Справа № 1570/3801/2012
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/3801/2012

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 17
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів (правонаступника -
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби)
про визнання недійсними та скасуванні
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) звернулася до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби про
визнання недійсним (нечинним) та
скасування повністю податкового
повідомлення-рішення від 12.06.2012 року
№ про стягнення штрафних санкцій
на суму 858 грн.; визнання недійсним
(нечинним) та скасування повністю
податкового повідомлення-рішення від
12.06.2012 року № про стягнення
штрафних санкцій у сумі 19 925 грн. за
порушення п.п. 1,12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

В обґрунтування позову зазначено, що
25.05.2012 року була проведена фактична
перевірка ФОП ОСОБА_2, за результатом
якої було встановлено порушення
позивачем п.1, п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та ст.267 Податкового Кодексу
України, про що було складено акт
перевірки № 221/15/32/22/НОМЕР_1 від 05.06.2012
року. На підставі акту перевірки, ДПІ у
Суворовському районі були прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення. Позивач
зазначає, що висновки податкового
органу обґрунтовані тим, що у торговому
об'єкті ФОП ОСОБА_2, при здійсненні
покупки за готівку, розрахункова
операція була проведена без
застосування реєстратора
розрахункових операцій, також було
встановлено здійснення торгівельної
діяльності позивачем у пункті продажу
товарів за готівку, без придбання
торгового патенту та без облікування
товару. З висновками відповідача
позивач не погоджується, вважає їх
необґрунтованими та такими, що не
відповідають вимогам закону. Так,
позивач зазначає, що відповідно до
положень ст. 297.1 Податкового Кодексу
України, платники єдиного податку
звільняються від сплати та подання
податкової звітності зі збору за
провадження деяких видів
підприємницької діяльності
(торговельна діяльність у пунктах
продажу товарів), таким чином,
необхідність придбання позивачем, який
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, торгового патенту,
законодавством не передбачена. Щодо
порушень податкового законодавства
при проведенні розрахункових операцій
та облікування товарів, позивач також
вказує на їх невідповідність вимогам
закону, оскільки обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів,
тобто на спрощеній системі
оподаткування. Також позивач вказує, що
відповідно до положень п. 6 ст. 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
фізичними особами-підприємцями, які
сплачують єдиний податок. Факт
знаходження на спрощеній системі
оподаткування позивач підтверджує
рішенням Одеського окружного
адміністративного суду від 13.06.2013 року,
яким було скасовано рішення ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси про
відмову ФОП ОСОБА_2 у видачі свідоцтва
платника єдиного податку та
зобов'язано видати свідоцтво платника
єдиного податку згідно поданої заяви
від 24.01.2012 року про застосування
спрощеної системи оподаткування.
Зазначене рішення позивач вважає
преюдиціальним при вирішенні справи, у
зв'язку з чим просить заявлені позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 травня 2013
року у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ФОП ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
25.05.2012 року була проведена фактична
перевірка ФОП ОСОБА_2, за результатом
якої було встановлено порушення
позивачем п.1, п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та ст. 267 Податкового Кодексу
України, про що був складений акт
перевірки № 221/15/32/22/НОМЕР_1 від 05.06.2012
року.

На підставі акту перевірки №
221/15/32/22/НОМЕР_1 від 05.06.2012 року ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси Одеської
області ДПС були прийняті податкові
повідомлення-рішення: № від
12.06.2012 року про нарахування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 19 925, 00
грн.; № про нарахування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 858, 00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ФОП
ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з
наступного, з чим погоджується
апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 року
було скасовано рішення Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси від 02.02.2012 року № 3119/ш/17209
про відмову у видачі свідоцтва
платника єдиного податку та
зобов'язано ДПІ у Суворовському районі
м. Одеси Одеської області ДПС видати
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
свідоцтво платника єдиного податку,
згідно поданої заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування від
24.01.2012 року.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20.02.2013 року
постанова Одеського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 року
була скасована, постановлено нове
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову ФОП ОСОБА_2
відмовлено в задоволенні
адміністративного позову повністю.
Постанова суду набрала законної сили
05.03.2013 року.

Відтак, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що рішення Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси від 02.02.2012 року № 3119/ш/17209
про відмову у видачі свідоцтва
платника єдиного податку є таким, що
повністю відповідає вимогам
податкового законодавства, оскільки
відповідно до положень п.п. 4 п.п. 259.5.1 п.
291.5 ст. 291 Податкового Кодексу України (в
редакції чинній на час виникнення
правовідносин), не можуть бути
платниками єдиного податку суб'єкти
господарювання, які здійснюють
видобуток, виробництво, реалізацію
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння, у тому числі органогенного
утворення.

Відповідно до положень 291.2. Податкового
Кодексу України, спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Станом на 25.05.2013 року (на час проведення
перевірки) та відповідно до положень
п.п. 4 п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Податкового
Кодексу України (в редакції закону,
чинній до внесення змін Законом
України № 4834-VI від 24.05.2012 року), ФОП
ОСОБА_2 за обраним видом діяльності (п.п.
52.48.2 КВЕД ДК 009:2005 роздрібна торгівля
ювелірними виробами) відносилась до
суб'єктів господарювання, що не можуть
бути платниками єдиного податку.

Таким чином, на час проведення
перевірки ФОП ОСОБА_2 знаходилась на
загальній системі оподаткування.

Відповідно до положень ст.267
Податкового Кодексу України, суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), їх
відокремлені підрозділи, що здійснюють
торговельну діяльність у пунктах
продажу товарів, отримують в
установленому цією статтею порядку
торгові патенти та є платниками
відповідного податкового збору.

Згідно положень ст. 125 Податкового
Кодексу України, за здійснення
діяльності, передбаченої статтею 267
цього кодексу, без отримання
відповідних торгових патентів,
суб'єкти господарювання, що проводять
торговельну діяльність, сплачують
штраф у подвійному розмірі збору за
весь період здійснення такої
діяльності, але не менше подвійного
його розміру за один місяць.

Згідно положень п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій формі при продажу товарів у
сфері торгівлі зобов'язані вести у
порядку, встановленому законодавством,
облік товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів,
які відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів.

Відповідно до положень ст. 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
санкція в розмірі подвійної вартості
не облікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ФОП
ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду довів
та обґрунтував. В свою чергу позивач,
всупереч наведеним приписам, не довів
апеляційному суду протиправність
прийнятих відповідачем
повідомлень-рішень.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ФОП ОСОБА_2
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 17
травня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов