Справа № 802/1278/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/1278/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю

секретаря судового засідання:
Чабан Вікторії Вікторівни,

пердставників позивача:
Мусіровського О.А., Кириленка В.В.,

представника відповідача:
Апанасевича Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області до
Козятинської районної державної
адміністрації Вінницької області про
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області (далі - ДФІ у
Вінницькій області, позивач) з
адміністративним позовом до
Козятинської районної державної
адміністрації Вінницької області (далі
- Козятинська РДА, відповідач) про
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивачем у період з 11.11.2013 року по
17.01.2014 року проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Козятинської РДА за період з 01.01.2010 року
по 01.11.2013 року, результати якої
оформлено актом № 08-13/01 від 24.01.2014 року,
в якому зазначено ряд виявлених
порушень з боку відповідача.
Враховуючи, що в період ревізії
відповідачем не забезпечено усунення
порушень, листом позивача від 28.02.2014
року № 02-08-25-15/1374, на адресу
Козятинської РДА надіслано вимогу про
усунення виявлених ревізією порушень.
Оскільки вказана вимога відповідачем у
повній мірі не виконана, відповідно до
п. 10 ст. 10 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні",
Державна фінансова інспекція у
Вінницькій області звернулась до суду
з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в позовній заяві, та просили
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача щодо
заявлених позовних вимог заперечував з
підстав, викладених в письмових
запереченнях (а.с. 64-68). Окремо зазначив,
що складові структури місцевої
адміністрації визначаються
адміністрацією самостійно шляхом
прийняття відповідних рішень. Голова
райдержадміністрації відповідно до
законодавства та власних повноважень
сформував структуру шляхом створення
відповідних відділів та секторів.
Невідповідність чисельності штатних
одиниць відповідних структурних
одиниць не може мати своїм наслідком їх
автоматичну перекваліфікацію у інші
структурні одиниці (відділ - сектор) чи
введення посади спеціаліста замість
начальника відділу чи завідувача
сектору, а оскільки особи, визначені в
розрахунках приймалися позивачем на
посади начальників відділів,
завідувачів секторів, визначення
заробітної плати зазначеним особам
виходячи з окладів інших структурних
одиниць неможливо. Тому, на думку
позивача, розрахунок завданої шкоди
бюджету, викладений в акті перевірки,
та вимога щодо повернення згаданих
коштів є безпідставними.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази, суд
встановив наступне.

Відповідно до п. 1.2. Плану
контрольно-ревізійної роботи на IV
квартал 2013 року ДФІ у Вінницькій
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Козятинської РДА за період з 01.01.2010 року
по 01.11.2013 року. Результати ревізії
оформлено актом №08-13/01 від 24.01.2014 року, в
якому зазначаються порушення, що, на
думку позивача, були допущені
Козятинською РДА. Зазначений акт
підписано уповноваженими особами
відповідача із запереченнями, які
позивачем отримано 07.02.2014 року за вх.
№30-118 (а.с. 49-50).

Відповідно до вимог п.43 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 №550, із
змінами, (далі - Порядок №550), позивачем
проаналізовано правильність
обґрунтувань, викладених в
запереченнях, і в терміни визначені
Порядком №550 надано письмовий висновок
на них, який направлено на адресу
відповідача листом Держфінінспекції
від 25 лютого 2014 №02-08-25-15/1272 (а.с. 45-48).

28.02.2014 року на адресу відповідача
направлено лист-вимогу ДФІ у
Вінницькій області №02-08-25-15/1374 про
усунення виявлених ревізією порушень
(а.с. 42-44). Відповідно до п. 2 зазначеного
листа - вимоги, Козятинській РДА
пред'явлено наступну вимогу:

"- стягнути 219546,78 грн. з винних осіб, з
подальшим зарахуванням коштів до
державного бюджету на реєстраційний
рахунок №0187 в УДКСУ у
Козятинському районі та м. Козятин, МФО
802015, код 21080500 "Інші надходження";

- провести перерахунок та відповідну
взаємозвірку щодо єдиного соціального
внеску та повернути зайво сплачені
кошти в сумі 77255,60 грн. або зарахувати в
рахунок майбутніх платежів;

- забезпечити приведення штатних
розписів структурних підрозділів
Козятинської райдержадміністрації до
відповідності вимог Постанови № 179".

Однак, станом на день звернення до суду
з даним позовом відповідачем
порушення, викладені в п. 2 зазначеного
листа - вимоги, не усунуті.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог суд виходив з наступного.

Статус державної фінансової інспекції
України, її функції та правові основи
діяльності визначено Законом України
від 26.01.1993 №2939-ХІІ "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" (далі - Закон).
Головні завдання ДФІ України вказані у
ст.2, а права передбачені ст.10 цього
Закону.

Відповідно до положень ст. 2 Закону,
головним завданням органу державного
фінансового контролю є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяття
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону, державний
фінансовий контроль забезпечується
органом державного фінансового
контролю через проведення державного
фінансового аудиту, перевірки
державних закупівель та інспектування
(у формі планової чи позапланової
ревізії).

Згідно з п. 7, п. 10 ст. 10 Закону, органу
державного фінансового контролю
надається право пред'являти керівникам
та іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства (п. 7), а також право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів (п.
10).

Разом із тим, ст. 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні", лише
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами, що ревізуються.

На підставі системного аналізу норм
наведених правових актів суд приходить
до висновку, що при вирішенні даної
справи слід надати оцінку листу -
вимозі про усунення виявлених порушень
від 28.02.2014 року № 02-08-25-15/1374, оскільки
тільки у випадку, якщо вимоги такого
ґрунтуються на Законі, судом може бути
прийнято рішення про зобов'язання
відповідача виконати їх.

Так, в листі-вимозі ДФІ у Вінницькій
області від 28.02.2014 року № 02-08-25-15/1374
зазначено, що в порушення вимог абз. 2 п.
4 Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.03.2005 року № 179 "Про упорядкування
структури апарату центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
підрозділів та місцевих державних
адміністрацій" протягом 2010 - 2012 років та
січня-жовтня 2013 року Козятинською РДА
створено відділи
райдержадміністратиції та затверджено
їх штатні розписи з чисельністю
штатних посад менш ніж 3 одиниці,
внаслідок чого зайво нараховано та
виплачено заробітної плати
начальникам цих відділів в загальній
сумі 219546,78 грн. та зайво сплачено
єдиного соціального внеску в сумі 77255,60
грн., у зв`язку з чим Козятинську РДА
зобов'язано:

- стягнути 219546,78 грн. з винних осіб, з
подальшим зарахуванням коштів до
державного бюджету на реєстраційний
рахунок №0187 в УДКСУ у
Козятинському районі та м. Козятин, МФО
802015, код 21080500 "Інші надходження";

- провести перерахунок та відповідну
взаємозвірку щодо єдиного соціального
внеску та повернути зайво сплачені
кошти в сумі 77255,60 грн. або зарахувати в
рахунок майбутніх платежів;

- забезпечити приведення штатних
розписів структурних підрозділів
Козятинської райдержадміністрації до
відповідності вимог Постанови № 179".

Як видно з матеріалів акту перевірки
№08-13/01 від 24.01.2014 року ( а.с. 21 - 22 ), станом
на 1 січня 2010 року, 1 січня 2011 року, 1
січня 2012 року, 1 січня 2013 року
затверджено штатні розписи
працівників апарату
райдержадміністрації у кількості 36
штатних одиниць.

Штатні розписи апарату
райдержадміністрації на 2010-2013 роки
затверджені першим заступником голови
Вінницької обласної державної
адміністрації, підписані від імені
голови райдержадміністрації та
головного бухгалтера. Порушень при
затвердженні штатних розписів на 2010-2013
роки ревізією не встановлено.

Проведеним суцільним аналізом штатних
розписів на предмет дотримання вимог
чинного законодавства встановлено, що
в складі райдержадміністрації у 2010, 2011
та 2013 роках створено по 9 відділів, та у
2012 році 8 відділів з чисельністю
працівників менш як 3 одиниці.

Таким чином, як далі зазначено в акті,
головою райдержадміністрації
Лавренюком О.І. в порушення вимог абз. 2
п. 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 12 березня 2005 року № 179 « Про
упорядкування структури апарату
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних підрозділів та
місцевих державних адміністрацій »
протягом 2010 - 2012 років та січня - жовтня
2013 року створено відділи
райдержадміністрації та затверджено
їх штатні розписи з чисельністю
штатних посад менш ніж 3 одиниці, що
призвело до зайвого нарахування та
виплати заробітної плати начальникам
цих відділів в загальній сумі 219546,78 грн.
( а.с. 22 ).

Обставини, викладені в акті перевірки,
підтверджуються наданими в судове
засідання штатними розписами,
переліком управлінь, відділів та інших
структурних підрозділів Козятинської
РДА, картками-довідками за
перевіряємий період ( а.с. 83 - 160 ), а також
розрахунком різниці між заробітними
платами начальників відділів та
заробітними платами завідуючих
секторами, головних спеціалістів за 2010
- 2012 роки та січень - жовтень 2013 року (а.с.
161 ).

В своїх письмових запереченнях
відповідач зазначає, що утворити
відділи та сектори з чисельністю 3 та 2
одиниці за рішенням керівництва немає
можливості, оскільки доведений
облдержадміністрацією фонд оплати
праці не дозволяє збільшити
чисельність працівників та
виплачувати їм встановлену
законодавством заробітну плату.

З даного приводу слід зазначити, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2012 року №887 затверджено Типове
положення про структурний підрозділ
місцевої державної адміністрації.

Пунктом 3 Постанови №887 визначено, що
голови місцевих державних
адміністрацій затверджують положення
про структурні підрозділи відповідних
місцевих державних адміністрацій на
основі Типового положення про
структурний підрозділ місцевої
державної адміністрації,
затвердженого Постановою №887, з
урахуванням методичних рекомендацій
міністерств.

При цьому, абзацом 2 п. 4 постанови
Кабінету Міністрів України від 12.03.2005
року № 179 "Про упорядкування структури
апарату центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
підрозділів та місцевих державних
адміністрацій" (далі - Постанова №179)
передбачено, що у складі апарату
районних державних адміністрацій, їх
самостійних управлінь інших відділів
та структурних підрозділів,
територіальних підрозділів органів
центральної виконавчої влади в районах
та містах обласного значення можуть
утворюватися (якщо інше не передбачено
актами, що мають вищу юридичну силу)
відділи з чисельністю працівників не
менш як 3 одиниці та сектори з
чисельність працівників не менш як 2
одиниці.

Відповідно до п. 3-1 Постанови №179, у
складі місцевих державних
адміністрацій утворюються такі
структурні підрозділи (якщо інше не
передбачено законодавчими актами):

департамент - структурний підрозділ
обласної, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій (крім їх апаратів), що
утворюється для виконання основних
завдань високого ступеня складності
(багатогалузевість,
багатофункціональність), координації
роботи, пов'язаної з виконанням таких
завдань, за умови, що в його складі буде
не менш як два управління;

управління - структурний підрозділ
місцевої державної адміністрації
одногалузевого або
однофункціонального спрямування, до
складу якого входить не менш як два
самостійних відділи;

відділ - структурний підрозділ
місцевої державної адміністрації, що
утворюється для виконання завдань за
одним напрямом діяльності місцевої
державної адміністрації з чисельністю
працівників не менше ніж шість одиниць
в обласній державній адміністрації та
не менше ніж три одиниці у районній
державній адміністрації;

сектор - структурний підрозділ
місцевої державної адміністрації, що
утворюється для виконання завдань за
одним напрямом діяльності місцевої
державної адміністрації, функції якого
неможливо поєднати з функціями інших
структурних підрозділів, з чисельністю
працівників не менше ніж дві одиниці.

Кількість заступників керівників
зазначених структурних підрозділів
визначається за критеріями,
установленими для апарату
центрального органу виконавчої влади.

Окрім того, абз. 5 п. 4 Постанови № 179
визначено, що у разі недоцільності
утворення у складі апарату місцевих
державних адміністрацій, їх
структурних підрозділів, зазначених у
пункті 3-1 цієї постанови,
територіальних підрозділів
центральних органів виконавчої влади
підрозділів, зазначених в абзацах
першому та другому цього пункту, для
виконання окремих функцій вводяться
посади відповідних спеціалістів.

Отже, нормами чинного законодавства
чітко визначена мінімальна
чисельність працівників необхідна для
утворення структурних підрозділів у
складі апарату районних державних
адміністрацій, а сааме: у відділах
чисельність працівників не повинна
бути меншою як 3 одиниці та в секторах -
не меншою як 2 одиниці.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації", склад
місцевих державних адміністрацій
формують голови місцевих державних
адміністрацій.

Таким чином, посилання відповідача на
те, що структурні підрозділи РДА були
утворені ще в 1995 році та протягом всіх
років деякі назви структурних
підрозділів змінювались, але
чисельність працівників залишалась
незмінною, судом до уваги не беруться,
оскільки зазначені факти не
позбавляють відповідача обов'язку
дотримуватись вимог чинного
законодавства та вдосконалювати свою
діяльність.

Відповідно до пункту 10 частини першої
статті 10 Закону України "Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" та п.п.4
п.4 Положення про Державну фінансову
інспекцію, затвердженого Указом
Президента України, органу державного
фінансового контролю надано право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Частиною другою статті 15 цього ж
Закону, встановлено, що законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що ревізуються.

Разом з тим, суд зауважує, що існування
порушень зазначених в листі-вимозі від
28.02.2014 року №02-08-24-15/1374 відповідачем
фактично не заперечується, як і не
заперечується їх невиконання в повній
мірі на день звернення ДФІ у Вінницькій
області до суду.

На час розгляду даної справи в суді
Козятинська РДА Вінницької області в
судовому порядку зазначений
лист-вимогу не оскаржила, в той же час
залишила її без виконання.

Перевіряючи обґрунтованість
вищезазначених вимог ДФІ у Вінницькій
області, суд насамперед зазначає, що
факти порушень норм чинного
законодавства, які стали підставою для
формування листа - вимоги, відповідачем
фактично визнаються, але наголошується
на існуванні ряду обставин, які, на
думку відповідача, перешкоджали
Козятинській РДА дотримуватись вимог
законодавства та усунути виявлені
порушення.

Водночас правомірність заявлених
позовних вимог повністю
підтверджуються зібраними і
дослідженими у судовому засіданні
доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
справах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, що передбачено
ч. 1 ст. 71 КАС України, а суд, відповідно
до ст. 86 КАС України, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши докази суб'єкта владних
повноважень на підтвердження
правомірності своїх рішень та доводи
відповідача, суд вважає заявлений
адміністративний позов підставним і
таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС
України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. При
цьому суд не вправі втручатись у
діяльність суб'єкта господарювання та
вказувати йому у який спосіб слід
усунути виявлені порушення закону.

Оскільки спір вирішено на користь
державного органу, звільненого від
сплати судового збору, а також
враховуючи відсутність витрат
позивача-суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Козятинську районну
державну адміністрацію Вінницької
області виконати вимоги Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області, викладені в пункті 2 листа -
вимоги від 28 лютого 2014 року №02-08-25-15/1374,
а саме:

"- стягнути 219546,78 грн. з винних осіб, з
подальшим зарахуванням коштів до
державного бюджету на реєстраційний
рахунок №0187 в УДКСУ у
Козятинському районі та м. Козятин, МФО
802015, код 21080500 «Інші надходження»;

- провести перерахунок та відповідну
взаємозвірку щодо єдиного соціального
внеску та повернути зайво сплачені
кошти в сумі 77255,60 грн. або зарахувати в
рахунок майбутніх платежів;

- забезпечити приведення штатних
розписів структурних підрозділів
Козятинської райдержадміністрації до
відповідності вимог Постанови № 179".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна