Справа № 822/341/14
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/341/14
Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

позивача - Гоцко Р.В.

відповідача - Дмитрієва А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький фермер"
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький фермер"
до Дунаєвецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький фермер"
звернулось до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Дунаєвецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 20.12.2013 року.

Хмельницький окружний
адміністративний суд постановою від
20.03.2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
скаржник наголошував на помилковості
висновків суду першої інстанції
стосовно правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення,
оскільки вказана позиція не
ґрунтується на дійсних обставинах
справи і свідчить про те, що в порушення
ст.69, ст.70 КАС України, судом не
враховано надані під час перевірки
документи, що підтверджують походження
власне вирощеної кукурудзи З класу, та
як наслідок подальшу її реалізацію ТОВ
«Стач».

Крім того, на думку скаржника, судом не
враховано, що під час перевірки
підприємством надано всі документи,
які свідчать про реалізацію кукурудзи 3
класу ТОВ «Стач» саме власного
вирощування, водночас податковим
органом не враховано надані під час
перевірки документи, які повністю
підтверджують зазначений факт.

30.04.2014 року до суду надійшли письмові
заперечення Дунаєвецької ОДПІ, в яких
відповідач посилається на
правомірність висновків суду першої
інстанції та безпідставність
тверджень апелянта, окремо зокрема
зауважуючи, що під час проведення
перевірки посадовими особами
відповідача не встановлено документів,
що підтверджують факт обмолоту
кукурудзи та походження кукурудзи, що
не дає змоги товариству включити
вказану продукцію до скороченої
декларації спеціального режиму
оподаткування. Крім того, відповідач
стверджує, що у ТОВ "Дунаєвецький
фермер" відсутні документи щодо
надходження урожаю з полів, зокрема
путівки на перевезення продукції з
поля, тощо.

У судовому засіданні представник
позивача-ТОВ "Дунаєвецький фермер"
вимоги апеляційної скарги підтримав у
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача - Дунаєвецької
ОДПІ проти доводів апеляційної скарги
заперечив, та посилаючись на
правомірність і обґрунтованість
висновків суду першої інстанції,
просив суд у задоволенні апеляційної
скарги ТОВ "Дунаєвецький фермер"
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати, виходячи з
наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, в
період з 11.11.2013 року по 19.11.2013 року
посадовими особами податкового органу
була проведена позапланова виїзна
документальна перевірка ТОВ
"Дунаєвецький фермер" з питань
дотримання достовірності формування
показників податкової звітності з
податку на додану вартість в частині
формування як податкового кредиту, так
і податкових зобов'язань за період з
01.02.2013 року по 30.09.2013 року, за
результатами якої складено акт
№773/2200/37804199 від 26 листопада 2013 року.

В ході перевірки виявлені та
відображені в акті порушення позивачем
вимог: ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість по загальній
декларації "Розрахунки з бюджетом" у
сумі 781251 грн., а саме за липень 2013 року;
п.209.2 ст.209 ПК України в результаті чого
завищено податок на додану вартість по
скороченій декларації суб'єкта
спеціального режиму оподаткування у
сфері сільського господарства, що
підлягав перевірці на суму 781251 грн., а
саме за липень 2013 року.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
від 20.12.2013 року, яке і слугує предметом
оскарження в даній справі.

Таким чином спірні правовідносини у
даній справі виникли з приводу
правомірності включення ТОВ
«Дунаєвецький фермер» реалізованої
ТОВ «Стач» кукурудзи на загальну суму
4687504,56 грн., в тому числі ПДВ 781 251 грн., до
скороченої декларації спеціального
режиму оподаткування.

В свою чергу позиція податкового
органу з приводу даного питання, яка
між іншим знайшла своє відображення у
висновках суду першої інстанції,
полягає у відсутності відповідних
документів, на підтвердження того, що
продукція є власною продукцією ТОВ
"Дунаєвецький фермер", зокрема
документів щодо надходження урожаю з
полів, зберігання та факт
комбайнування кукурудзи, тощо.

Проте до зазначених висновків суду
першої інстанції, колегія суддів
ставиться критично, з огляду на
наступне.

Так судом першої інстанції
встановлено, що ТОВ "Дунаєвецький
фермер" є виробником
сільськогосподарської продукції, у
звязку з чим останнє зареєстровано в
якості платника фіксованого
сільськогосподарського податку. При
цьому товариством на орендованій ним
земельній ділянці засіяно кукурудзу на
загальній площі 765 га, що
підтверджується відповідною формою
№4-сг та довідкою відділу
Держземагентства у Дунаєвецькому
районі.

Матеріали справи свідчать, що між ТОВ
"Дунаєвецький фермер" та ТОВ "Стач"
укладено договір №10/01/07-2013 К-К від 01.07.2013
року, згідно з умовами якого ТОВ
"Дунаєвецький фермер" (постачальник)
зобов'язується передати ТОВ "Стач"
(покупець) товар (кукурудзу) у
кількості, асортименті та в строки
передбачені умовами цього договору та
додатків до нього.

На виконання умов договору №10/01/07-2013 К-К
від 01.07.2013 року ТОВ "Стач" у липні 2013 року
було перераховано кошти на рахунок ТОВ
"Дунаєвецький фермер" як авансовий
платіж за кукурудзу в сумі 5580000 грн. у
тому числі ПДВ в розмірі 930000 грн., що
встановлено згідно банківської
виписки по розрахунковому рахунку, в
результаті чого ТОВ "Дунаєвецький
фермер" на суму отриманої попередньої
оплати виписано податкову накладну №1/2
від 05.07.2013 року.

Зазначена сума податку на додану
вартість була включена до складу
податкового зобов'язання податкової
декларації (по скороченій декларації
спеціального режиму оподаткування у
сфері сільського господарства) за
липень 2013 року та до додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість "Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів".

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зауважує на необґрунтованості
посилань останнього з приводу того, що
в липні 2013 року ТОВ «Дунаєвецький
фермер» проведено реалізацію
кукурудзи 3 класу ТОВ «Стач» не
власного вирощування, оскільки в
даному випадку матеріали справи не
містять жодного доказу які б
підтверджували зазначені обставини.

Натомість матеріали справи містять
договір від 01.07.2013 року №10/01/07-2013 К-К,
відповідно до якого, ТОВ «Дунаєвецький
фермер» (Постачальник) зобов'язаний
поставити ТОВ «Стач» (Покупець)
кукурудзи 3 класу. Разом з тим,
істотними умовами Договору є
кількість, асортимент, ціна, умови та
місце поставки продукції, які
узгоджуються сторонами шляхом
укладення (підписання) письмових
Додатків ... (пп. 1.1.1. Договору).

Згідно з п.3 Додатку №1 від 01.07.2013р. до
даного Договору «...Постачальник
підтверджує, що предмет даного
Договору, а саме кукурудза 3 класу
врожаю 2013 року, не була придбана у
виробника чи третіх осіб та
постачальник є виробником даної
продукції (п. 15 підрозділу 2, розділу XX
ПКУ - Виробник).,.».

Слід зауважити, що на підставі положень
даного Договору виписані в тому числі й
податкові та видаткові накладні, які є
первинними документами, та до змісту і
форми яких в податкового органу жодних
зауважень не виникало, а реальність
господарської операції під сумнів не
ставиться. При цьому, жодних перевірок
по контрагентам позивача Гусятинською
ОДПІ також не проводилось.

Разом з тим на підтвердження доводів
апелянта з приводу того, що насіння,
обробіток землі та внесення
мінеральних добрив, посіви збирання і
перевезення з полів на елеватори та
зберігання здійснювалось саме власно
вирощеної кукурудзи 3 класу, матеріали
справи містять: договір поставки від
03.05.2013 року №03/05/13 ТОВ «Дунаєвецький
фермер» (Покупець) з ТОВ «Торговий дім
«М-Трейд» (Постачальник), згідно якого,
Покупцем придбано насіння кукурудзи та
договір про надання послуг від 01.03.2013
року №01/03/13-25ЮГ ТОВ «Дунаєвецький
фермер» (Замовник) з ТОВ «Мрія Центр»
(Виконавець), згідно якого, Виконавець
зобов'язується надати послуги у
рослинництві із використанням
сільськогосподарської техніки за
завданням Замовника.

Зокрема, на підставі даного договору
здійснювалось внесення ТОВ «Мрія
Центр» мінеральних добрив, посів,
компактування, коткування,
культивування, обприскування
кукурудзи, лущення під кукурудзу (акт
виконаних робіт (надання послуг) № 38
від 30.06.13р. (з додатком) та згідно акту
виконаних робіт (наданих послуг) №355
від 31.10.2013 року ТОВ «Мрія Центр»
зроблено пряме комбайнування
кукурудзи 765 га (обмолот).

Крім того, під час апеляційного
розгляду встановлено, що ТОВ
«Дунаєвецький фермер» (Замовник)
укладено договір про надання
транспортних послуг від 26.08.2012 року
№ТП-75 (пролонгований на 1 рік) з ТОВ
«Мрія- Лізинг» (Перевізник), згідно
якого, Замовник доручає й надає для
перевезення вантажі. Згідно акту
виконаних робіт (наданих послуг) №558
від 30.09.2013 року ТОВ «Мрія- Лізинг»
здійснено транспортування кукурудзи з
полів, на підставі яких виписувались
товарно-транспортні накладні: від
17.09.2013 року №012013372 - №012013418, від 18.09.2013
року №012013421 -№012013469; від 19.09.2013
№012013470-№012013512, від 20.09.2013 року
№012013513-№012013514, №012013516-№012013553, які
підтверджують перевезення кукурудзи з
полів до елеваторів.

Зрештою, ТОВ «Дунаєвецький фермер»
(Поклажодавець) укладено договір
складського зберігання зерна від 03.06.2013
року №03/06-83Г/13 з ТОВ «Мрія Центр»
(Зерновий склад), згідно якого,
Поклажодавець зобов'язується передати
за фактичною вагою зерно (в т.ч. й
кукурудзу) на Зерновий склад, що
знаходиться за адресою Тернопільська
обл., Гусятинський р-н., смт. Гусятин,
вул. Привокзальна, 12, який
зобов'язується прийняти таке зерно для
зберігання тощо. Згідно акту виконаних
робіт (наданих послуг) №619 від 30.09.2013
року ТОВ «Мрія Центр» виписано
складські квитанції на кукурудзу,
лабораторний аналіз кукурудзи,
зберігання кукурудзи в кількості,
приймання кукурудзи, сушка кукурудзи,
очищення засмічення кукурудзи.

На виконання даного договору, виписані
складські квитанції на прийняття
кукурудзи №4234 від 18.09.2013р., №4274 від
19.09.2013р., №4300 від 20.09.2013р., №4305 від
23.09.2013р. та відпуск кукурудзи №4301 від
20.09.2013р., №4308 від 23.09.2013р.

Виписані Реєстри накладних на прийняте
зерно за середньодобовими пробами №67
від 17.09.2013р., № 68 від 18.09.2013р., № 69 від
19.09.2013р., № 70 від 20.09.2013р. в яких
зазначаються номери накладних,
державні номери автомобілів, фізична
вага кукурудзи, лабораторні аналізи
середньодобової проби, попередній
розрахунок зміни ваги тощо.

У розрізі наведених обставин судова
колегія вважає, що у товариства наявні
необхідні документи на підтвердження
факту надходження урожаю з полів,
зберігання та факт комбайнування
кукурудзи, водночас доводи податкового
органу щодо відсутності у товариства
відповідних путівок на перевезення
продукції з поля, є безпідставними,
оскільки зазначені документи мають
бути в наявності радше в перевізника,
який безпосередньо здійснює
перевезення продукції, а не в його
замовника.

Пунктом 209.2 статті 209 ПК України
визначено, що згідно із спеціальним
режимом оподаткування сума податку на
додану вартість, нарахована
сільськогосподарським підприємством
на вартість поставлених ним
сільськогосподарських товарів/послуг,
не підлягає сплаті до бюджету та
повністю залишається в розпорядженні
такого сільськогосподарського
підприємства для відшкодування суми
податку, сплаченої (нарахованої)
постачальнику на вартість виробничих
факторів, за рахунок яких сформовано
податковий кредит, а за наявності
залишку такої суми податку - для інших
виробничих цілей.

Сільськогосподарськими, відповідно до
п. 209.7 ст. 209 ПК України, вважаються
товари, зазначені у товарних групах 1 -
24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301
згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які
отримані в результаті здійснення
діяльності, на яку відповідно до п.209.17
цієї статті поширюється дія
спеціального режиму оподаткування у
сфері сільського та лісового
господарства, а також рибальства, якщо
такі товари вирощуються,
відгодовуються, виловлюються або
збираються (заготовлюються), а послуги
надаються, безпосередньо платником
податку-суб'єктом спеціального режиму
оподаткування (крім придбання таких
товарів/послуг у інших осіб), які
поставляються зазначеним платником
податку - їх виробником.

Відповідно до Групи 10 «Зернові
культури» Розділу II «Продукти
рослинного походження» Митного тарифу
України, який є додатком до Закону
України «Про митний тариф України»,
кукурудза відноситься до зернових
культур товарної позиції 1005 згідно з
УКТ ЗЕД.

На підтвердження наведених позивачем
обставин матеріали справи містять
також статистичну звітність, яка
додатково підтверджує вищевикладені
обставини, а саме: Форму №4-сг «Посівні
площі сільськогосподарських культур» -
яка підтверджує посіви кукурудзи;
Форму 37-сг «Сівба та збирання врожаю
сільськогосподарських культур,
проведення інших польових робіт на 1
жовтня 2013 року» - яка підтверджує збір
кукурудзи; Форму 21-заг "Реалізація
сільськогосподарської продукції за
січень - вересень 2013 року" (місячна) - яка
підтверджує реалізацію кукурудзи.

Зрештою колегія суддів звертає увагу
на п.15 підрозділу 2 розділу ХХ
Перехідних положень ПК України, який
набрав чинності в цій редакції з
06.08.2011р., відповідно до якого тимчасово
до 1 січня 2014 року від оподаткування
податком на додану вартість
звільняються операції з постачання на
митній території України зернових
культур товарних позицій 1001 - 1008 згідно
з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних
позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім
першого постачання таких зернових та
технічних культур
сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств - виробників, а також крім
постачання таких зернових та технічних
культур Аграрним фондом у разі їх
придбання з податком на додану
вартість.

Тобто, аналізуючи наведену норму, можна
дійти висновку, що у випадку якщо
позивач реалізовував
сільськогосподарську продукцію
(кукурудзу) навіть і не власного
виробництва, а фактично був другим
продавцем, останній все одно
звільняється від податку на додану
вартість та має право включити вказану
продукцію до скороченої декларації
спеціального режиму оподаткування.

Таким чином, ТОВ «Дунаєвецький фермер»
правомірно включено податок на додану
вартість по господарській операції з
реалізації ТОВ «Стач» власно вирощеної
кукурудзи на загальну суму 4 687 504,56 грн.,
в тому числі ПДВ 781 251 грн. до скороченої
декларації спеціального режиму
оподаткування у сфері сільського
господарства.

На підставі викладеного, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
по справі доказам, не правильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дунаєвецький фермер" задовольнити
повністю.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 20 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький фермер"
до Дунаєвецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про визнання протиправним
податкового повідомлення-рішення,
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
задовольнити адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дунаєвецький фермер"
до Дунаєвецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області та визнати протиправним і
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 20.12.2013
року.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "19" червня 2014 р. .

Головуючий
Совгира Д. І.

Судді
Білоус О.В.

Курко О. П.