні про
складення акту перевірки та протоколу
про адміністративне правопорушення. У
протоколі та акті немає відмітки про
те, чи відмовлялась вона від підпису,
натомість там проставлені підписи
присутніх працівників міської ради, її
ніхто не сповістив про її права як
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
передбачені Конституцією України та
ст. 268 Кодексу України про
адміністративні правопорушення - у
протоколі у відповідній графі
відсутній її підпис або будь-які інші
позначки.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, оскільки діє через свого
представника за довіреністю ОСОБА_4,
який заявив клопотання, що викладене
ним в позовній заяві, про розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача до суду не
з'явився, але належним чином
повідомлявся про час і місце розгляду
справи, про що свідчить поштове
повідомлення про вручення судової
повістки про виклик до суду, долучене
до матеріалів справи. Клопотання про
розгляд справи за його відсутності та
заперечень на адміністративний позов
ОСОБА_1 представник відповідача не
надавав.

Враховуючи неявку всіх сторін, що
беруть участь у справі, судом в силу ч. 1
ст. 41 КАС України, судом фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами склалися
правовідносини, що випливають зі
спорів фізичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій та бездіяльності, які
повинні розглядатися в порядку,
передбаченому Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Дослідив матеріали справи, оцінив
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності, проаналізував
положення чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивачки щодо визнання протиправними
та скасування протоколу про
адміністративне правопорушення та
постанови про накладення
адміністративного стягнення
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справи в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свобод в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
по справі про адміністративне
правопорушення № 217 від 25.04.2014 р.,
складену заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Котляр О.В., на
позивачку було накладено
адміністративне стягнення за у вигляді
штрафу у розмірі 6800,00 грн. Зазначене
адміністративне стягнення накладене
на позивача виходячи з того, що
заступником начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області Котляр О.В.
було встановлене, що протоколом про
адміністративне правопорушення та
актом перевірки від 07.04.2014 року
засвідчено таке порушення: на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5,
яка мешкає по АДРЕСА_1, розташовано
нежитлові будівлі, які самочинно
будуються ОСОБА_1, документ, що
підтверджує право на виконання
будівельних робіт відсутній, чим
порушено ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі. Справа
про адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи і якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Таким чином при відсутності у органу
(посадовій особи), що розглядає справу
про адміністративне правопорушення,
даних про своєчасне сповіщення особи,
яка притягається до адміністративної
відповідальності, про місце і час
розгляду справи цей орган (посадова
особа) не має розглядати зазначену
справу про адміністративне
правопорушення до явки зазначеної
особи або до надходження до органу
(посадової особи) відповідних даних про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи.

Як стверджувала позивачка, а також
вбачається з доказів, наданих нею суду,
ОСОБА_1 не була присутньою під час
розгляду відносно неї справи про
адміністративне правопорушення.
Відповідачем не надано суду доказів, що
про розгляд справи про адміністративне
правопорушення ОСОБА_1 (час і місце
розгляду) повідомлена своєчасно та
належним чином.

З викладеного можна зробити висновок,
що при розгляді справи про
адміністративне правопорушення 25.04.2014
р. у Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області не було даних про
своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце
і час розгляду справи.

Отже, всупереч зазначеним вимогам
закону справа про адміністративне
правопорушення у відношенні позивачки
ОСОБА_1 була розглянута у її
відсутність, без наявності даних про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи, у зв'язку з чим були
порушені її права, передбачені ст. 268
КУпАП, що вказує на протиправність
зазначеної постанови.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі, яка повинна містити
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Незважаючи на положення ст. 252, ч. 1, ч. 2
ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній позивачкою
постанові по справі про
адміністративне правопорушення
відповідач визнавши винною ОСОБА_1 у
скоєнні адміністративного
правопорушення та наклавши на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу, посадова особа яка складала
постанову, не зазначила з яких
міркувань вона виходила, накладаючи
адміністративне стягнення саме в
такому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Нормою ч. 2 ст.71 КАС України доказування
законності своїх дій покладено саме на
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, який вчинив дію, що
оспорюється в судовому порядку
позивачем.

Отже, в даному випадку, обов'язок
доказування вини позивачки у вчиненні
правопорушення у сфері порушення
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
будівництва покладено на орган від
імені, якого посадова особа винесла
постанову про притягнення особи до
адміністративної відповідальності.

Відповідач не надав суду доказів
правомірності винесеної ним постанови
про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення при
розгляді справи по суті, тоді як саме на
нього законом покладено обов'язок
доказування вини позивача у скоєні
правопорушення.

За таких обставин постанова про
накладення на позивачку
адміністративного стягнення не може
бути визнана законною та
обґрунтованою, тому підлягає
скасуванню, а позовні вимоги позивачки
в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимогу позивачки щодо
визнання незаконним та скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення від 7 квітня 2014 року,
складений головним державним
інспектором інспекційного відділу № 2
інспекційного управління в Одеській
області Бончевим А.М., а також
постановлення окремої ухвали суду, суд
керується наступним.

Згідно ст. ст. 21, 105, 162 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги і у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову в тому числі щодо
визнання протиправними рішення, дії чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. А відповідно до ч. 1 ст. 166
КАС України суду надано право, а не
встановлено обов'язок постановлення
окремої ухвали в разі виявлення під час
розгляду справи порушення закону.
Таким чином вимоги позивача про
визнання протиправним протоколу про
адміністративне правопорушення та
постановлення окремої ухвали
задоволенню не підлягають, так як суд,
відповідно до зазначених норм права, не
може ухвалювати рішення про визнання
протиправним протоколу про
адміністративне правопорушення,
оскільки він не є рішенням відповідача,
і судом не було встановлено таких
порушень закону, які б дали підстави
для постановлення окремої ухвали суду,
тим більш, що постанова про накладення
на позивачку адміністративного
стягнення визнається судом
протиправною та скасовується, чим
захищаються її права, що були порушені
під час розгляду відносно неї справи
про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України,
ст.ст.6-14, 69, 71, 158-163, 166, 167, 185-186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 251, 254, 283, 288, 289 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 217
від 25.04.2014 р., складену заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Котляр О.В. про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу за ч. 6 ст. 96 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог
щодо визнання незаконним та скасування
протоколу про адміністративне
правопорушення від 7 квітня 2014 року,
складеного головним державним
інспектором інспекційного відділу № 2
інспекційного управління в Одеській
області Бончевим А.М. відносно ОСОБА_1
та постановлення окремої ухвали суду,
ОСОБА_1, відмовити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Арцизького районного суду
С.П. Борисова