Справа № 2а-30/11/0209
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-30/11/0209
Головуючий у 1-й інстанції: Мамчин П. І.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області на постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 29 березня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2010 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Козятинському районі, в
якому просила визнати діяння
(бездіяльність та відмову) УПФУ у
Козятинському районі щодо нарахування
і виплати несплаченої державної
соціальної допомоги як дитині війни з
01.01.2006 року по теперішній час
протиправними; зобов'язати УПФУ у
Козятинському районі протягом 5
календарних днів з дня набрання
судовим рішенням чинності нарахувати
та виплатити у повному обсязі їй як
дитині війни недоплачену щомісячну
державну соціальну 30% допомогу, що
передбачена ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
починаючи з 01.01.2006 року по 31.12.2010 року, а
також нараховувати і виплачувати 30%
надбавку до пенсії як дитині війни у
повному розмірі в подальшому з
урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Козятинського районного суду
Вінницької області від 02 лютого 2011 року
позовну заяву ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Козятинському районі за період з 01.01.2006
року до кінця травня 2010 року включно
залишено без розгляду.

Постановою Козятинського районного
суду Вінницької області від 29 березня
2011 року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Козятинському районі щодо нарахування
і виплати ОСОБА_2 30% надбавки до пенсії,
як «Дитині війни» з 01 січня 2006 року до
даного часу; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Козятинському районі протягом п'яти
календарних днів з дня набрання даною
постановою чинності нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 30% надбавку до пенсії,
як «Дитині війни», відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», починаючи з 1 червня 2010
року по 31 грудня 2010 року, включно, з
врахуванням раніше виплачених сум та
нараховувати і виплачувати їй в такому
ж порядку вищевказану надбавку до
пенсії в подальшому.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції відповідачем
подано апеляційну скаргу з посиланням
на неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій апелянт
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та винести нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
рішення суду першої інстанції - без
змін, виходячи з наступного.

Позивачка є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
вищезазначеним Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообовязкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про державний бюджет України"
на відповідний рік.

На момент звернення позивачки до суду
нарахування підвищення до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим позивачка
звернулась до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачці щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року №530. Отже,
відповідач неправомірно виплачував
щомісячне підвищення до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено
статтею 6 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, щодо наявності у
відповідача обовязку нараховувати та
сплачувати позивачці підвищення до
пенсії, передбачене статтею 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни", в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Також безпідставним є посилання
відповідача на відсутність бюджетного
фінансування встановленого дітям
війни підвищення пенсії, оскільки
реалізація особою права, що повязане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського Суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Отже, доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тобто
прийнята постанова відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для її скасування не
вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Козятинському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 29 березня 2011 року, - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.