Справа № 802/1519/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1519/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2014 р. Справа № 802/1519/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Альчука Максима Петровича, розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи

за позовом: центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до: відкритого акціонерного товариства матеріально-технічного та сервісного забезпечення "Чернівцірайагротехсервіс"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся центральний територіальний департамент Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства матеріально-технічного та сервісного забезпечення "Чернівцірайагротехсервіс" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення законодавства України про цінні папери та фондовий ринок, не сплачено застосований постановою про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, штраф у встановлений законом строк.

Оскільки сума позову ґрунтується на рішенні позивача, щодо якого завершився встановлений строк оскарження, судом в порядку ст. 183-2 КАС України при розгляді даної справи застосоване скорочене провадження.

Ухвалою суду від 13.05.2014 року, відкрито скорочене провадження у справі. Копію ухвали направлено відповідачу. Повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду із відміткою поштового відділення зв’язку: "за відмовою адресата від одержання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши надані докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Згідно із абз. 2 ст. 1 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні” державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється, зокрема, у формі контролю за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією, контролю за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, у відповідності із п. 14 ст. 8 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні”, зокрема, має право накладати штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Частиною 1 ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено зокрема, що регулярна інформація про емітента - річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Річна інформація про емітента є відкритою і в обсязі, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, підлягає оприлюдненню емітентом не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним, шляхом: розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів; опублікування в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; розміщення на власному веб-сайті.

Строки, порядок і форми розкриття регулярної інформації про емітента (річної та квартальної) і додаткових відомостей, що містяться у такій інформації, відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Як свідчать матеріали справи, центральним територіальним департаментом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку було виявлено порушення відповідачем вимог чинного законодавства про цінні папери, оскільки у передбачений законом строк, а саме до 01.06.2013 року відповідачем не подано регулярну річну інформацію за 2012 рік до територіального органу Комісії за місцезнаходженням емітента в електронній та паперовій формах, про що уповноваженою особою Комісії 25.09.2013 року у відношенні ВАТ по матеріально-технічному та сервісному забезпеченню "Чернівцірайагротехсервіс" складено акт № 2514-ЦД-2-Е про порушення на ринку цінних паперів (а.с. 10).

На підставі вищевказаного акту уповноваженою особою Комісії прийнято постанову № 2459-ЦД-2-Е від 09.10.2013 року, до відповідача застосована санкція у вигляді накладення штрафу в сумі 1700 грн. за неподання регулярної річної інформації про результати фінансово-господарської діяльності за 2012 рік до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (а.с. 7-8).

Пунктом 6 ч.1 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" передбачена відповідальність юридичних осіб за нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем направлявся рекомендованим листом один примірник постанови про накладення штрафу щодо відповідача, що підтверджується реєстром відправлення та фіскальним чеком від 11.10.2013 року (а.с. 11).

Відповідачем постанову центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкцій у встановленому порядку не оскаржено, штраф у встановлений термін не сплачено, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд зазначає, що при зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивач не сплатив судового збору за позовними вимогами майнового характеру у розмірі 10 відсотків ставки судового збору, тобто 182,70 грн., хоча законом Комісію не звільнено від сплати судового збору.

Ухвалою від 13.05.2014 року клопотання НКЦПФР про відстрочення сплати судового збору було задоволено та вирішено відстрочити сплату судового збору у даній справі до часу постановлення судом рішення за наслідками розгляду справи по суті.

Водночас 04.06.2014 року позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем Комісії.

Проте суд вважає вищезазначене клопотання безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню, оскільки вичерпний перелік суб'єктів владних повноважень, які звільняються від сплати судового збору при зверненні до адміністративного суду наведений у ст. 5 Закону України "Про судовий збір", проте законодавець не звільнив НКЦПФР від сплати судового збору за подання позовів про стягнення штрафних санкцій.

Крім того, за змістом положень ст. 88 КАС України підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони і звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Разом із тим, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження його неплатоспроможності або неможливості здійснення платежів зі сплати судового збору. При цьому посилання позивача на те, що Комісія є бюджетною установою і у неї відсутній спеціальний фонд, з коштів якого можна було б сплачувати судовий збір, до уваги судом не беруться, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Відтак, законні та обґрунтовані підстави для звільнення позивача НКЦПФР від сплати судового збору за подання адміністративного позову у цій справі відсутні.

Незважаючи на повне задоволення заявлених позовних вимог, в силу положень ст. 94 КАС України підстав для стягнення судового збору з відповідача немає, оскільки позивачем у справі є суб'єкт владних повноважень.

За таких обставин суд доходить висновку про необхідність стягнення належного до сплати судового збору у розмірі 182,70 грн. з позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (вул. Горького, 51, м. Київ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України

Суддя Альчук Максим Петрович