Справа № 807/1608/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1608/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

за участю секретаря судового засідання
- Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача - Радь О.І;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Закарпатській області
про визнання дій протиправними і
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Головного
управління Державної міграційної
служби України у Закарпатській
області, якою просить суд визнати дії
відповідача неправомірними щодо
вимоги надання квитанцій по сплаті
платних послуг, які позивач не
замовляв, не отримував та не мав
намірів щодо отримання таких платних
послуг з переліку платних послуг, які
надаються підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби затвердженого ПКМУ
№795 від 04.06.2007; визнати дії відповідача
щодо вимоги сплати вартості бланку
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон неправомірними;
визнати дії відповідача щодо відмови в
оформленні паспорту громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих позивачем документів
зазначених Правилами затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31.03.1995 р. неправомірними;
зобов'язати відповідача оформити
(виготовити) позивачу паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, відповідно до вимог Правил
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №231 від 31.03.1995 р. на
підставі поданих позивачем документів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач звертався до ГУ ДМС України в
Закарпатській області з пакетом
документів, які були необхідні для
оформлення і отримання паспорта
громадянина України для тимчасових
поїздок за кордон, передбачених п.10
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, затвердженими Постановою КМУ
від 31.03.1995 року № 231.

Будь-яких платних послуг зі сторони ГУ
ДМС України в Закарпатській області
позивач не замовляв, не отримувв та не
мав наміру отримувати такі послуги.
Однак відповідачем було відмовлено в
оформленні закордонного паспорту з
підстав несплати позивачем вартості
послуги в розмірі 87,15 грн. та вартості
бланку - 120,00 грн.

Крім цього позивач повторно звернувся
до відповідача 09.04.2014 року із пакетом
документів для можливості
виготовлення та отримання
закордонного паспорта, однак
відповідач повторно відмовив позивачу
в оформленні закордонного паспорту з
підстав несплати позивачем вартості
послуги в розмірі 87,15 грн. та вартості
бланку - 120,00 грн.

Позивач вважає дії відповідача
незаконними та такими, що порушують
його законні права, свободи та
інтереси, а тому звернувся за захистом
таких в судовому порядку та на підставі
наведеного просить суд задовольнити
позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення даного адміністративного
позову заперечив, посилаючись на
мотиви викладені у письмових
запереченнях проти даного позову.
Зокрема представником відповідача
було зазначено, що процедура
оформлення та видачі паспорта
передбачає вчинення територіальними
підрозділами Державної міграційної
служби України дій не тільки щодо
прийняття від заявника документів,
перелік яких визначений п.10 Постанови
№ 231, а й цілого комплексу дій,
пов'язаних з оформленням анкети
отримувача паспорта, перевіркою
достовірності, обробкою та збереженням
заявлених особою даних, оформленням
паспорта, дані до якого вносяться
способом лазерного гравірування тощо.
Зазначені дії визначають зміст послуг
з оформлення та видачі паспорта, які
надаються територіальними
підрозділами Державної міграційної
служби України. Таким чином,
адміністративна послуга з оформлення
та видачі паспорта є платною та
передбачає видачу бланка, а тому
позивач має сплатити не тільки
вартість цієї послуги у розмірі 87,15
грн., а й вартість бланка паспорта у
розмірі 120 грн. На підставі наведеного,
відповідач просить суд відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши подані документи та
матеріали справи, заслухавши доводи та
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового
розгляду та вбачається із матеріалів
даної адміністративної справи, 18.02.2014
року позивач звернувся до ГУ ДМС
України в Закарпатській області згідно
із п.10 Правил оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року № 231 та було подано документи, які
були необхідні для оформлення і
отримання паспорта громадянина
України для тимчасових поїздок за
кордон, а саме: квитанцію про сплату
державного мита у розмірі 170,00 грн.;
заяву-анкету; паспорт громадянина
України (після прийняття документів
повертається); копію виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера;
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см. Будь -
яких додаткових платних послуг зі
сторони ГУ ДМС в Закарпатській області,
як пояснив позивач не замовляв, не
отримував та не мав намірів щодо
отримання таких платних послуг з
переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби
затвердженого ПКМУ №795 від 04.06.2007 року.

Однак, посадовими особами ГУ ДМС
України в Закарпатській області в
усному порядку позивачу було
відмовлено у прийнятті пакету
документів для оформлення
закордонного паспорта із тих підстав,
що позивачем не сплачено: 87,15 грн. на
підставі Переліку платних послуг, які
надаються підрозділами МВС та ДМС, і
розміру плати за їх надання, який
затверджений постановою КМУ №795 від
04,06.2007 року та 120.00 грн., на підставі
Порядку надання підрозділами МВС та
ДМС платних послуг згідно Постанови
КМУ від 26.10.2011р.

Крім цього, як зазначив позивач в
судовому засіданні та як вбачається із
матеріалів даної адміністративної
справи, 25.03.2014 року за присутності
громадськості ГУ ДМС України в
Закарпатській області від позивача
було прийнято пакет документів для
оформлення і отримання закордонного
паспорту.

За результатами розгляду заяви та
доданих до неї документів, листом від
31.03.2014 року відповідач повідомив, що для
оформлення закордонного паспорту
необхідно особисто з'явитися до ГУ ДМС
України в Закарпатській області та
подати додатково до раніше поданого
пакету документів квитанції про сплату
вартості послуги 87,15 грн., вартості
бланку - 120,00 грн.

Крім цього, як встановлено судом 09.04.2014
р. позивач повторно звернувся до
відповідача із вимогою оформити йому
закордонний паспорт з пакетом
документів згідно п.10 постанови
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року №231170,00 грн. без будь - яких платних
послуг зі сторони ГУ ДМС, однак
посадовими особами ГУ ДМС позивачу
було знову відмовлено в оформленні
закордонного паспорту з підстав
несплати вартості послуги 87,15 грн., та
вартості бланку- 120,00 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" правила
оформлення і видачі паспортів, їх
тимчасового затримання та вилучення
визначаються відповідно до цього
Закону Кабінетом Міністрів України і
підлягають опублікуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України
№231 від 31.03.1995р. затверджено "Правила
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення"
(далі Правила).

Відповідно до п.10 Правил, для
оформлення паспорта у разі тимчасового
виїзду за кордон подається:
заява-анкета встановленого зразка;
паспорт громадянина України, свідоцтво
про народження (для осіб віком до 16
років) (після прийняття документів
повертається); копія виданої
податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надано всі необхідні
документи для оформлення паспорту, які
передбачено п.10 Правил.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи,
підставою відмови позивачу в
оформленні паспорта громадянина
України для виїзду за кордон стала
несплата позивачем, відповідно до
Постанов КМУ від 04.06.2007 р. № 795 та від
26.10.2011 р. № 1098, вартості послуги - 87,15
грн., вартості бланка - 120,00 грн.

З такими підставами для відмови в
оформленні паспорту громадянина
України для виїзду за кордон суд не
погоджується з наступних підстав.

Так, посилання відповідача на
постанову КМУ від 26.10.2011р. №1098, якою
внесено зміни до постанови КМУ від
04.06.2007 р. № 795, є необґрунтованим,
оскільки порядок оформлення та видачі
паспорту громадянина України для
виїзду за кордон регламентовано
Законом України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України", у межах та на виконання якого
постановою КМУ №231 від 31.03.1995р.
затверджено "Правила оформлення і
видачі паспортів громадянина України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення". Ані вказаним
Законом, ані зазначеними Правилами не
визначено обов'язок особи сплачувати
будь-які інші платежі під час
оформлення та видачі паспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1098 від 26.10.2011р. затверджено Порядок
надання підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби платних послуг.
Вказаним Порядком визначено перелік
послуг, які можуть надаватися
Міністерством внутрішніх справ та
Державної міграційної служби.

Відповідно до п.2 Порядку, послуги
надаються за письмовою заявою фізичних
та юридичних осіб.

Правовий аналіз вказаної постанови КМУ
свідчить про те, що платні послуги
можуть бути надані за заявою особи,
тобто за наявності у неї бажання
отримати таку послугу, а не про
обов'язковість замовлення такої
послуги з метою, зокрема, оформлення
паспорту громадянина України для
виїзду за кордон. В іншому випадку, якщо
приймати до уваги позицію відповідача
про обов'язковість таких послуг,
постанова КМУ №1098 від 26.10.2011р. буде
суперечити вимогам Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", статтею 7
якого прямо визначено, що правила
оформлення і видачі паспортів, їх
тимчасового затримання та вилучення
визначаються відповідно до цього
Закону Кабінетом Міністрів України і
підлягають опублікуванню. Як зазначено
вище, на виконання вимог Закону,
постановою Кабінету Міністрів України
№231 від 31.03.1995р. затверджено Правила
оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
вимоги яких дотримано позивачем при
зверненні до відповідача.

Таким чином, оскільки порядок
оформлення та видачі паспортів
визначено Законом України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України та Правилами
оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
відповідач був позбавлений можливості
вимагати у позивача будь-які інші
документи (платежі), окрім тих, що
зазначені у вказаному Законі та
Правилах.

Крім цього, представник відповідача не
зміг чітко пояснити суть послуги, яка
полягає в оформлені та видачі паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон, вартість якої становить 87,15 грн.
Таке питання є актуальним з огляду на
те, що особа, яка виявила бажання
отримати паспорт, сплачує державне
мито у розмірі 170 грн. за оформлення та
видачу паспорту громадянина України за
виїзду за кордон, про що зазначено вище.
Тобто, якщо приймати до уваги доводи
відповідача про необхідність сплати
послуги вартістю 87,15 грн., то існує
подвійна оплата одних і тих же дій
(послуг) відповідача. Не надано
представником відповідача і доказів
вартості бланку паспорта.

Суд також зазначає, що згідно зі
статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів
України від 21 січня 1993 року №7-93 "Про
державне мито" (далі - Декрет)
платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

До об'єктів справляння державного мита
належить, зокрема, державне мито за
видачу громадянам України
закордонного паспорта на право виїзду
за кордон або продовження строку його
дії у розмірі 10 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян (статті 2,3
Декрету).

Разом з цим у пункті 27 розділу І
Переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
і розмір плати за їх надання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.06.2007 №795,
визначено розмір плати за оформлення
та видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, що становить 87,15
грн.

Таким чином, сплата встановленого
Декретом державного мита покриває
вартість витрат, пов'язаних із
вчиненням відповідачем дій щодо видачі
громадянам України закордонного
паспорта на право виїзду за кордон (у
тому числі й вартість бланка). Тому
відповідач не вправі вимагати
повторної оплати тих самих дій (послуг)
на підставі іншого
нормативно-правового акта.

Такої правової позиції дотримується і
Верховний Суд України у своїй
постанові від 03 грудня 2013 року по
справі №21-416а13.

Відповідно до ст.244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Не підлягає також до задоволення і
вимога позивача про стягнення на його
користь витрат на правову допомогу у
сумі 1600,00 грн., оскільки ч.1 ст.90 КАС
України встановлено, що витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, які
надають правову допомогу за договором,
несуть сторони (крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбачених законом). Крім того,
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.02.2012 року за № 127 виключено п.1
постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 (яким
встановлювались розміри компенсації
витрат, пов'язаних з правовою допомогою
в адміністративних та цивільних
справах), в зв'язку з чим витрати
позивача на правову допомогу
відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи, а також дослідивши за вимогами
ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України наявні у
матеріалах справи докази та пояснення
сторін, надані під час розгляду справи,
суд вважає, що заявлений
адміністративний позов є таким, що
підлягає до часткового задоволення,
оскільки суд дійшов висновку про
неправомірність дій відповідача під
час вирішення заяви позивача на
підставні поданих позивачем пакету
документів, які були необхідні для
оформлення і отримання паспорта
громадянина України для тимчасових
поїздок за кордон, передбачених п.10
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, затвердженими Постановою КМУ
від 31.03.1995 року № 231.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Закарпатській області про визнання
дій протиправними і зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати дії Головного управління
Державної міграційної служби України у
Закарпатській області щодо відмови
ОСОБА_1 в оформленні паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон на підставі поданих ним
документів зазначених Правилами
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 231 від 31.03.1995 р -
неправомірними.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України у
Закарпатській області повторно
розглянути питання щодо оформлення та
видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон на
підставі поданих ним документів.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень
54 коп.) шляхом їх безспірного стягнення
з рахунків Головного управління
Державної міграційної служби України у
Закарпатській області відповідно до
задоволеної частини позовних вимог.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяC.А. Гебеш