Справа № 2а-16423/11/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 червня 2014 року м. Київ
В/800/2398/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів

судді-доповідача Шипуліної Т.М.

суддів: Бившевої Л.І., Голубєвої Г.К.,
Лосєва А.М., Пилипчук Н.Г.,

перевіривши матеріали заяви
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27.02.2014 у справі №2а-16423/11/2670
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфред С. Топфер
Інтернешенал (Україна)» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у місті Києві по роботі з
великими платниками податків,
заступника начальника Л.О.Гнатко про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 27.02.2014 відхилено касаційну
скаргу Окружної державної податкової
служби - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби,
правонаступником якої є
Міжрегіональне Головне управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 09.04.2012 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.08.2012
залишено без змін.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою Вищого адміністративного суду
України Міжрегіональне Головне
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників звернулась до Верховного
Суду України з заявою про перегляд
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 27.02.2014 та просила допустити
справу до провадження по перегляду
судового рішення Верховним Судом
України.

Відповідно до приписів пункту 1 частини
першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В даному випадку, заявник посилається
на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, зокрема підпункту
5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», підпункту 7.4.5 пункту 7.4 та
підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копію ухвали Вищого
адміністративного суду України від
10.02.2014 у справі №2а-1570/908/2011 (К/9991/53799/12) та
зазначає, що у вказаній справі та у
даній справі за аналогічних обставин
Вищий адміністративний суд, здійснивши
різне тлумачення змісту і сутності
правових норм, дійшов різних висновків
щодо права на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість.

Разом з тим, обставини справи, що
розглядається, відмінні від тих, на які
посилається заявник на обґрунтування
наявності підстав для перегляду
справи.

Так, в ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 27.02.2014, про перегляд
якої подано заяву, суд касаційної
інстанції погодився з висновком судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності формування валових
витрат та податкового кредиту з огляду
на те, що реальність господарських
операцій та отримання позивачем
відповідних послуг підтверджено
оформленими належним чином первинними
документами.

В той час, як зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
10.02.2014 у справі №2а-1570/908/2011 (К/9991/53799/12)
вбачається, що вбачається, що суд
касаційної інстанції погодився з
висновком суду першої інстанції щодо
правомірності визначення позивачеві
податкових зобов'язань, з огляду на те,
що реальність вчинення спірних
господарських операцій не
підтверджена належними первинними
документами.

Таким чином, мова йде про застосування
норм матеріального права до різних за
змістом правовідносин і не може
розцінюватись як неоднакове
застосування касаційною інстанцією
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, у
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
відсутні підстави, передбачені статтею
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, для порушення
питання щодо розгляду заяви Вищим
адміністративним судом України про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Міжрегіональному Головному
управлінню Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників у задоволенні вимоги про
допуск справи для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
27.02.2014 у справі №2а-16423/11/2670 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Альфред С. Топфер
Інтернешенал (Україна)» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у місті Києві по роботі з
великими платниками податків,
заступника начальника Л.О.Гнатко про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: _________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
_________________ Л.І. Бившева

_________________ Г.К. Голубєва

_________________ А.М.Лосєв

_________________ Н.Г. Пилипчук