Справа № 816/2189/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року
м. Київ К/800/63002/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.05.2013р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу
державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції , треті особи - Головне
управління юстиції у Полтавській
області, Управління Державної
казначейської служби України у
Глобинському районі Полтавської
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Глобинського
районного управління юстиції з
вимогами про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 04.04.2013 ВП №37352755, стягнення витрат на
правову допомогу та на сплату судового
збору.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.05.2013р. в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013р.
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без
задоволення, постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
28.05.2013р. по справі № 816/2189/13-а залишено
без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
оскаржувані постанови державним
виконавцем прийняті у відповідності до
вимог Закону України "Про виконавче
провадження" та в межах наданих
повноважень.

У касаційній скарзі представник
позивача з посиланням на порушення
норм матеріального і процесуального
права, допущених судами першої та
апеляційної інстанцій, просить рішення
судів скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Представником відповідача надано
заперечення на касаційну скаргу, в яких
він просить залишити касаційну скаргу
без задоволення, а рішення судів без
змін.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 13.03.2013р. державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження ВП № 36953757 по стягненню з
ОСОБА_2 недоїмки у розмірі 286,99 грн. на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області на підставі вимоги
№ Ф-99 від 12.02.2013р.

21.03.2013р. у зв'язку з несплатою у
добровільному порядку суми
заборгованості державним виконавцем
винесено постанову про стягнення
виконавчого збору у розмірі 28,70 грн.

01.04.2013р. заступником начальника ВДВС
Глобинського РУЮ винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження № 36953757 від 11.03.2013р., в
зв'язку з повідомленням стягувача про
оплату вимоги № 59 від 25.03.2013р.

01.04.2013р. державним виконавцем складено
акт про витрати на проведення
виконавчих дій та винесено постанову
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій в розмірі 47,44 грн.

У зв'язку з несплатою позивачем витрат
на проведення виконавчих дій в розмірі
47,44 грн., 04.04.2013р. заступником
начальника ВДВС Глобинського РУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП №37352755 на
виконання постанови ВП № 36953757 про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій від 01.04.2013р.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для
самостійного його виконання,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна боржника,
що підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи: постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про
виконавче провадження", у виконавчому
документі зазначаються: назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, оскаржувана постанова
відповідає вимогам вищевказаної
статті, оскільки містить дату
прийняття, номер рішення, найменування
стягувача, строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.
Крім того, дата набрання чинності
оскаржуваною постановою не
передбачена законодавством, так як
відсутній окремий порядок набрання
чинності прийнятими постановами у
відповідності до Закону України "Про
виконавче провадження". Разом з тим,
відповідно до п.1.5.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, передбачено визначення у
постанові строку і порядку її
оскарження.

Згідно зі ст. 25 вказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, є обґрунтованими висновки
судів про те, що відповідачем
правомірно та на підставі норм чинного
законодавства відкрито виконавче
провадження №ВП 37352755 на виконання
постанови ВП № 36953757 від 01.04.2013р.,
оскільки позивачем не оплачено витрати
на проведення виконавчих дій в сумі 47,44
грн.

Необґрунтованими є і доводи скаржника
про наявність підстав для відмови у
відкритті спірного виконавчого
провадження щодо виконання постанови
ВП №36953757 від 01.04.2013р., оскільки були
відсутні підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження,
передбачені на ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у ст.17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення;
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 цього Закону;
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури;
якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів; наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками про те, що
державний виконавець Відділу
Державної виконавчої служби
Глобинського районного управління
юстиції при винесенні спірної
постанови діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
Законами України, а оскаржувана
постанова відповідає вимогам чинного
законодавства та не підлягає
скасуванню.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, надали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.05.2013 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.