Справа № 804/3546/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
10 квітня 2014 р. Справа № 804/3546/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового
засіданняБезрученко К.В., за участю:
представника позивача Чебаненка Є.В.,
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП
УКРАЇНА» до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-
07 березня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ІНТЕРПАЙП
УКРАЇНА» до Спеціалізованої державної
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання нечинним та
скасування податкового
про нарахування пені за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності на
загальну суму 207675, 64 грн.
Мотивуючи заявлений адміністративний
позов, позивач зазначив, що Товариством
з обмеженою відповідальністю
«ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» з рядом
контрагентів були укладені
зовнішньоекономічні контракти,
зокрема, контракт від 10.05.2012 № 131/12 з
Торгівельно-Виробничим центром «AVAL» на
постачання трубної продукції. Вказану
продукцію позивачем поставлено
відповідно до умов контракту, однак в
порушення взятих на себе зобов'язань
контрагент - покупець не здійснив
своєчасно оплату отриманого товару.
Відповідачем проведена документальна
невиїзна позапланова перевірка, за
результатами якої складено акт від
28.11.2013 № 336/22.1/33668606 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА»
вимог валютного законодавства у період
з 19.01.2012 по 21.10.2013». Згідно висновків
акту, відповідачем встановлено, що
підприємством позивача порушено ст. 1
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» в
частині несвоєчасного отримання
валютної виручки у сумі 25038803,03 рос. руб.
та 1103351,66 дол. США.
В подальшому, відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
нарахована пеня за порушення термінів
зовнішньоекономічної діяльності в
сумі 207675,64 грн. На думку позивача,
повідомлення-рішення є
необґрунтованим, з огляду на те, що спір
між сторонами розглядався в
Міжнародному комерційному
арбітражному суді при
Торгівельно-промисловій палаті
України. Постановою Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгівельно-промисловій палаті
України від 18.05.2013, на підставі заяви
позивача, припинено арбітражне
провадження, у зв'язку із повною
сплатою боржником існуючого боргу. За
таких обставин, оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є таким, що не
відповідає нормам діючого
законодавства України, суперечить
сталій судовій практиці при вирішенні
спорів у подібних правовідносинах, а
тому підлягає скасуванню.
Відповідач заперечив проти заявленого
адміністративного позову з підстав,
викладених у запереченнях на
адміністративний позов. Так,
відповідач зазначає, що під час
проведення перевірки
зовнішньоекономічної діяльності
позивача було встановлено порушення
останнім вимог статті 1 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» в частині
перевищення 90-денного строку
розрахунків, у зв'язку з чим, відповідно
до статті 4 вищенаведеного Закону,
накладено адміністративне стягнення у
вигляді пені за кожен день
прострочення у розмірі 0,3% від суми
неодержаної виручки. Таким чином,
податкове повідомлення-рішення від
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11.03.2014 було
відкрито провадження у справі та
призначено її до розгляду на 27.03.2014.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд
задовольнити адміністративний позов
Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечив,
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, на підставі наказу від 19.11.2013 №
332, в період з 20 по 22 листопада 2013 року,
відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
За результатами перевірки було
складено акт від 28.11.2013 № 336/22.1/33668606 «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» (
вимог валютного законодавства у період
з 19.01.2012 по 21.10.2013.
Згідно означеного акту, перевіркою
дотримання вимог валютного
законодавства при здійсненні
зовнішньоекономічних операцій за
період з 19.01.2012 по 21.10.2013, виявлено
порушення позивачем встановленого
строку отримання виручки за
експортовану продукцію - порушення
90-денного строку розрахунків за
наступними контрактами:
- від 28.03.2011 №137/11 з РУП «Гомельский
завод сельскохозяйственного
машиностроения «Гомсельмаш» (Росія) на
суму 15512090, 20 рос. руб.;
- від 10.05.2012 № 131/12 з Торгово -
Производственным Центром «AVAL»
(Республіка Азербайджан) на суму 1084062,71
- від 25.12.2012 № 365/12 з ООО «Белкард»
(Республіка Білорусь) на суму 2636983,20 рос.
- від 20.12.2011 № 428/11 з ОАО «Белкард»
(Республіка Білорусь) на суму 6463653,75 рос.
- від 26.10.2012 № 307/12 з ООО
«Белавтозапчасть» (Республіка
Таким чином, згідно з висновками
вищезазначеного акту перевірки
відповідачем було встановлено
порушення Товариством з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА»
ст. 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» в частині несвоєчасного
отримання валютної виручки у сумі
25038803,03 рос.руб. та 1103351,66 дол. США.
На підставі акту від 28.11.2013 № 336/22.1-33668606,
відповідачем винесено податкове
повідомлення - рішення від 11.12.2013 №
за порушення термінів розрахунків у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності, за невиконання зобов'язань
та штрафні санкції за порушення вимог
валютного законодавства в розмірі 951384,
Не погоджуючись з висновками акту
перевірки та винесенням податкового
повідомлення - рішення від 11.12.2013 №
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників.
Рішенням від 14.02.2014 № 3473/10/28.10-10-2-33
Міжрегіональне Головне управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
скаргу задовольнило частково,
скасувало податкове
повідомлення-рішення відповідача від
11.12.2013 № в частині 743709,28 грн., а в
іншій частині податкове
повідомлення-рішення залишило без
змін. У вказаному рішенні
Міжрегіональне Головне управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
вважає правомірним нарахування пені в
частині валютної виручки у сумі 1084062,71
дол. США, з граничним терміном
погашення у період з 13.03.2013 по 11.04.2013 за
контрактом від 10.05.2012 № 131/12, укладеним
між позивачем та
Торгівельно-Виробничим центром «AVAL».
28.02.2014 відповідачем, з урахуванням
вищенаведеного, було винесено
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № на суму
207675, 64 грн.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА»
(як постачальником) та
Торгівельно-Виробничим центром «AVAL»
(як покупцем) укладено
зовнішньоекономічний контракт
купівлі-продажу № 131/12 від 10.05.2012 (з
додатками), відповідно до умов якого
позивач-постачальник зобов'язався
поставити, а покупець прийняти та
оплатити трубну продукцію (товар),
найменування, якість, кількість та ціна
зазначені в специфікації.

Загальна вартість контракту
орієнтовно становить 5000000 дол. США.

На виконання вказаного контракту за
період з 24.05.2012 по 17.06.2013 позивачем
контрагенту поставлена трубна
продукція на загальну вартість 7186996,59
дол. США.

Згідно з додатками до означеного
контракту, які є невід'ємною його
частиною, покупець зобов'язаний
оплатити 100 % вартості товару, шляхом
банківського перерахунку грошових
коштів на рахунок постачальника
протягом 15 календарних днів від дати
оформлення експортної вантажної
декларації.

Однак, Торгівельно-Виробничий центр
«AVAL» в період з 16.05.2012 по 07.07.2013 оплатив
товар частково в розмірі 6457943 доларів
США, недоплативши при цьому 729053, 59 дол.
США, з яких:

- частково поставлений товар
контрагенту 19.04.2013, сума несплаченого
боргу за який становить 34 526,19 дол. США;

- товар поставлений 22.04.2013 на суму 81 829,50
дол. США;

- товар поставлений 23.04.2013 на суму 105651,40
дол. США;

- товар поставлений 24.04.2013 на суму 33044,80
дол. США;

- товар поставлено 30.04.2013 на суму 36787,80
дол. США;

- товар поставлений 28.05.2013 на суму 132921,53
дол. США;

- товар поставлено 29.05.2013 на суму 46179,58
дол. США;

- товар поставлено 30.05.2013 на суму 88 670,98
дол. США;

- товар поставлено 31.05.2013 на суму 97448,78
дол. США.

- товар поставлений 17.06.2013 на суму 71993,03
дол. США

Згідно частини першої статті 1 та
частини першої статті 2 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» (далі - Закон)
імпортні операції резидентів, які
здійснюються на умовах відстрочення
поставки, мають бути здійснені в строк,
що не перевищує 90 календарних днів з
моменту здійснення авансового платежу
або виставлення векселя на користь
постачальника продукції (робіт,
послуг), що імпортується.

Відповідно до частини першої статті 4
вищенаведеного Закону порушення
резидентами термінів, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (митної вартості
недопоставленої продукції) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості.

Згідно з частиною другою цієї ж статті
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», у разі
прийняття судом, Міжнародним
комерційним арбітражним судом чи
Морською арбітражною комісією при
Торгово-промисловій палаті України
позовної заяви резидента про стягнення
з нерезидента заборгованості, яка
виникла внаслідок недотримання
нерезидентом термінів, передбачених
експортно-імпортними контрактами,
терміни, передбачені статтями 1 і 2
цього Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується.

Судом встановлено, що ТОВ «ІНТЕРПАЙП
УКРАЇНА» звернулося до Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України з
позовом до ТПЦ «AVAL» про стягнення
валютної виручки у сумі 1084062, 71 дол. США
з граничним терміном погашення у
період з 13.03.2013 по 11.04.2013, який було
прийнято до розгляду 11.03.2013. Таким чином
позивач вчасно звернувся до суду з
метою стягнення існуючої
заборгованості.

Постановою Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
18.05.2013, на підставі заяви позивача, було
припинено арбітражне провадження, у
зв'язку із повною сплатою боржником
існуючого боргу.

Частиною третьою статті 4 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
встановлено, що в разі прийняття судом
рішення про відмову в позові повністю
або частково або припинення (закриття)
провадження у справі чи залишення
позову без розгляду терміни,
передбачені статтями 1 і 2 цього Закону,
або встановлені Національним банком
України відповідно до статей 1 і 2 цього
Закону, поновлюються і пеня за їх
порушення сплачується за кожний день
прострочення, включаючи період, на який
ці строки було зупинено.

На думку податкового органу, вказана
норма чітко регламентує обов'язок
резидента по сплаті пені за весь період
прострочення, в тому числі і за період
розгляду справи судом, у разі прийняття
судом рішення про відмову в позові
повністю або частково або припинення
(закриття) провадження у справі чи
залишення позову без розгляду, тому
єдиною підставою для звільнення
резидента від відповідальності у
вигляді сплати пені за порушення
строків повернення валютної виручки
або поставки товару за імпортними
контрактами є прийняття рішення судом
про задоволення позову резидента про
стягнення відповідної заборгованості
за зовнішньоекономічним контрактом.

З такою позицією відповідача суд
погодитися не може, з огляду на
наступне.

Зі змісту частини четвертої статті 4
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
вбачається, що в разі прийняття судом
рішення про задоволення позову пеня за
порушення термінів, передбачених
статтями 1 і 10 цього Закону, не
сплачується з дати прийняття позову до
розгляду судом.

За змістом пункту 2 статті 32 Закону
України «Про міжнародний комерційний
арбітраж», третейський суд приймає
постанову про припинення арбітражного
розгляду, коли: позивач відмовляється
від своєї вимоги, якщо тільки
відповідач не висуне заперечень проти
припинення розгляду і третейський суд
не визнає законний інтерес відповідача
в остаточному врегулюванні спору,
сторони домовляються про припинення
розгляду, третейський суд визнає, що
продовження розгляду стало з якоїсь
причини непотрібним або неможливим.

Враховуючи положення вищенаведених
норм чинного законодавства, суд вважає,
що погашення відповідачем по справі, що
розглядається третейським судом, боргу
в добровільному порядку відповідає
правовій підставі щодо прийняття судом
рішення про задоволення позову, за якої
пеня за порушення встановлених
термінів не сплачується з дня
прийняття позову до розгляду справи
судом.

Отже, підстава для нарахування пені за
порушення термінів має визначатися з
урахуванням причин припинення
провадження у справі. Зокрема, якщо
провадження у справі припинено за
заявою позивача про відмову від
позовних вимог у зв'язку з виконанням
відповідачем умов контракту, що
свідчить про порушення відповідних
строків нерезидентом, підстав для
поновлення строків та нарахування
резиденту пені немає.

Зазначені висновки суду узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, викладеною у постанові
Верховного Суду України від 27.02.2012 №
21-387а11 (номер в ЄДРСР 22547574); правовими
позиціями Вищого адміністративного
суду України, викладеними в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 14.04.2011 № К-5364/07, постанові Вищого
адміністративного суду України від
25.02.2013 № К-41947/09.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що правові підстави для
винесення податкового
повідомлення-рішення від 28.02.2014 №
про нарахування пені за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, на
загальну суму 207675, 64 грн. у відповідача
були відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Згідно частини 2 цієї
статті, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд,
перевіривши оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, відповідно до
вимог частини 3 статті 2 КАС України,
доходить висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 28.02.2014 №
прийняте податковим органом, без
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
таке податкове повідомлення-рішення є
протиправним та підлягає скасуванню, а
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Виходячи з цього, суд вважає за
необхідне присудити з Державного
бюджету України на користь позивача
судові витрати з оплати судового збору
у розмірі 4153,51 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163, 186, 254
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП
УКРАЇНА" до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м.Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 28.02.2014 № ( форма "У").

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА"
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 4153 ( чотири тисячі сто
п'ятдесят три) грн. 51 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
15 квітня 2014 року.

Суддя О.В.
Царікова