Справа № 2а/0570/22447/2011
Суддя: Стиран В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

02 червня 2014 р.
Справа №2а/0570/22447/2011

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Стиран В.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження заяву ОСОБА_1 про зупинення
виконання постанови Донецького
окружного адміністративного суду від
24.01.2012 року, ухвали Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 21.03.2012 року, постанови
Військово-лікарської комісії
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Донецькій
області від 13.04.2011 року № 252 в
адміністративній справі № 2а/0570/22447/2011
за позовом ОСОБА_1 до начальника
Військово-лікарської комісії
Головного управління Міністерства
внутрішніх України у Донецькій області
про зупинення дії та скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Постановою суду від 24.01.2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
начальника Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про зупинення дії
та скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено повністю.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без
задоволення, постанова Донецького
окружного адміністративного суду від
24.01.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21.11.2013 року, касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилено, постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року
залишено без змін.

21.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про зупинення виконання
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
постанови Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області про зупинення дії
та скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви посилався на
відкриття касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду 24.01.2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року
адміністративній справі № 2а/0570/22447/2011
(ухвала про відкриття касаційного
провадження Вищого адміністративного
суду України від 24.04.2012 року).

Ні підставі зазначеного просив суд
зупинити виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
постанови Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області від 13.04.2011 року № 252.

Ухвалою суду від 22.01.2014 року заява
ОСОБА_1 про зупинення виконання
постанови Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
постанови Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області від 13.04.2011 року № 252
в адміністративній справі № 2а/0570/22447/2011
залишено без задоволення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду від 22.01.2014 року
задоволено, ухвалу суду скасовано та
направлено справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

17.03.2014 року Донецьким окружним
адміністративним судом винесено
ухвалу, якою провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до начальника
Військово-лікарської комісії ГУ МВС
України у Донецькій області про
зупинення дії та скасування постанови
та зобов'язання вчинити певні дії,
закрито у зв'язку з відмовою позивача
від позову.

15.04.2014 року Ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду від 17.03.2014 року
задоволено, ухвалу скасовано і справу
направлено до суду першою інстанцією
для продовження розгляду.

ОСОБА_1 до судового засідання не
з'явився, про час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином.

Відповідача у справі Абрамов О.В.
заперечував проти задоволення заяви
про зупинення виконання рішень.

Неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про наступне.

Постановою суду від 24.01.2012 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
начальника Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області про зупинення дії
та скасування постанови та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено повністю.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду та ухвалою
Вищого адміністративного суду України,
постанова Донецького окружного
адміністративного суду залишена без
змін.

ОСОБА_1 просив зупинити виконання
рішень суду, які набрали законної сили,
крім того просив зупинити виконання
рішення суб'єкта владних повноважень,
яке було предметом розгляду позовних
вимог по справі, що розглянута по
справі.

Таким чином судом встановлено, що на
час розгляду заяви позивача про
зупинення виконання рішень, постанова
Донецького окружного
адміністративного суду та ухвала
Донецького апеляційного
адміністративного суду набрали
законної сили, тому розгляд позовних
вимог ОСОБА_1 вже був закінчений.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Окрім того згідно ч. 1 ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 257 КАС України
встановлено, що судове рішення, яке
набрало законної сили є підставою для
його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
встановлено, що виконання рішення суду
є невід'ємною частиною права на
справедливий суд.

Разом з тим, п. 5 Розділу ІІ Концепції
вдосконалення суддівства для
утвердження справедливого суду в
Україні визначено, що судовий захист,
як і діяльність суду, не може вважатися
дієвим, якщо судові рішення не
виконуються або виконуються
неналежним чином.

Аналізуючи вищезазначені норми
діючого законодавства, суд прийшов до
висновку про те, що правові підстави
для задоволення заяви ОСОБА_1 про
зупинення виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
постанови Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області від 13.04.2011 року № 252,
у суду відсутні.

Крім того, 05.05.2014 року на адресу суду
надійшла додаткова заява ОСОБА_1 до
адміністративної справи № 2а/0570/22447/2011,
де визначені нові відповідачі та
вимоги, які не брали участі та не
ставилися під час розгляду справи по
суті.

Частиною 1 статті 51 КАС України
визначено, що крім прав та обов'язків,
визначених у статті 49 цього Кодексу,
позивач має право в будь-який час до
закінчення судового розгляду
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог або відмовитися від
адміністративного позову. Позивач має
право відмовитися від
адміністративного позову у суді
апеляційної чи касаційної інстанції до
закінчення відповідно апеляційного чи
касаційного розгляду. Позивач має
право до початку судового розгляду
справи по суті змінити предмет або
підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Суд вважає зазначену заяву доповненням
до позовних вимог, і відповідно до ст. 51
КАС України не може прийняти вказану
заяву до розгляду, оскільки справа по
суті вже розглянута та рішення набрало
законної сили.

Таким чином, суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1
про зупинення виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
постанови Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області від 13.04.2011 року № 252
в адміністративній справі № 2а/0570/22447/2011
року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
160, 165, 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
зупинення виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду від 24.01.2012 року,
ухвали Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2012 року,
постанови Військово-лікарської
комісії Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Донецькій області від 13.04.2011 року № 252
в адміністративній справі № 2а/0570/22447/2011
року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
5-денний строк апеляційної скарги, або у
порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя
Стиран В.В.