Справа № 824/2864/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2864/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарюк
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Кіцманської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Чернівецькій області до ОСОБА_2 про
визнання договорів недійсними , -

В С Т А Н О В И В :

Кіцманська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
звернулось до Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2 про
визнання договорів недійсними.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у задоволені адміністративного
позову Кіцманської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Чернівецькій області відмовлено. Не
погоджуючись з даним рішенням
позивачем подано апеляційну скаргу.
Апелянт (позивач) вважає, що під час
вирішення Чернівецьким окружним
адміністративним судом
адміністративної справи та прийняття у
ній постанови від 04 березня 2014 р., - не
було з'ясовано усіх істотних обставин
та було порушено (не застосовано
необхідні для врегулювання
взаємовідносин сторін) норми
матеріального права, що зрештою
призвело до неправильного вирішення
справи та прийняття у ній помилкового
рішення.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернівецькій області - задовольнити,
а постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду 04 березня 2014
року - скасувати виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судом встановлено, що документальною
позаплановою виїзною перевіркою
дотримання податкового законодавства
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за
період з 01.05.2012 року по 30.06.2012 року
встановлено порушення п.198.6 ст.198 та п.
201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 70793,02
грн. Результати перевірки оформлені
актом №1474/1700/НОМЕР_1 від 16.11.2012 року "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
дотримання вимог податкового
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_2 за період з 01.05.2012 року по
30.06.2012 року".

На підставі акту перевірки начальником
Кіцманської МДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2012 року
№, яким донараховано основного
платежу з ПДВ на суму 70798,02 грн. та
застосовано штрафну санкцію в сумі
35396,51 грн.

12 березня 2013 року постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кіцманської МДПІ № від 03.12.2012
року.

15 травня 2013 року постановою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу Кіцманської міжрайонної
державної податкової інспекції
Чернівецької області Державної
податкової служби задоволено.
Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року, - скасовано. Прийнято нову
постанову, згідно якої у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
Кіцманської міжрайонної державної
податкової інспекції Чернівецької
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення, - відмовлено.

26 травня 2013 року між ОСОБА_2
(Дарувальник) та ОСОБА_3 (Обдаровувана)
укладено договори дарування, згідно
яких дарувальник передав безоплатно у
власність, а обдаровувана прийняла у
власність як дарунок належний
Дарувальнику на праві приватної
власності вантажний автомобіль,
самоскид, марки ГАЗ-САЗ, модель - 3507, 1987
року випуску, шасі - НОМЕР_15, державний
номерний знак НОМЕР_2, вантажний
автомобіль, самоскид, марки ГАЗ-САЗ,
модель - 3507, 1986 року випуску, шасі -
НОМЕР_16, державний номерний знак
НОМЕР_3, вантажний автомобіль,
самоскид, марки ГАЗ, модель - 53 Б, 1971 року
випуску, шасі - НОМЕР_17, державний
номерний знак НОМЕР_4,
вантажопасажирський автомобіль, марки
МЕRSEDES-ВЕNZ, модель - 315, 2007 року випуску,
кузов - НОМЕР_18, державний номерний знак
НОМЕР_5, легковий пасажирський
автомобіль марки МЕRSEDES-ВЕNZ, модель - 110,
2002 року випуску, кузов - НОМЕР_19,
державний номерний знак НОМЕР_6,
легковий пасажирський автомобіль
марки МЕRSEDES-ВЕNZ, модель - 110CDI, 2002 року
випуску, кузов - НОМЕР_20, державний
номерний знак НОМЕР_7.

05 липня 2013 року постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду підтверджено
обґрунтованість рішення про
накладення адміністративного арешту
майна платника податків - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2.

Задовольняючи вищевказаний
адміністративний позов суд першої
інстанції дійшов висновку, що висновки
податкового органу про недійсність
правочинну, що суперечать інтересам
держави та суспільства повинні
робитись під час здійснення
контрольно-перевірочної роботи, і
податковий орган повинен відобразити
вказане в акті перевірки.

Однак колегія суддів апеляційної
інстанції не погоджується з висновками
суду першої інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до положень п.п. 89.1.2. п. 89 ст.
89 Податкового кодексу України право
податкової застави виникає у разі не
сплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу. Згідно п.87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стаття 67 Конституції України
зобов'язує кожного сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Джерела сплати
грошових зобов'язань або погашення
податкового боргу регламентуються
Главою 9 Податкового кодексу України.

Як видно із наявних матеріалів справи,
приватний підприємець ОСОБА_2,
отримавши 7 грудня 2012 р. податкове
повідомлення - рішення № від
03.12.2012 p., на суму 106189,53 грн., сформованого
на підставі акту перевірки
№1474/1700/НОМЕР_1 від 16.11.2012 p., та після
прийняття не на його користь рішення
Вінницьким апеляційним
адміністративним судом від 15.05.2013 p.,
усвідомлюючи, що при виникненні
податкового боргу на все його майно
поширюється право податкової застави,
29 травня 2013 року здійснив дії по
відчуженню більшої частини належного
йому на правах власності наявного
майна, а саме: Mercedes-Benz 110CDI 2002 р.в.,
ном.знак НОМЕР_7, Mercedes-Benz 110CDI 2002 р.в.,
ном.знак НОМЕР_6, Mercedes-Benz 315 , 2007 p. в.,
ном.знак НОМЕР_5, ГАЗ 53Б, 1971 р.в., ном.знак
НОМЕР_4, ГАЗ-САЗ 3507, 1986 р.в., ном.знак
НОМЕР_3 ГАЗ-САЗ 3507, 1987 р.в., ном.знак
НОМЕР_2.

Однак, відповідно до листа УДАІ УМВС
України в Чернівецькій області від
27.06.2013 року № 8/2351 та доданими до нього
додатками у вигляді копій
реєстраційних карток, у яких зазначено,
що вище вказані транспортні засоби 29
травня 2013 року перереєстровано згідно
договорів дарування на ОСОБА_3, дружину
боржника.

Крім того, описати в податкову заставу
вказані автомобілі зразу ж після
проголошення рішення судом
апеляційної інстанції працівники ОДПІ
не мали можливості у зв'язку з
відсутністю постанови Вінницького
апеляційного адміністративного суду,
яка складена в повному обсязі 21 травня
2013 року.

Приймаючи до уваги дані факти, на
підставі підпункту 94.2.5 пункту 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
02.07.2013 року Кіцманською ОДПІ було
прийнято рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків ОСОБА_2,
обґрунтованість якого підтверджена
постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 05.07.2013 року
в результаті розгляду
адміністративної справи №824/1512/13-а.

Платник податків ОСОБА_2 після
отримання податкового
повідомлення-рішення про належну до
сплати суму вищевказаних донарахувань
згідно акту перевірки, після
проведення процедури його оскарження
та відмови у задоволенні його вимог як
вищестоящими державними податковими
органами так і Вінницьким апеляційним
адміністративним судом, при наявності
податкового боргу вчинив правочин
спрямований на відчуження майна, тобто
свідомо передав його іншій особі з
метою уникнення опису в податкову
заставу даного майна, яке у подальшому
згідно ст. 95 Податкового кодексу
України за рішенням суду могло б бути
реалізованим, а виручені від його
реалізації кошти спрямовані на
погашення наявного податкового боргу в
сумі 104,3 тис. грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
звертає увагу на те, що судом першої
інстанції не взято до уваги та не
досліджено, що вищевказані правочини
посягають на суспільні, економічні та
соціальні основи держави. Зокрема
держава адмініструє податки та інші
платежі, які в подальшому
спрямовуються для задоволення потреб
суспільства. В інтересах держави
адмініструються податки і неподаткові
платежі з тим, щоб вона могла
виконувати свої функції, в т.ч. для
фінансування закладів освіти, охорони
здоров'я, культури, утримання
державного апарату. Ухилення від
сплати податків та неподаткових
платежів, що в даному випадку допускає
відповідач, суперечить інтересам
держави і суспільства.

Відповідно до частини першої статті 203
Цивільного кодексу України - зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно частини першої статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного
кодексу України у разі недодержання
вимоги щодо відповідності правочину
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам такий право чин може
бути визнаний недійсним.

Отже, враховуючи вищезазначені норми
законодавства України, суд апеляційної
інстанції вважає, що вчиняючи правочин
дарування автомобілів ОСОБА_3, як
дарувальник так і обдаровувана
володіли інформацією про те, що у разі
несплати грошових зобов'язань предмети
дарування можуть бути реалізовані
контролюючим органом за рішенням суду,
а виручені кошти будуть спрямовані на
погашення податкового боргу. Тобто, як
ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 завідомо вчинили
правочин який суперечить інтересам
держави і суспільства.

Крім того суд також звертає увагу на те,
що ОСОБА_2 не мав наміру сплачувати
нараховані грошові зобов'язання,
оскільки, до моменту опису його майна в
податкову заставу останній ще п'ять
автомобілів, крім подарованих ОСОБА_3,
передав іншим особам без зняття з
обліку в органах ДАІ. Дані автомобілі
описані в податкову заставу на
підставі даних УДАІ УМВС України у
Чернівецькій області, але реалізувати
їх з метою спрямування виручених
коштів для погашення податкового боргу
не має можливості у зв'язку з тим, що їх
місцезнаходження не відоме а
відповідач назвати його відмовляється.
Вказані автомобілі (бензовози та
вантажні) використовувались приватним
підприємцем ОСОБА_2 у його
підприємницькій діяльності, однак суд
першої інстанції не надав належної
оцінки даним фактам, що призвело до
неправильного застосування норм
чинного законодавства України.

Згідно положень статті 52 Цивільного
кодексу України фізична
особа-підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

У суді першої інстанції приватний
нотаріус ОСОБА_4 підтвердив факт
посвідчення договорів дарування
автомобілів, які належали ОСОБА_2 його
дружині ОСОБА_3 мотивуючи тим, що у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна була відсутня інформація щодо
будь-яких обтяжень транспортних
засобів. Суд першої інстанції не
прийняв до уваги той факт, що
зареєструвати в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна інформацію про
опис у податкову заставу належних
відповідачу транспортних засобів до
закінчення розгляду справи судом
апеляційної інстанції було не можливо
згідно вимог Податкового кодексу
України, а після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції на користь
ОДПІ відповідач протиправно відчужив
їх.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу
України визначено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Пункт 2
частини 2 вказаної статті гласить про
те, що способами захисту цивільних прав
та інтересів може бути визнання
правочину недійсним.

Відповідно до пп.20.1.30 статті 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби України
мають право звертатися до суду, у тому
числі подавати позови до підприємств,
установ, організацій та фізичних осіб,
щодо визнання оспорюваних правочинів
недійсними та застосування визначених
законодавством заходів, пов'язаних із
визнанням право чинів недійсними, а
також щодо стягнення в дохід держави
коштів отриманих за нікчемними
договорами.

Отже, враховуючи вищезазначене колегія
суддів приходить до висновку, що
заявлений адміністративний позов
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Чернівецькій області
є обґрунтований та підтверджується
матеріалами справи, а тому підлягає до
задоволення у повному обсязі.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи встановлене порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови суду першої
інстанції та прийняття нової постанови
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуКіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Чернівецькій області задовольнити
повністю .

Постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Кіцманської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Чернівецькій області до ОСОБА_2 про
визнання договорів недійсними, -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити.

Визнати недійсними договори дарування
ОСОБА_2 своїй дружині ОСОБА_3, а саме:

- договір дарування ВТЕ 503332 від 26.05.2013
року автомобіля Mercedes-Benz 110 CDI 2002 року
випуску, пасажирський, державний
номерний знак НОМЕР_7;

- договір дарування ВТЕ 503333 від 26.05.2013
року автомобіля Mercedes-Benz 110 CDI 2002 року
випуску, пасажирський, державний
номерний знак НОМЕР_6;

- договір дарування ВТЕ 503334 від 26.05.2013
року автомобіля Mercedes-Benz 315, 2007 року
випуску, вантажопасажирський - В,
державний номерний знак НОМЕР_5;

- договір дарування ВТЕ 503335 від 26.05.2013
року автомобіля ГАЗ 53Б, 1971 року випуску,
вантажний, самоскид, державний
номерний знак НОМЕР_4;

договір дарування ВТЕ 503336 від 26.05.2013
року автомобіля ГАЗ-САЗ 3507, 1986 року
випуску, вантажний, самоскид, державний
номерний знак НОМЕР_3;

- договір дарування ВТЕ 503337 від 26.05.2013
року автомобіля ГАЗ-САЗ 3507, 1987 року
випуску, вантажний, самоскид, державний
номерний знак НОМЕР_2.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "16" червня 2014 р. .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.