Справа № 437/923/14-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Золотарьов
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
справа №437/923/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Компанієць І.Д. та Ястребової
Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Луганська на
постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 4 березня 2014 року у
справі №437/923/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати відмову
відповідача, щодо перерахунку пенсії у
розмірі 90% від заробітної плати з
врахуванням «інших виплат»
протиправною та зобов'язати останнього
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченої позивачу пенсію з 10.02.2011
року у розмірі 90% від заробітної плати
відповідно до Закону України «Про
державну службу» ( в редакції на час
виходу на пенсію) з врахуванням «інших
виплат» у сумі 6649,94 грн.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 4 березня 2014 року
позовні вимоги задоволені частково,
визнано протиправними дії відповідача
та зобов'язано останнього здійснити
нарахування та виплату позивачу
недоплачену пенсію з 1 лютого 2014 року у
розмірі 90% від заробітної плати,
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з врахуванням сум
інших виплат, зазначених у довідці від
15.01.2014 року №5/08-381 з урахуванням
виплачених сум.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
скасувати, а в задоволенні позову
відмовити повністю, оскільки пенсія
позивачу нарахована відповідно до
вимог діючого законодавства.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, вважає останню
необґрунтованою, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, що позивач з
10.02.2011 перебуває на обліку у
відповідача та отримує пенсію за віком
призначену згідно Закону України «Про
державну службу».

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії у
розмірі 90% від заробітної плати з
урахуванням «інших виплат», але
листом відповідача №1125/02-1 від 20.01.2014
року отримав відмову в цьому із
посиланням на відсутність підстав для
перерахунку а.с.7.

При вирішенні спору колегія
суддів виходить з правової позиції
Верховного Суду України, викладеній в
постанові від 20 лютого 2012 року у справі
№ 21-430а11, яка відповідно до статті 244І
КАС України є обов'язковою для
застосування в судовій практиці, і
зазначає наступне.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про
необхідність врахування при
перерахунку пенсії позивачу сум всіх
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів також зазначає, що
відповідно до статті 37 Закону України
"Про державну службу", в редакції
чинній на час звернення за
призначенням пенсії за кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Тому колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
позивач має право отримувати пенсію в
розмірі 90 % від розрахованої заробітної
плати, оскільки на час призначення йому
пенсії, під час якого були порушені
права позивача, пенсія була призначена
саме у такому відсотковому відношенні
відповідно до діючої на той час
редакції ст. 37 Закону України № 3723.

Колегія суддів зазначає, що чинне
законодавство не містить норм, які б
передбачали можливість зміни
призначеного при обчисленні пенсії
відсотку заробітної плати в сторону
його зменшення, у зв'язку з чим вважає,
що цей відсоток є незмінним і не
підлягає коригуванню при наступних
перерахунках пенсії.

Також, колегія суддів зазначає, що в 2014
році позивач звернувся до відповідача
не за новим перерахунком розміру його
пенсії в розумінні ст. 37-1 Закону
України № 3723, а за відновленням своїх
прав, порушених при призначені йому
пенсії, під час якого при обчисленні її
заробітної плати для призначення
пенсії були враховані не всі складові
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її скасування чи зміни не
вбачається.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
КАС України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Ленінському районі м. Луганська без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 4 березня 2014 року у
справі №437/923/14-а залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
через пґять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
С.Ю.Чумак

І.Д.Компанієць

Л.В.Ястребова