Справа № 345/1921/14-а
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/1921/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано- Франківської області

в складі : головуючого - судді Мигович
О.М.

секретаря
Гладенької Л.Ф.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Савчій П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Калуші справу
за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Калуші та
Калуському районі про визнання
протиправними дій, скасування
розпорядження та зобов'язання вчинити
дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
вищевказаним позовом. Свої вимоги
мотивує тим, що з 11.12.2012 року йому було
призначено пенсію у зв'язку із втратою
годувальників (батька - ОСОБА_4, матері -
ОСОБА_5) відповідно до п.п.2 п.2 ст.36 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в розмір 100%
пенсій за віком померлих годувальників
на всіх непрацездатних членів сім»ї, що
були на той час: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

При первинному призначенні пенсії
загальний її розмір, виходячи із
розміру пенсії за віком кожного з
батьків становив 6521,00 грн. Первинно
розмір пенсії позивача був визначений
у сумі 1304,20 грн. + 30 грн. (доплати до
пенсії дітям-сиротам, старше 18 років),
тобто разом 1334,20 грн. В подальшому, у
зв'язку із різними обставинами
(отримання надбавок і доплат, зміна
прожиткового мінімуму, зменшення
кількості непрацездатних осіб в нашій
сім'ї), розмір пенсії ОСОБА_1 змінювався
і в березні 2014 року становив 1682,03 грн.

При призначенні позивачу пенсії у
зв'язку із втратою годувальника було
застосовано показник середньої
заробітної плати (доходу) в середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2010-2012 роки в розмірі 2368,70 грн.,
оскільки звернення за призначенням
пенсії відбулося в 2013 році. Пенсію ж
було призначено з 11.12.2012 року -
наступного дня після смерті батька.
Такий порядок призначення та розмір
пенсії повністю відповідає чинному
законодавству України. Проте згідно
розпорядження УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі № 161129 від 31.03.2014 року
ОСОБА_1 було здійснено перерахунок
пенсії в розмірі 992,61 грн. + 30 грн.
(доплати до пенсії дітям-сиротам старше
18 років), разом 1022,61 грн.

Згідно листа УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі №158/М-15 від 22.04.2014
року позивача було повідомлено, що при
первинному призначення було невірно
застосований показник середньої
зарплати (доходу) в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески, а саме
при призначенні пенсії у 2013 році
необхідно було застосовувати вказаний
показник за 2007 рік. Таке твердження
працівників Пенсійного фонду позивач
вважає безпідставним, необґрунтованим
та таким, що прямо суперечить чинному
законодавству України.

Тому позивач змушений звернутися до
суду та просить суд визнати дії УПФУ в
м. Калуші та Калуському районі щодо
встановлення частки пенсії у зв'язку із
втратою годувальника в розмірі 992,61 грн.
протиправними, скасувати
розпорядження УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі №161130 від 31.03.2014 року,
а також зобов'язати УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі здійснювати
нарахування та виплату пенсії на
підставах, що були визначені при
первинному призначенні пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, у
розмірі не нижчому за 1652,03 грн.,без
врахування надбавок і доплат, з
можливими подальшими перерахунками у
відповідності до чинного
законодавства України; зобов'язати
УПФУ в м. Калуші та Калуському районі
виплатити недоотриману суму коштів, що
виникла у зв'язку із зменшенням розміру
пенсії з квітня 2014 року та стягнути з
відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі та просить
його задоволити.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з
вищенаведених підстав. Додатково
наголосив, що відповідно ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» для
призначення пенсії за віком
застосовується середня заробітна
плата (дохід) в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії. Оскільки позивач
звернувся за призначенням пенсії у
зв'язку із втратою годувальника в 2013
році, то при первинному розрахунку
пенсії було правомірно застосовано
показник середньої заробітної плати за
2010 -2012 роки. Застосування відповідачем
при розрахунку розміру пенсії
показника середньої зарплати за 2007 рік
суперечить чинному законодавству
України, що визначає порядок
призначення пенсій. Просить позов
задоволити в повному обсязі.

Представник УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі позов не визнав. Суду
пояснив, що відповідно до ст.37 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» розмір пенсії у зв'язку із
втратою годувальника призначається у
відсотках від пенсії померлого
годувальника в залежності від
кількості утриманців, що
розподіляється між ними рівними
частками. Дітям-сиротам пенсія у
зв'язку із втратою годувальника
призначається, виходячи з розміру
пенсії за віком кожного з батьків. Тому
при призначенні пенсії у зв'язку із
втратою годувальника згідно ч.2 ст.37 та
ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
застосовується показник середньої
заробітної плати (дохід) у середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за три календарні роки, що
передують року звернення за
призначенням пенсії годувальника. В
даному випадку пенсії померлого
годувальника - ОСОБА_4.

Проте при призначенні пенсії
позивачу було допущено помилку та
застосовано показник середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2012 рік, тобто рік, який
передував року звернення за
призначенням пенсії по втраті
годувальника. У березні 2014 року було
встановлено вказану вище помилку та з
01.04.2014 року приведено пенсійну виплату
у відповідність до норм чинного
законодавства, а саме проведено
розрахунок пенсії у зв'язку із втратою
годувальника із застосуванням
показника середньої зарплати в
Україні, з якої сплачено страхові
внески - за 2007 рік. Тому відповідно до
розпорядження УПФУ в м. Калуші та
Калуському районі № 161130 від 31.03.2014 року
розмір виділеної частки пенсії у
зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_1
встановлено з 01.04.2014 року відповідно ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а позовні
вимоги є безпідставними та
необґрунтованими. Таким чином,
представник відповідача просить суд в
задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити, виходячи із наступних
підстав.

Згідно з ст. 36 Закону України №1058-ІV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія у зв'язку
із втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні. Непрацездатними членами
сім'ї вважаються, у тому числі, діти (у
тому числі діти, які народилися до
спливу 10 місяців з дня смерті
годувальника) померлого годувальника,
які не досягли 18 років або старші цього
віку, якщо вони стали інвалідами до
досягнення 18 років.

Відповідно до ст. 37 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається в
розмірі: на одного непрацездатного
члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за
віком померлого годувальника; на двох
та більше непрацездатних членів сім'ї -
100 відсотків пенсії за віком померлого
годувальника, що розподіляється між
ними рівними частками.

Як встановлено в судовому засіданні,
з 11.12.2012 року ОСОБА_1 було призначено
пенсію у зв'язку із втратою
годувальників (батька - ОСОБА_4, матері -
ОСОБА_5) в розмірі 100% пенсій за віком
померлих годувальників на всіх
непрацездатних членів сім'ї, що були на
той час: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та позивача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

При первинному призначенні пенсії
ОСОБА_1 загальний її розмір, виходячи
із розміру пенсії за віком кожного з
батьків становив 6521,00 грн. Первинно
розмір пенсії позивача був визначений
у сумі 1304,20 грн. + 30 грн. (доплати до
пенсії дітям-сиротам, старше 18 років),
тобто разом 1334,20 грн. В подальшому, у
зв'язку із різними обставинами
(отримання надбавок і доплат, зміна
прожиткового мінімуму, зменшення
кількості непрацездатних осіб в нашій
сім'ї), розмір пенсії ОСОБА_1 змінювався
і в березні 2014 року становив 1682,03 грн.
(а.с.10).

Судом встановлено, що при первинному
призначенні пенсії ОСОБА_1 було
застосовано показник середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2012 рік, тобто рік, який
передував року звернення за
призначенням пенсії по втраті
годувальника.

Згідно розпорядження УПФУ в м.
Калуші та Калуському районі № 161129 від
31.03.2014 року ОСОБА_1 було здійснено
перерахунок пенсії в розмірі 992,61 грн. +
30 грн. (доплати до пенсії дітям-сиротам
старше 18 років), разом 1022,61 грн., із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу) у середньому
на одну застраховану особу в цілому по
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2007 рік (а.с.5-7).

Ч.3 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

Оскільки пенсія по втраті
годувальника розраховується у
відсотковому відношенні до розміру
пенсії померлого годувальника, то в
розумінні частини третьої статті 45
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
попереднім видом пенсії слід розуміти
саме пенсію, яку отримував на день
смерті годувальник.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» для обчислення
пенсії враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року, незалежно від перерв, та
за весь період страхового стажу,
починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» одним з
показників, який враховується в
формулі визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії є
середня заробітна плата працівників за
календарний рік, що передує року
звернення не за перерахунком, а за
призначенням пенсії. При цьому термін
«обчислення пенсії» у правовому
розумінні тотожний терміну
«призначення пенсії», а не перерахунку.

Виходячи з наведеного, при
перерахунку пенсії не підлягає
врахуванню показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески та яка відповідно до
Закону враховується для призначення
пенсії, за календарний рік, що передує
року перерахунку пенсії, у зв'язку з
визнанням даних змін до Закону
неконституційними, оскільки приписами
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в редакції чинній з 22
травня 2008 року, застосування такого
показника при перерахунку пенсії не
передбачене.

Поняття «середня заробітна плата
працівників» та «показник середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески та яка, відповідно до
цього закону враховується для
обчислення пенсії за календарний рік,
що передує року перерахунку пенсії», є
різними правовими категоріями.

Згідно змісту зазначених норм
законів правила частини першої статті
40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при перерахунку пенсії
застосовуються з метою визначення
періоду страхового стажу, за який може
бути обчислена заробітна плата (дохід),
а частина 2 цієї ж статті передбачає
формулу для обчислення, а не
перерахунку пенсії із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників.

Таким чином, середня заробітна
плата працівників за календарний рік,
що передує року звернення за
призначенням пенсії, використовується
як складова для призначення пенсії
відповідно до ч.2 ст.40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» і є величиною
постійною не змінною при перерахунку
пенсії, на відміну від інших
показників, які використовуються при
визначенні заробітної плати (доходу)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Під час перерахунку пенсії
величина середньої заробітної плати
(доходи) враховується та, яка
використовувалася під час призначення
пенсії.

З урахуванням того, що батько
позивача ОСОБА_4, на день смерті
отримував пенсію, яка йому була
призначена 25.06.2007 року, то при
призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із
втратою годувальника повинен
застосовуватися показник середньої
заробітної плати за 2007 рік, так як
фактично відбулося переведення з
одного виду пенсії (пенсія
годувальника ОСОБА_4) на інший (пенсія
по втраті годувальника ОСОБА_4).
Правові підстави для застосування
показника середньої заробітної плати
за 2010 -2012 роки при розрахунку ОСОБА_1
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника - відсутні, оскільки за
основу для визначення розміру такої
пенсії береться розрахунок пенсії
годувальника.

Тому, привівши розмір пенсії позивача
у відповідність до вимог
законодавства, Управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі не порушило його прав.

Таким чином, оцінивши в сукупності
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.
36,37,40,45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», керуючись ст.ст.94, 158-163
КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Калуші та Калуському районі про
визнання протиправними дій, скасування
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України в м.Калуші та Калуському
районі №161130 від 31.03.2014 року та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Калуський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
термін з моменту отримання її копії.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий: