Справа № 826/3121/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
10 червня 2014 року м. Київ
№ 826/3121/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Маруліної Л.О.,
суддів Арсірія Р.О., Костенка Д.А., при
секретарі судового засідання
Шереметьєвій Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 доУправління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці,
Міністерства внутрішніх справ України
про за участю:визнання незаконними та
скасування наказів, поновлення на
посаді, стягнення коштів позивача
ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_4,представника відповідача 1
Косаревої В.С., представника
відповідача 2 Калініченко Л.В.
На підставі частини третьої ст. 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засідання 10.06.2014
проголошено вступну та резолютивну
частини ухвали. Повний текст ухвали
складено і підписано 12.06.2014.
ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся
до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці,
Міністерства внутрішніх справ України,
- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці №111 о/с від
28.05.2013 в частині про притягнення
позивача до дисциплінарної
- визнати незаконним та скасувати наказ
Міністерства внутрішніх справ України
№2050 від 30.11.2013 в частині притягнення
позивача до дисциплінарної
- визнати незаконним та скасувати
наказ Міністерства внутрішніх справ
України №1095 о/с від 05.12.2013 в частині про
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ в запас за ст. 64 п. «є» (за
порушення дисципліни);
- визнати незаконним та скасувати наказ
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці №290 о/с від
05.12.2013 в частині про звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ в запас за ст.
64 п. «є» (за порушення дисципліни);
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника
начальника Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції;
- зобов'язати відповідача - Управління
МВС України на Південно-Західній
залізниці виплатити позивачеві
грошову компенсацію за весь час
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 13.03.2014 відкрито
провадження у справі та призначено
судове засідання на 09.04.2014.
В судовому засіданні 09.04.2014
представником відповідача МВС України
заявлено клопотання про залишення
позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду в
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду. Колегією суддів протокольною
ухвалою суду зобов'язано відповідача
Міністерство внутрішніх справ України
з'ясувати питання щодо записів прийому,
позивачу зазначити поважні причини
пропуску строку звернення до суду, у
зв'язку з чим оголошено перерву до
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.09.2014 позовну
заяву ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Південно-Західній залізниці,
Міністерства внутрішніх справ України
в частині позовних вимог про визнання
протиправним та скасування наказу
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці № 111 о/с
від 28.05.2013 року залишено без розгляду.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 26.05.2014
адміністративну справу №826/3121/14
прийнято до провадження під
головуванням судді Маруліної Л.О.
В судове засідання 10.06.2014 позивач,
представник позивача, представники
відповідачів з'явилися.
Представником відповідача -
Міністерства внутрішніх справ України
заявлено клопотання про залишення
позовної заяви без розгляду в зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду із даним позовом, передбаченого
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України. Дане клопотання
підтримане клопотанням представника
відповідача Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці, яке
подано через канцелярію суду 02.06.2014.
Клопотання представників відповідачів
обґрунтовано тим, що про оскаржувані
накази позивач дізнався у грудні
місяці 2013 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення з
копіями оскаржуваних наказів, які ним
отримано 13.12.2013. Проте, до суду позивач
звернувся лише у березні 2014 року, не
зазначаючи про причини пропуску
місячного строку звернення до суду,
оскільки вважає, що до даних
правовідносин має бути застосовано
тримісячний строк звернення до суду.
Позивач та його представник
стверджують, що ОСОБА_1 не пропущено
строк звернення до суду, оскільки
трудову книжку отримано позивачем лише
07.12.2013, після чого позивач звертався до
вищого керівництва МВС України з
відповідним оскарженням такого
звільнення відповідно до вимог ст. ст.
20, 21 Дисциплінарного статуту ОВС, яким
встановлено, що дисциплінарне
стягнення може бути оскаржене
протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено. Тому позивач та його
представник вважають, що слід
застосовувати тримісячний строк
звернення до суду, встановлений
Законом України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
Розглянувши матеріали
адміністративної справи, колегія
суддів вважає, що позовна заява
підлягає залишенню без розгляду з
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.
Згідно ч. 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до суду у справах щодо
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби встановлюється місячний строк.
За змістом ч. 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
строк звернення до адміністративного
суду обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод та
Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
полковник міліції ОСОБА_1, в органах
внутрішніх справ з 01.10.1992. З 08.06.2011
займав посаду заступника начальника
Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 30.11.2013 № 2050 «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності» заступника
начальника Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції
полковника міліції ОСОБА_1 притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 05.12.2013 № 1095 о/с «По
особовому складу» заступника
начальника Управління МВС України на
Південно-Західній залізниці -
начальника кримінальної міліції
полковника міліції ОСОБА_1 відповідно
до Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (з
поставленням на військовий облік) за п.
64 «є» (за порушення дисципліни).

Порядок проходження служби осіб
рядового та начальницького складу в
органах внутрішніх справ регулюється
спеціальним законодавством, такими як:
Закон України "Про міліцію" від 20 грудня
1990 року №565-ХІІ, Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України, яке
затверджено постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114
(далі - Положення), та Законом України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22 лютого
2006 року №3460-IV.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64
Положення звільнення осіб рядового і
начальницького складу зі служби
проводиться за порушення дисципліни.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" встановлено,
що службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України"
дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Статтею 20 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" визначено, що
особа рядового або начальницького
складу має право усно чи письмово
послідовно звернутися зі скаргою щодо
накладення на неї дисциплінарного
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України або до суду.

Як зазначено вище, згідно вимог статті
99 Кодексу адміністративного
судочинства України для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Таким чином, з урахуванням змісту
позовних вимог, для звернення з даним
адміністративним позовом до суду слід
застосовувати передбачений ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України місячний строк звернення до
суду, так як спірні відносини пов'язані
з проходженням та звільненням позивача
із публічної служби.

Крім того, суд зауважує, що згідно з
правовою позицією Верховного Суду
України щодо застосування
спеціального законодавства у
відносинах публічної служби,
викладеної в рішенні Верховного Суду
України - Постанові колегії суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України від 13
березня 2007 року № 21-1627во06 (номер в
Єдиному державному реєстрі судових
рішень 580887), наявність спеціальних
законів не виключає можливості
застосування до правовідносин,
пов'язаних із проходженням громадянами
публічної служби та її припиненням,
окремих норм трудового законодавства у
випадках, передбачених спеціальними
законами.

В даному випадку, Кодекс
адміністративного судочинства України
не передбачає застосування норм
трудового законодавства при вирішенні
питання строку звернення до суду із
позовом, а визначає місячний строк
звернення із позовом до суду у
відносинах публічної служби.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, колегія суддів вважає
пропущеним строк звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Відповідно до висновку Європейського
суду з прав людини у справі «Проніна
проти України» (рішення від 18 липня 2006
року), - суд аналізує тільки доречні і
важливі аргументи особи.

Згідно положень вищевказаної практики
Європейського Суду з прав людини, Суд
оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, звертає увагу
на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, не
заперечується позивачем, відповідно до
розписки від 07.12.2013 ОСОБА_1 під власний
підпис у відділі кадрового
забезпечення Управління МВС України
на Південно-Західній залізниці
отримано 07.12.2013 трудову книжку НОМЕР_1,
посвідчення про приписку НОМЕР_2,
обхідний лист, витяг з наказу від 05.12.2013
№290.

Відповідно до рекомендованих листів з
повідомленням про вручення від 05.12.2013
№6/6-6668 та №6/1/1-6650, які отримано
позивачем 13.12.2013, позивачеві надіслано
витяг з наказу МВС України від 30.11.2013
№2050 (про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ) та копія наказу МВС
України від 05.12.2013 № 1095 о/с (про
звільнення позивача з органів
внутрішніх справ)

Таким чином, з 7 та 13 грудня 2013 року
позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів, пов'язаних з
проходженням та звільненням його з
публічної служби.

Водночас, до Окружного
адміністративного суду міста Києва
позивач звернувся з позовною заявою
лише 07 березня 2014 року (зареєстровано в
канцелярії суду 11 березня 2014 року).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем пропущено строк на
звернення до суду із зазначеним
позовом, оскільки звернувся до суду із
позовною заявою 07 березня 2014 року.
Разом з тим, будь-яких доказів,
обґрунтувань поважності причин
пропуску строку звернення до суду ні
позовна заява, ні додані до неї
матеріали не містять.

Також колегія суддів, не вважає вірним
твердження позивача, що ним не
пропущено строк звернення до суду, який
встановлено ст. 21 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", та становить
три місяці, а також врахування
досудового врегулювання позивачем
спору.

Так, відповідно до частини першої
статті 20 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" особа
рядового або начальницького складу має
право усно чи письмово послідовно
звернутися зі скаргою щодо накладення
на неї дисциплінарного стягнення до
старшого прямого начальника - аж до
міністра внутрішніх справ України або
до суду.

Строки оскарження дисциплінарних
стягнень визначено ст. 21 Закону України
"Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", відповідно
до якої дисциплінарне стягнення може
бути оскаржено протягом трьох місяців
з дня ознайомлення з наказом особи, на
яку воно накладено.

Пропущений строк для подання скарги
може бути поновлено старшим прямим
начальником, який має право накладати
дисциплінарні стягнення.

Старший прямий начальник у разі
надходження заяви про поновлення
пропущеного строку подання скарги
повинен всебічно та об'єктивно
розглянути її і прийняти відповідне
рішення не пізніше 10 днів після
надходження заяви.

Про результати розгляду заяви про
поновлення пропущеного строку
повідомляються особа рядового або
начальницького складу, яка її подала,
та начальник, який наклав на неї
дисциплінарне стягнення.

Таким чином, встановлений тримісячний
строк оскарження застосовується у
випадку позасудового оскарження
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України.

Разом з тим, колегія суддів звертає
увагу, що частиною першою статті 20
Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ
України" передбачено вибір особи, яким
чином нею буде здійснюватись захист
свого порушеного права, інтересу -
зверненням до керівництва зі скаргою
або до суду.

В свою чергу, частиною 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено спеціальний місячний
строк для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби.

Крім того, як зазначено представником
позивача в додаткових поясненнях від
24.04.2014, позивач звертався до Міністра
внутрішніх справ України зі скаргою
щодо незаконного звільнення. Проте,
звернення позивача зі скаргою до
Міністра внутрішніх справ України
спростовано інформацією за
результатами перевірки за обліками
Управління документального
забезпечення ДРСДЗ МВС України від
18.04.2014, а саме, вказано, що ОСОБА_1 з 20.12.2013
по 31.12.2013 до приймальні громадян МВС
України не звертався зі скаргою
стосовно наказів від 05.12.2013 №1095 о/с, №290
о/с, оскільки оскарження наказів про
звільнення в усному порядку
Дисциплінарним статутом не
передбачено.

Отже, суд приходить до висновку, що
позивачем пропущено строк на звернення
до суду із зазначеним позовом, оскільки
позивач звернувся до суду із позовною
заявою із пропуском місячного строку і
суд не знайшов підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними. При
цьому, позивачем таких причин не
наведено в зв'язку з твердженням про
існування в нього права на звернення до
суду в межах тримісячного строку.

Відповідно до пункту 9 частини першої
ст. 155 Кодексу адміністративного
судочинства України суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Згідно з частиною третьою статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо в ході судового розгляду
справи суд встановить, що провадження у
справі відкрито за позовною заявою,
поданою з пропущенням установленого
законом строку звернення до
адміністративного суду, або викладений
в ухвалі про відкриття провадження у
справі висновок суду про визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 106, 107, 155, 160, 162
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України на
Південно-Західній залізниці,
Міністерства внутрішніх справ України
про визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на посаді,
стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
Л.О. Маруліна

Судді
Р.О. Арсірій

Д.А. Костенко