Справа № 2а-72/10
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 р. Справа № 22381/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Каралюса
В.М.

Суддів
Олендера
І.Я. , Улицького В.З.

при секретарі судового засідання
Балко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Вижницького районного центру
зайнятості на ухвалу судді Вижницького
районного суду Чернівецької області
від 26.01.2010 року про відмову у відкритті
провадження у справі за позовом
Вижницького районного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Вижницький районний центр зайнятості в
січні 2010 року звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача на користь Вижницького
районного центру зайнятості суми
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 2326, 29 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
позивачем на підставі наданих ОСОБА_1
документів та відомостей 09.06.2006 року
надано відповідачу статус
безробітного. Однак, під час здійснення
взаємообміну інформацією між
державним реєстратором та службою
зайнятості, 08.06.2007 року стало відомо, що
під час надання статусу безробітного
та перебування на обліку в центрі
зайнятості, ОСОБА_1 був зареєстрований
як суб»єкт підприємницької діяльності,
тобто перебував у статусі приватного
підприємця. Отже, при поданні заяви для
отримання статусу безробітного,
відповідач порушив норму закону, яка
передбачає добросовісне виконання
обов»язку щодо надання необхідних
даних, які впливають на виплату
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг. Крім того, факт
подання відповідачем під час
реєстрації його у Вижницькому
районному центрі зайнятості
недостовірних даних щодо відсутності
державної реєстрації його як
приватного підприємця та його вина у
вчиненні вказаних дій встановлені
постановою Вижницького районного суду
Чернівецької області від 08.04.2008 року у
кримінальній справі №1-40/08.

Ухвалою судді Вижницького районного
суду Чернівецької області від 26.01.2010
року відмовлено у відкритті
провадження у справі за позовом
Вижницького районного центру
зайнятості.

Оскаржувана ухвала судді мотивована
тим, що правовідносини, які є предметом
позову не виникли в рамках реалізації
владних управлінських функцій
позивача і тому не можуть бути
віднесені до сфери публічно-правових
відносин. За таких обставин, суддя суду
першої інстанції дійшов висновку, що
позов Вижницького районного центру
зайнятості про відшкодування завданої
йому шкоди у розмірі 2326,29 грн. підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Не погодившись із ухвалою судді, її
оскаржив позивач - Вижницький районний
центр зайнятості, просить останню
скасувати та постановити нову ухвалу з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи. В апеляційній скарзі
посилається на те, що відповідно до ст.39
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши та
дослідивши матеріали справи приходить
до переконання, що апеляційна скарга є
підставна і підлягає до задоволення з
наступних міркувань.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про
відмову у відкритті провадження у
даній справі, суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що даний
спір не є справою адміністративної
юрисдикції.

Однак, колегія суддів приходить до
переконливого висновку про те, що дана
справа підлягає розгляду за правилами
КАС України з наступних міркувань.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що в
січні 2010 року Вижницький районний
центр зайнятості звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в сумі 2326, 29 грн.

У відповідності до частини 3 статті 36
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно статті 39 вищевказаного Закону,
спори, що виникають із правовідносин за
цим Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Пунктом 9.11 Інструкції «Про порядок
обчислення і сплати внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття та обліку їх надходження до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття»,
затвердженої Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 25.12.2006 року, встановлено, що
подавати позовні заяви та представляти
інтереси Фонду щодо стягнення
страхових внесків, пені і штрафів у
судах мають право Державний центр
зайнятості, центр зайнятості
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київський та Севастопольський міські,
районні, міськрайонні, міські та
районні у містах центри зайнятості.

Частиною 2 статті 12 Закону встановлено,
що функції робочих органів виконавчої
дирекції Фонду покладаються на центр
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласні, Київський і Севастопольський
міські, районні, міськрайонні, міські
та районні у містах центри зайнятості.
Пунктом 6 цієї частини визначено, що
центр зайнятості Автономної
Республіки Крим, обласні, Київський і
Севастопольський міські, районні,
міськрайонні, міські та районні у
містах центри зайнятості
представляють інтереси Фонду в судових
та інших органах.

Аналіз вищенаведених норм
законодавства свідчить про те, що
вирішуваний спір є публічно-правовим,
оскільки виник за участю суб'єкта
владних повноважень, який реалізовував
у спірних правовідносинах надані йому
чинним законодавством владні
управлінські функції.

Пунктом 3 частини 1 ст. 199 КАС України
встановлено, що за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду і постановити нову ухвалу з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Із врахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду справи зі
стадії відкриття провадження у справі
в іншому складі суду.

Керуючись ч.1 ст. 28, ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196,
п.3 ст. 199, п.п. 3,4 ст. 202, п.6 ч.1 ст. 205, ст. 206,
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Вижницького
районного центру зайнятості
задовольнити.

Ухвалу судді Вижницького районного
суду Чернівецької області від 26.01.2010
року про відмову у відкритті
провадження у справі №2а-72/10 скасувати,
та постановити нову ухвалу, якою
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи зі стадії відкриття провадження
у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючого судді
Каралюс
В.М.

Суддів
Олендер
І.Я. , Улицький В.З.

Повний текст ухвали виготовлено 11.06.2010
року