Справа № 408/415/14-а
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко О.Д.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
справа №408/415/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Геращенка І.В.

суддів Арабей
Т.Г., Губської Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Біловодському районі Луганської
області на постанову Біловодського
районного суду Луганської області від
24 квітня 2014 року у справі № 408/415/14-а за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного Фонду України в
Біловодському районі Луганської
області про визнання дій відповідача
противоправними, зобов'язання вчинити
певні дії щодо перерахунку пенсії та
виплатити недоотримані суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Біловодського
районного суду Луганської області з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в Біловодському районі
Луганської області про визнання дій
відповідача противоправними,
зобов'язання вчинити певні дії щодо
перерахунку пенсії та виплатити
недоотримані суми.

Постановою Біловодського районного
суду Луганської області від 24 квітня 2014
року у справі № 408/415/14-а (суддя Ткаченко
О.Д.) позовні вимоги задоволені
частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Біловодському районі Луганської
області щодо відмови ОСОБА_3 в
перерахунку та невиплаті пенсії
неправомірними, починаючи з 01.10.2013
року, або з врахуванням строку
позовної давності за попередні шість
місяців.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Біловодському районі з
01 жовтня 2013 року провести перерахунок
пенсії ОСОБА_3 в розмірі 80% заробітної
плати, виходячи з усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), у
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та сум виплаченої
позивачу щомісячної індексації
заробітної плати за останні 24
календарних місяців роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, з
врахуванням здійснених виплат.

У задоволенні позову в іншій частині -
відмовлено.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
в якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволені позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
невірним застосуванням норм
матеріального права.

Вважає, що постанова суду прийнята при
неповному та не всебічному досліджені
усіх обставин справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи.

Наголошує на тому, що згідно із ст. 33
Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Матеріальна допомога
на оздоровлення та допомоги для
вирішення соціально - побутових питань
не є складовими заробітної плати
державного службовця у розумінні ч. 2
ст. 33 Закону № 3723 - XII, тому не може бути
врахована для перерахунку пенсії.

Сторони, які брали участь у справі, у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, клопотання
про участь у розгляді справи не
заявлялось, у зв'язку з чим, колегія
суддів розглядає апеляційну скаргу в
порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та наданих
заперечень, колегія суддів встановила.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Біловодському районі
Луганської області та отримує пенсію
за віком згідно Закону України «Про
державну службу», стаж державної
служби складає 10 років 07 місяців 07 днів.

Відповідно до довідки Біловодської
міжрайонної державної податкової
інспекції Луганської області від 04
квітня 2008 року № 877 позивач займає
посаду головного бухгалтера
Біловодської міжрайонної державної
податкової інспекції Луганської
області та її посадовий оклад на цю
дату складає 1083,00 грн., оплата за
спеціальне звання - 11 ранг державного
службовця 70,00 грн., стаж державної
служби 20% - 230,60 грн., та всього сума
складає 1383,60 грн.

Згідно до довідки Старобільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області від 24
лютого 2014 року № 1396/12-30 сума заробітної
плати на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року -
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
становить 14115,00 грн., інші виплати:
квітень 2006 року - 119,77 грн. індексації,
липень 2007 року - 2448,71 грн. матеріальної
допомоги.

Для проведення коригування
вищезазначених виплат розміри
посадового окладу та надбавки за ранг,
визначені на дати підвищень заробітної
плати працюючим державним службовцям,
становили: з 01 квітня 2006 року посадовий
оклад 640,00 грн., ранг 70,00 грн., з 01 травня
2007 року посадовий оклад 747,00 грн., ранг
70,00 грн., з 01 лютого 2008 року посадовий
оклад 1083,00 грн., ранг 70,00 грн.

На всі виплати, включені в довідку,
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

19 березня позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням нової довідки про
заробітну плату.

Листом Управління Пенсійного фонду
України в Біловодському районі
Луганської області від 27 березня 2014
року № 738/02 - 09 відмовило позивачу в
перерахунку пенсії та роз'яснило,
згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80%
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. До заробітної
плати, яка враховується при
призначенні пенсії державним
службовцям, не включається матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення соціально -
побутових питань, індексація та
винагорода за вислугу років, та як ці
виплати не зазначені в переліку
складових заробітної плати,
передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу», а тому не можуть
бути враховані при призначенні пенсії
державним службовцям.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції, апелянт вказує на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає такий висновок
помилковим, а апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України;

2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України..

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані при прийнятті нових законів
або внесені змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Скасування
конституційних прав і свобод - це їх
офіційна (юридична або фактична)
ліквідація. Звуження змісту та обсягу
прав і свобод є їх обмеженням. У
традиційному розумінні діяльності
визначальними поняття змісту прав
людини є умови і засоби, які становлять
можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування та
розвитку. Обсяг прав людини - це їх
сутнісна властивість, виражена
кількісними показниками можливостей
людини, які відображені відповідними
правами, що не є однорідними і
загальними. Загальновизнаним є
правило, згідно з яким сутність змісту
основного права в жодному разі не може
бути порушена.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Статтею 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на Пенсійний фонд
покладене керівництво та управління
солідарною системою, збір, акумуляція
та облік страхових внесків,
призначення пенсії та підготовка
документів для її виплати,
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання, здійснення
контролю за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішення
питань, пов'язаних з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснення адміністративного
управління Накопичувальним фондом та
інші функції, передбачені Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством України покладені
владні управлінські функції у сфері
пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (в редакції, чинній на
час призначення пенсії позивачу) на
одержання пенсії державних службовців
мають право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія державному службовцю
виплачується незалежно від його
заробітку (прибутку), одержуваного
після виходу на пенсію. Максимальний
розмір пенсії (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною та інших доплат
до пенсій, встановлених
законодавством) не може перевищувати
дванадцяти мінімальних розмірів
пенсії за віком, встановленої абзацом
першим частини першої статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

За кожний повний рік роботи понад 10
років на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 року, (розділ ІІ, пункт 6, підпункт
9) стаття 37 ЗУ «Про державну службу»
викладена в редакції, відповідно до
якої на одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку, встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за наявності страхового
стажу, необхідного для призначення
пенсії за віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

До досягнення віку, встановленого
першим реченням частини першої цієї
статті, право на пенсію за віком мають
державні службовці - чоловіки 1955 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952
року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1
січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року
по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня
1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям у частині,
що не перевищує розміру пенсії із
солідарної системи, що призначається
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплачується за рахунок
коштів Пенсійного фонду України.
Частина пенсії, що перевищує цей
розмір, виплачується за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Пенсія, призначена відповідно до цієї
статті, в період роботи на посадах, які
дають право на призначення пенсії в
порядку і на умовах, передбачених цим
Законом, законами України «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність»,
виплачується у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а після звільнення з
таких посад - у розмірі, обчисленому
відповідно до цього Закону.
Максимальний розмір пенсії (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність. Достроково призначена
пенсія з урахуванням підпункту «г»
частини першої пункту 1 статті 26 Закону
України «Про зайнятість населення»,
пункту «в» частини другої статті 12
Закону України «Про загальні засади
подальшої експлуатації і зняття з
експлуатації Чорнобильської АЕС та
перетворення зруйнованого четвертого
енергоблока цієї АЕС на екологічно
безпечну систему» і статті 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» у період до досягнення
пенсійного віку, встановленого
частинами першою та другою цієї статті,
працюючим пенсіонерам не виплачується.

Визначення заробітної плати для
обчислення пенсій державним
службовцям здійснюється в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Цей Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011
року, крім абзацу одинадцятого
підпункту 11 та абзацу сто тридцять
восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II
цього Закону, які набрали чинності з 1
січня 2012 року.

Таким чином, у вищезазначеній редакції
Закон застосовується до пенсій, які
призначаються з 01.10.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на
час виходу ОСОБА_3 на пенсію, її стаж на
державній службі складав 10 років 07
місяців 07 днів, тобто пенсія їй повинна
була призначатися в розмірі 80% від суми
її заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що передбачалося ст. 37
Закону України «Про державну службу» (в
редакції, чинній на час призначення
пенсії позивачу).

Таким чином, колегія суддів не приймає
до уваги доводи відповідача, що при
зверненні пенсіонера до Пенсійного
фонду України за перерахунком пенсії, у
зв'язку з відсутністю у нарахуваннях
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати, такі дії
Управління повинно проводити на умовах
і підставах діючого на момент
звернення законодавства.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог, оскільки згідно ст. 37
Закону України «Про державну службу», в
редакції яка була чинна саме на час
призначення пенсії позивачу, виходячи
з розміру 80% від суми заробітної плати
позивача, на які нараховували страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

За таких підстав апеляційний
адміністративний суд вважає, що
постанова суду першої інстанції
прийнята при вірному застосуванні норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, тому не вбачає підстав для
скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 19, 22 Конституції України, Законом
України «Про державну службу», Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» ст. 2, 9,
ст.160, ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Біловодському районі Луганської
області на постанову Біловодського
районного суду Луганської області від
24 квітня 2014 року у справі № 408/415/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Біловодського районного
суду Луганської області від 24 квітня 2014
року у справі № 408/415/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду
України в Біловодському районі
Луганської області про визнання дій
відповідача противоправними,
зобов'язання вчинити певні дії щодо
перерахунку пенсії та виплатити
недоотримані суми - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
І.В.Геращенко

Судді
Т.Г.Арабей

Л.В.Губська