Справа № 2а-1970/2868/11
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.
Справа № 876/11329/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Онишкевича Т.В., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2013
року у справі №2а/1970/2868/11 за позовом
Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області до Державної
фінансової інспекції в Тернопільскій
області, третя особа Відкрите
акціонерне товариство «Тернопільське
ШБУ-24» про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2011 року Служба автомобільних доріг
у Тернопільській області звернулася в
суд з позовом, яким просила скасувати
пункт 2 вимоги КРУ про відшкодування
суми 132 645,60 грн. з підрядника ВАТ
«Тернопільське ШБУ-24».

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову - відмовлено.

Служба автомобільних доріг у
Тернопільській області постанову суду
першої інстанції оскаржила, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що при влаштуванні
дорожнього одягу на ділянках де
проектом передбачено земполотно в
насипах з влаштуванням присипних
узбіч, шар щебеню відсипається без
упору, тобто природно утворюються так
звані упорні призми, які передбачені
проектно-кошторисною документацією,
згідно яких витрата щебеню на упорні
призми на ділянках влаштування
дорожнього одягу в насипах становить
-220 м3, що і було включено в форму КБ-2в. а
отже, жодного порушення п.3.3.10.1. ДБН.Д. 1.1
.-1-2000 немає. Щодо невідповідності
товщини підстилаючого шару проектній
документації, то згідно нормативних
документів допускається зміна
параметрів конструктивних елементів
дорожнього одягу після його двохрічної
експлуатації, тобто, чинними нормами
опускається деформація конструктивних
шарів дорожнього одягу до 50% від їх
первісного стану через два роки від
початку експлуатації. Проведеними ж
комісією 17.08.2011 року шурфуваннями
дорожнього одягу встановлена товщина
шару піску в окремих місцях на день
контрольного обміру, а встановити
фактичну товщину і об'єм всього
підстилаючого шару піску на час його
приймання у 2008 році в даний час не
можливо.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що
Контрольно-ревізійним управлінням у
Тернопільській області проведено
позапланову ревізією окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Служби автомобільних доріг у
Тернопільській області, в частині
питань будівництва автомобільної
дороги сполученням с. Конюхи - с.
Залісся Козівського району за період з
01.01.2008 року по 01.07.2007 року, за
результатами якої складено акт від
22.08.2011 року №05-22/52 (ст. 38-43).

Згідно пред'явлених для перевірки
документів, а саме, актів виконаних
робіт форми КБ-2в, договору підряду та
проведених в ході ревізій контрольних
обмірів фактично виконаних обсягів
робіт, ревізією встановлено, що в
порушення п.3.3.10.1 ДБН.Д.1.1-1-2000 «Правила
визначення вартості будівництва»,
затверджених наказом Держбуду України
від 27.08.2000 року №174 (із змінами та
доповненнями), при виконанні робіт з
влаштування дорожнього одягу (акт
форми КБ-2в за грудень 2010 року на суму
2449127 грн.) в п. 99 зайво (додатково зверх
норм витрачання) враховано - 220 м3 щебеню
із природного каменю фракції 40-70 мм по
ціні 146,03 за 1 м3 на суму 32127 грн. (прямі
витрати), що в подальшому призвело до
завищення вартості виконаних робіт на
загальну суму - 38552,40 грн. в тому числі
ПДВ - 6425,40 грн.

В результаті проведених контрольних
вирубок дорожнього одягу встановлено
невідповідність товщини підстилаючого
пісчаного шару проектній документації
на 215 м3, а саме:

- 450х6х(0,13-(0,13+0,11):2=27,0 м3 (занижена товщина
- 1 см);

- 450х6х(0.14-(0,10+0,07):2)=148,4 м3 (занижена
товщина - 5,5 см);

- 440х6х(0.14-(0.12+0.13):2=39.6 м3 (занижена товщина
- 1,5 см).

Товщина пісчаного шару занижена на
ділянках дороги км. 0+950 - к.1+400 - довжиною
450 м/п; 1+850 км.2+300 - довжиною 450 м/п і на
к.2+470 - км.3+180 довжиною 440м/п, що є
порушенням п.22.2 ДБН В.2.3-4:2007 та п.3.3.10.1
ДБН Д.1.1-1-2000 та призвело до завищення
обсягів та вартості використаних робіт
на загальну суму - 40536 гри., разом з ПДВ.
Товщина дорожнього одягу встановлена
згідно акту перевірки №44 Інспекції
держархбуд контролю у Тернопільській
області від 17.08.2011 року (ст. 50-51).

Також відповідачем встановлено
порушення п. 2.32 ВБН д. 1.1-218-2001 «Порядок
визначення вартості будівництва,
реконструкції, капітального та
поточного ремонтів автомобільних
доріг загального користування»,
затвердженого наказом Державної
служби автомобільних доріг України №410
від 29.06.2004 року (із змінами та
доповненнями), при виконанні земляних
робіт в акті форми КБ-2в №1 за грудень 2010
року (акт на суму 1026139 гри.), завищено
усередині коефіцієнти і показники для
визначення кошторисного прибутку
(замість коефіцієнта 2,09 враховано
коефіцієнт - 4), що в подальшому призвело
до завищення вартості виконаних робіт
на загальну суму 53557,20 грн. в тому числі
ПДВ 8926,20 грн. з розрахунку визначення
коефіцієнта -:кошторисного прибутку:
(18369 л/г (кількість людино-годин
робітників) + 3787 л/г (кількість
людино-годин механізаторів) х 1000 (1000
грн. прямих витрат): 497377 (сума прямих
витрат згідно акта) = 44,545 (кількість
людино-годин на 1000 прямих витрат).
Згідно дод. 3 до ВБН Д.1.1.- 218-1-2001 розмір
кошторисного прибутку складає 2,09 грн.
на одну людино-годину.

Розрахунок завищення вартості робіт
зроблено з наступних обрахунків: (93 468,0
грн. (сума прибутку згідно акта) - 48837
грн. (23367 (кількість людино-годин згідно
акта) х 2,09 (розмір кошторисного
прибутку ) - 44631.0 і 20 % ПДВ) = 53557,2 гри.

Як наслідок, виявлені факти завищення
вартості робіт призвели до
недостовірної фінансової та
статистичної звітності Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області за 2008, 2010 роки (звіт про
надходження та використання коштів
форми №4,3 м) на суму 132645 грн., чим
нанесено збитки установі та порушено ч.
1 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996
(із змінами та доповненнями).

Не погодившись із актом ревізії,
позивачем було подано заперечення, на
підставі якого 15 вересня 2011 року
Контрольно-ревізійним управлінням в
Тернопільській області складено
висновок па вказане заперечення до
акта ревізії фінансово-господарської
діяльності, за період з 01.01.2008 року по
01.07.2011 року, згідно якого усі
заперечення Служби автомобільних
доріг у Тернопільській області
визнанні неприйнятними (ст. 30-35).

У зв'язку з виявленим порушенням,
позивачу були пред'явлені вимоги від
16.09.2011 року № №19-05-13-14/5/89 про усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни, пунктом 2 яких
зроблено висновок про встановлення
фактів завищення вартості робіт
підрядником ВАТ «Тернопільське П1БУ
№24» на загальну суму 132645,60грн., у
зв'язку із чим зайво виплачені
підряднику кошти слід відшкодувати до
державного бюджету або виконанням
відповідного обсягу робіт (ст. 36-37).

На підставі ухвали суду судовим
експертом Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Дегтяренко О.І. проведено
експертизу та складено висновок №4366
від 11 червня 2013 року судової
будівельно-технічної експертизи по
даній адміністративній справі (ст.
126-129).

Щодо правомірності включення до
вартості робіт витрат по щебеню на
упорні призми в кількості 220 м3 при
влаштуванні дорожнього одягу насипах з
присипними узбіччями при будівництві
дороги Конюхи-Залісся Козівського
району Тернопільської області, слід
зазначити наступне.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи (ст. 127)
вбачається що, при будівництві
автомобільних доріг застосовується
ДБН Д.2.2-27-99 Ресурсні елементні
кошторисні норми. Збірник 27
«Автомобільні дороги». При досліджені
даного Збірника, його Технічної
частини не виявлено, щоб при
застосуванні розцінок 27-31-2 та 27-31-3 при
влаштуванні дорожнього одягу в насипах
з присипними узбіччями є потреба
враховувати додаткові роботи чи
додаткові витрати ресурсів, у даному
випадку - щебеню з природного каменю,
фракція 40-70 мм, марки М600. У
проектно-кошторисній документації
будівництва автомобільної дороги
Конюхи-Залісся Козівського району
Тернопільської області, відсутнє
обґрунтування щодо можливості
розробки та затвердження додаткових
норм, як це передбачається п. 1.9,1.10 ДБН Д.
1.1-2-99 (унікальність споруди, особливі
вимоги до капітальності, виконанні
робіт із застосуванням імпортної
будівельної техніки, яка не має
аналогів тощо). Норми (27-31-2 та 27-31-3) є
усереднені і нормоутворювачем
враховано, що у загальному порядку
будівництво автомобільних доріг
здійснюється як з улаштуванням насипів
з присипними узбіччями так і з
улаштуванням - прямокутного
поперечного профілю, тобто вказані
норми 27-31-2 та 27-31-3 враховують витрати
щебеню на упорні призми при
влаштуванні дорожнього одягу в насипах
з присипними узбіччями.

При цьому, у проектно-кошторисній
документації та при розрахунках за
виконані роботи враховуються вимоги
розділу 1.2 Правила обчислення обсягів
робіт ДБН Д.2.2-27-99, а саме п. 1.2.2. зокрема,
обсяги робіт з улаштування дорожніх
покриттів і основи визначаються по
площі кожного конструктивного шару.

Експертом зроблено висновок, з яким
погоджується суд, що
проектно-кошторисна документація на
будівництво автомобільної дороги
Конюхи-Залісся Козівського району в
частині передбачення витрат щебеню на
упорні призми в кількості 220 м3 при
влаштуванні дорожнього одягу в написах
з присипними узбіччями, вимогам ДБН та
інших державних стандартів з питань
будівництва не відповідає.

Як наслідок, обгрунтованим є висновок
КРУ в Тернопільській області, що при
виконанні робіт з влаштування
дорожнього одягу (акт ф. КБ-2в №2 за
грудень 2010 року) в п. 99 зайво (додатково
норм витрачання) враховано - 220,0 м3
щебеню із природного каменю фракції 40-70
мм по ціні 146.03 за м3 на суму 32 127,00 грн.,
(прямі витрати), що в подальшому
призвело до завищення вартості
виконаних робіт на загальну суму - 38 552,4
грн. та обумовлює правомірність вимог
КРУ в частині відшкодування вказаної
суми або виконання відповідного обсягу
робіт.

Щодо обґрунтованості витрат щебеню на
упорні призми в об'ємі 70,27 м3, суд
зазначає, що при улаштуванні
дорожнього одягу по насипах, при
розрівнюванні та укочуванні щебеню
частина щебеню, під кутом природного
укосу, розсипається за межи проектної
ширини покриття автомобільної дороги.
Таким чином, при улаштуванні верхнього
шару покриття (з дотриманням проектною
ширини дороги) на ділянках з присипними
узбіччями природно збільшується
ширина покриття нижнього шару
двошарових покриттів, що у даному
випадку становить 70,27 м3 щебеню, котрий
врахований розцінками на влаштування
шарів щебеневого покриття, по
загальній площі конструктивного шару
та відображений у витратах в п. 93-91 акту
форми КБ-2в №2 за грудень 2010 року (ст. 82)
та додаткового включення не потребує.

Щодо обставин невідповідність товщини
підстилаючого піщаного шару проектній
документації та завищення обсягів та
вартості виконаних робіт на загальну
суму - 40536,00грн, слід зазначити наступне.

Чинними нормативними документами, а
саме ДБГІ В.2.3-4.2007, передбачені методи
контролю її якості робіт, зокрема й
щодо визначення товщини шарів покриття
та основи, що надає можливість
встановити при контрольних
обстеженнях/обмірах товщину
підстилаючи у шарів. Так, п. 22.2 ДБН
В.2.3-4:2007 вказано, що при прийманні
закінчених робіт використовується
метод порівняння фактичних значень
контрольованих показників в кінцевій
продукції з проектними і допустимими
їх значеннями. Якщо хоч один з
показників по конкретному елементу не
відповідає допустимому його значенню,
тоді виконана робота по цьому елементу
в обсязі розповсюдження дефекту не
підлягає прийманню і потребує
необхідної доробки.

При досліджені акту контрольного
обміру (ст. 50) від 17.08.2011 року експертом
встановлено доведення контрольних
вирубок дорожнього одягу
автомобільної дороги Конюхи-Залісся
Козівського району Тернопільської
області у 13 точках

У 12 точках проведено виміри товщини
підстилаючого піщаного шару. Всього
площа, на якій влаштовано покриття,
становить 31437 мм2 (ст. 61). За методом
контролю, вказаному у ДБН 2.3-4:2007, розділ
22, підлягало проведення вимірів не
менше ніж у 11 точках. Кількість
проведених вимірів та їх розподіл по
площі покриття відповідає
встановленій методиці.

Таким чином, при вирішенні питання щодо
відхилення від проектної товщини
піщаного - підстилаючого шару,
влаштованого у серпні-жовтні 2008 року
при будівництві автомобільної дороги
Конюхи-Залісся Козівського району
Тернопільської області, які були
встановлені контролюючим обміром
17.08.2011 року, КРУ в Тернопільській
області було вірно застосовано метод
порівняння фактичних значень
контрольованих показників в кінцевій
продукції з проектними і допустимими
їх значеннями за параметрами контролю
якості робіт, що наведені у таблиці 22.1,
розділу 22 ДБН В.2 3-4:2007.

Вищевказане спростовує, твердження
позивача про порушення КРУ в
Тернопільській області порядку
здійсненні контрольних обмірів 17.08.2011
року та неможливості встановити
фактичну товщину і об'єм всього
підстилаючого шару піску на час його
приймання у 2008 році.

При цьому експертизою підтверджено
висновки КРУ в Тернопільській області,
вказані в акті перевірки від 22.08.2011 року
№05-22/52 (ст.41) щодо порушення п.22.2. ДБН
6.2.3-4:2007 та п. 33.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 при
встановлені невідповідності товщини
підстилаючого піщаного шару проектній
документації автомобільної Дороги
Конюхи-Залісся Козівського району
Тернопільської області.

Допущені порушення невідповідності
товщини підстилаючого піщаного шару
проектній документації призвели до
завищення обсягу використання піску в
кількості 215 м3 та підтверджують
підставність висновків КРУ в частині
завищення позивачем обсягів та
вартості виконаних робіт на загальну
суму - 40 536 грн.

При вирішенні питання правомірності
вимоги КРУ про відшкодування коштів на
суму 53557,2 грн. у зв'язку з помилковим
зазначенням в акті ф. КБ-2в №1 за грудень
2010 року кошторисного прибутку з
коефіцієнтом 4 суд зазначає наступне.

Положення розділу З ДБН Д. 1.1-1-2000
«Правила визначення вартості
будівництва» встановлюють основні
правила визначення кошторисної
вартості будівництва і ціни пропозиції
претендента на виконання робіт
(договірної ціни) та уточнення
вартісних показників при проведенні
розрахунків за обсяги виконаних робіт.
Ним передбачено,що вартість
будівництва визначається: на стадії
проектування - кошторисна вартість
будівництва в складі інвесторської
кошторисної документації; па стадії
визначення виконавця робіт (проведення
тендера) - ціна тендерної пропозиції
претендента (договірна ціна, яка може
встановлюватися твердою, динамічною,
періодичною); на стадії проведення
взаєморозрахунків - уточнюються окремі
вартісні показники, визначені на
попередніх стадіях, залежно від виду
договірної ціни в порядку,
обумовленому в контракті.

При дослідженні Договору № 86д на
виконання робіт з будівництва
автомобільної дороги місцевого
значення Конюхи-Залісся у Козівському
районі Тернопільської області від
05.05.2008 року, який укладено Замовником -
Службою автомобільних доріг у
Тернопільській області та Підрядником
- ВАТ «Тернопільське ШБУ-24» (ст. 44-45)
експертизою встановлено, що вказаний
Договір за формою та змістом не
відповідає Примірному договору
підряду, форма та зміст якого
затверджена наказом Мінрегіону від
27.10.2005 року №3. Застосування такого
Примірного договору передбачено
Загальними умовами укладання та
виконання договорів підряду в
капітальному будівництві (затверджено
Постановою КМУ від 01.08.05 року №668). У
договорі № 86д від (05.05.2008 року не
визначені умови, як це передбачено п. 63.7
примірного договору підряду, щодо
порядку визначення суми прибутку, що
буде підлягати перерахуванню
Підряднику при проведенні розрахунків
за виконані роботи, що унеможливлює
надання висновку щодо узгодження
сторонами договору, при його укладанні,
порядку визначення суми прибутку. У
пункті 2.2 Договору № 86д від 05.05.2008 року,
вказано що «Фактична вартість
виконаних робіт визначається актами
форми №КБ-2в і КБ-3, складеними на основі
затвердженої технічної документації,
обґрунтованих поточних цін та
нормативів, погоджених із Замовником,
обґрунтовується розрахунками,
складених Підрядником і погоджених
Замовником за єдиною методикою,
розробленою Державною службою
автомобільних доріг України».

При цьому суд не погоджується з
висновком експертизи в частинні
визначення величини коефіцієнту
прибутку з коефіцієнтом 3,72 по сумарним
показниках двох актів №1 та №2 по
будові за грудень 2010 (форма КБ-2в), так як
згідно таблиці 1 додатку З ВБН Д.1.1
-218-1-2001 (із змінами та доповненнями)
усереднені коефіцієнти
кошторисного-прибутку при
необхідності можуть уточнюватись
згідно з п. 2.32 ВБН Д. 1.1-218-1-2001 та п. п. 3.2.12,
3.2.12.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 з урахуванням
економічно обґрунтованого рівня, але
не вище рекомендованих.

Згідно її. 2.32 і додаток 3 до ВБН Д.
1.1-218-1-2001, норми кошторисного прибутку
при розрахунках за обсяги виконаних
робіт, змінюються від 0,4 грн.:/люд.-год.
до 4 грн./люд.-год. - в залежності від
кількості люд.-год. на 1 000 грн. прямих
витрат.

Розрахунки за виконані роботи
проводяться на підставі документів про
обсяги виконаних та їх вартість.

Згідно п. 1 наказу Мінрегіонбуду
України від 04.12.2009 року № 554 первинним
документом з обліку в будівництві є Акт
приймання виконаних будівельних робіт
(типова форма №КБ-2в) та Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрати (типова форма № КБ-3).

Як і всі інші документи, Акт приймання
виконаних будівельних робіт типової
форми №КБ-2в при розрахунках за обсяги
виконаних будівельних робіт
складається на підставі нормативних
витрат трудових та
матеріально-технічних ресурсів
виходячи з фактично виконаних фізичних
обсягів виконаних робіт та уточнених
цін ресурсів та інших державних чи
відомчих норм загальновиробничих,
адміністративних витрат та норм
кошторисного прибутку.

Визначення кількості складання
документів, тобто Акт приймання
виконаних будівельних робіт типової
форми №КБ-2в при розрахунках за обсяги
виконаних будівельних робіт є
пріоритетом підрядника, тому що
відповідно до технології виконання
будівельних робіт їх можуть виконувати
різні спеціалізовані підрозділи або
субпідрядні організації на які
складаються окремі акти і визначення
коефіцієнту кошторисного прибутку
сумарно за актами форми КБ-2в за певний
період є помилковим.

Усі прибутки, які враховані в актах
виконаних робіт вони непросто,
враховуються виконавцями робіт, а їх
потрібно заробити у відповідності до
встановлених державних чи відомчих
будівельних норм виходячи з фізичних
обсягів виконаних робіт.

З огляду на таке, суд першої інстанції
прийшов до переконання, що КРУ в
Тернопільській області обгрунтовано
при проведенні ревізії па підставі
окремо дослідженого акту №1 форми КБ-2в
за грудень 2010 року встановлено
завищення коефіцієнту кошторисного
прибутку (замість коефіцієнта 2.09 -
враховано коефіцієнт 4), що в подальшому
призвело до завищення вартості
виконаних робіт на загальну суму - 53557,2
грн.

Законом України «Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні»
від 26.01.1993 року №2939-ХІІ (в редакції
діючій на момент виникнення спірних
правовідносин) визначено правові
основи діяльності
контрольно-ревізійної служби та її
функції.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» контрольно-ревізійні
управління в Республіці Крим, областях,
містах Києві і Севастополі викопують,
зокрема, такі функції: проводять у
підконтрольних установах ревізії
фінансово- господарської діяльності,
використання і збереження фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильності визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
стану і достовірності бухгалтерського
обліку та фінансової звітності.

Згідно п. 7 ст. 10 Законом України «Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні» контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право:
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності прийняття оскарженої
вимоги Контрольно-ревізійного
управління в Тернопільській області
від 16.09.2011 року № 19-05-13-14/5/89.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади,
до яких належать органи державної
податкової служби та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дір
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Служби
автомобільних доріг у Тернопільській
області - залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 05 серпня 2013
року у справі №2а/1970/2868/11 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

І.О. Яворський