Справа № 2а/2370/191/12
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2370/191/12
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаль М.І.

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
управління Пенсійного фонду України в
м. Смілі та Смілянському районі
Черкаської області на Постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сміла про
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2012 року позивач управління
Пенсійного фонду України в м. Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області звернулась в суд з
адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сміла про
стягнення державної адресної допомоги
та витрат на виплату пенсій громадянам
держав учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну, за
червень-листопад 2011 року в сумі 235112 грн.
13 коп.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року в задоволені вимоги позивача
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
рішення суду скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Відмовляючи в задоволені вимоги
позивача, суд виходив з того, що
позивачем не доведено обґрунтованість
позовних вимог.

Апеляційна інстанція не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Що стосується вимог про стягнення
витрат на виплату допомоги на
поховання, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно ст. 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Положення «Про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах»,
Пенсійний фонд України, управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
готує документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду.

Згідно ч. 7 ст. 1 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» пенсійний фонд
України - орган, уповноважений
відповідно до цього Закону вести облік
платників єдиного внеску,
забезпечувати збір та ведення обліку
страхових коштів, контролювати повноту
та своєчасність їх сплати, вести
Державний реєстр
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та виконувати
інші функції, передбачені законом.

Таким чином, позивач у справі - орган
владних повноважень, який виконує
владні управлінські функції, надані
йому чинним законодавством, відносно
платників страхових внесків.

Згідно ч. 4 п. 4 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію.

З набранням чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності" обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку Порядок
визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Згідно п. 3 Порядку відшкодуванню
підлягають пенсії, призначені
відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті
26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені
відповідно до статей 91, 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" в
разі настання страхових випадків,
визначених Переліком обставин, за яких
настає страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№ 1094.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Згідно п.6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до ст. 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

- страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

- страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

- страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

- страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

- страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

- страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Статтею 4 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування встановлено, що
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування передбачено за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

На підставі ч. 4 ст. 26 Основ, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення відповідно до цього
Закону здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 26 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» інвалідність
вважається такою, що настала внаслідок
трудового каліцтва, якщо нещасний
випадок, який спричинив інвалідність,
стався (крім випадків протиправного
діяння): а) при виконанні трудових
обов'язків (у тому числі під час
відрядження), а також при здійсненні
будь-яких дій в інтересах підприємства
або організації, хоча б і без
спеціального доручення; б) по дорозі на
роботу або з роботи; в) на території
підприємства, організації або в іншому
місці роботи протягом робочого часу
(включаючи і встановлені перерви),
протягом часу, необхідного для
приведення в порядок знарядь
виробництва, одягу тощо перед початком
або після закінчення роботи; г) поблизу
підприємства, організації або іншого
місця роботи протягом робочого часу
(включаючи і встановлені перерви), якщо
перебування там не суперечило правилам
внутрішнього трудового розпорядку; д)
при виконанні державних або
громадських обов'язків; е) при
виконанні дій по рятуванню людського
життя, по охороні державної,
колективної та індивідуальної
власності, а також по охороні
правопорядку.

Список професійних захворювань
затверджується в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності» №
2272-ІІІ органи Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві, починаючи з 01 квітня 2001
року відшкодовують органам Пенсійного
фонду України пенсії, сплачені особам,
яким призначено пенсії внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

Тобто, порядок відшкодування витрат
передбачає здійснення відповідних
розрахунків та проведення стягнення на
централізованому рівні - між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків та Пенсійним Фондом України
та УПФУ наділене правом на звернення до
суду з вимогою про відшкодування
зазначених раніше витрат.

Аналізуючи приведене законодавство та
нормативні акти, які врегульовують
спірні правовідносини та встановлені
обставини справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області підлягає
задоволенню, оскільки позивач має
право вимагати від відповідача
відшкодування витрат на виплату
допомоги на поховання у сумі 600 грн. 00
коп., яку було призначено органами
Пенсійного фонду пенсіонерам.

Що стосується вимог про стягнення
витрат на виплату пенсій громадян СНД,
колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до п. 5 Порядку позивачем за
червень-листопад 2011 були складені акти
звірки витрат по особових справах
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в яких були зазначені
загальні суми витрат, що підлягають
відшкодуванню. Акти звірки були подані
на узгодження та підписання
відповідачу, але останній підписав акт
з протоколами розбіжностей, в яких
зазначив що в акти включена виплата
щомісячної державної адресної
допомоги передбаченої постановою КМУ
№265 від 26.03.2008 р., яку відповідачем не
прийнято до заліку за червень 2011 року
на суму 22224 грн. 65 коп. крім того
доставка - 133 грн. 44 коп., та пенсія по
інвалідності двом особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР на суму 1387 грн. 58 коп. За
липень 2011 року на суму 22224 грн. 65 коп.
крім того доставка - 133 грн. 44 коп., та
пенсія по інвалідності двом особам, які
стали інвалідами від нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР на суму 1387 грн. 58 коп. За
серпень 2011 року державна адресна
допомога на суму 22224 грн. 65 коп. крім
того доставка - 133 грн. 44 коп. та пенсія
по інвалідності двом особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР на суму 1387 грн. 58 коп. за
вересень 2011 року державна адресна
допомога на суму 50998 грн. 38 коп. крім
того доставка - 171 грн. 71 коп., та пенсія
по інвалідності двом особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР на суму 1387 грн. 58 коп. За
жовтень 2011 року державна адресна
допомога на суму 51997 грн. 38 коп. крім
того доставка - 161 грн. 13 коп., пенсія по
інвалідності двом особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР на суму 1427 грн. 89 коп.,
крім того доставка - 171 грн. 78 коп.,
пенсія по інвалідності двом особам, які
стали інвалідами від нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР на суму 1427 грн. 89 коп.

Згідно статті 10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з
іншими надходженнями, формується за
рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статті 21, 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачають
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі його смерті при
настанні страхового випадку,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Збір та акумулювання страхових внесків
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань відповідно
до статті 46 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та статей 1, 2 Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Таким чином, витрати, понесені
Пенсійним фондом України у зв'язку з
виплатою пенсій, передбачених ст.26
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві
положення) Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 1 квітня 2001 року,
встановлено, що Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України. При цьому кошти, виплачені
потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки. Частиною 2 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року № 1105-14 (надалі Закон №
1105) закріплене аналогічне правило якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між ФСС і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат. Сфера дії цього
Закону поширюється на категорію осіб,
щодо відшкодування витрат на виплату
пенсій щодо якої виник спір. Так, згідно
ч. 2 ст. 2 Закону № 1105 особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлене згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

З урахуванням наведеного суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання відповідача відшкодувати
витрати понесені позивачем по оплаті
основного розміру пенсій по
інвалідності за нещасним випадком у
розмірі 8406,10 грн. та 904,94 грн. витрат на
доставку.

Щодо заявлених позовних вимог відносно
відшкодування виплаченої адресної
допомоги колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно ст.21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Порядку № 5-4/4 від
04.03.2003 р. відповідач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, а саме: суму основного розміру
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві;
щомісячну цільову грошову допомогу на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого, суми витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вказаних пенсій. Наведений перелік
відшкодування шкоди при ушкодженні
здоров'я являється вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Державна адресна допомога, яка
встановлена постановою Кабінету
міністрів України № 265 від 26.03.2008 р.
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», не передбачена
у вказаному переліку соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
відповідно наведеного Закону.

Враховуючи наведене колегія суддів
приходить до висновків, що адресна
допомога не входить до складу пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку, тому з цих підстав не підлягає
відшкодуванню відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність часткового скасування
постанови.

Керуючись, ст.ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254, КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача управління
Пенсійного фонду України в м. Смілі та
Смілянському районі Черкаської
області - задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року - скасувати частково.

В скасованій частині постановити по
справі нове рішення, яким вимоги
позивача управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Сміла про
стягнення коштів - задовольнити
частково.

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Сміла на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Смілі та Смілянському
районі Черкаської області
заборгованість у сумі 9911 (дев'ять тисяч
дев'ятсот одинадцять) гривні 04 копійок.

В іншій частині постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
27 лютого 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки
передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови суду буде
виготовлено 05.06.2014 року

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Головуючий суддя

Бистрик Г.М.

Судді:

Карпушова О.В.

Кобаль М.І.