Справа № 2а-9875/12/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9875/12/2670
інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаль М.І.

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
вересня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва,
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва,
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві, третя
особа Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання бездіяльності
протиправною, стягнення з бюджету
помилково сплачених коштів та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернулась в суд з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва, Державної податкової інспекції
у Голосіївському районі м. Києва,
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві, третя
особа Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання бездіяльності
протиправною, стягнення з бюджету
помилково сплачених коштів та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
вересня 2012 року в задоволені вимоги
позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
рішення суду скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Відмовляючи в задоволені вимоги
позивача, суд виходив з того, що
позивачем було правомірно сплачено до
місцевого бюджету 5% ціни договору
продажу нерухомого майна в якості
податку на доходи фізичних осіб у
розмір 19 182,00 грн., оскільки такий
податок не сплачувався позивачем при
отриманні даного нерухомого майна у
спадок.

Апеляційна інстанція не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції,
Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 19.03.2012 р. затверджено мирову
угоду по цивільній справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа:
Головне управління юстиції в м. Києві
про визнання свідоцтва недійсним.

Вказаною ухвалою між сторонами, які є
спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 та
ОСОБА_7: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 було
розподілено спадкове майно.

При цьому ОСОБА_5, ОСОБА_1, як доньки, є
спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Так, зазначеною ухвалою за ОСОБА_5,
зокрема, було визнано право власності
на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, а за
ОСОБА_2 також було визнано право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

19.06.2012 року між ОСОБА_5, ОСОБА_2 з одного
боку та ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.1 вказаного договору
купівлі-продажу, ОСОБА_5 отримала 640 360,00
грн., а ОСОБА_2 383 640,00 грн.

Вказаний договір купівлі-продажу було
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3

Передумовою до посвідчення договору
нотаріусом була поставлена вимога про
сплату продавцями 5% ціни договору. При
цьому нотаріус послалась на вимоги
пунктів 167.2, 172.2 Податкового кодексу
України.

У зв'язку з цим позивачем було сплачено
податок на доходи фізичних осіб у
розмір 19 182,00 грн.

Відповідно до підпункту 174.2.1 п. 174.2 ст. 174
Податкового Кодексу України об'єкти
спадщини оподатковуються за нульовою
ставкою: вартість власності, що
успадковується членами сім'ї
спадкодавця першого ступеня
споріднення, відповідно, ОСОБА_2 є
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім того, під час розгляду справи,
судом першої інстанції було помилково
застосовано п. 172.1 ст. 172 Податкового
Кодексу України у старій редакції.

Відповідно до п. 172.1 ст. 172 ПК України
доповнено новим абзацом згідно із
Законом № 3609-VI (3609-17) від 07.07.2011р. - «Умова
щодо перебування такого майна у
власності платника податку понад три
роки не розповсюджується на майно,
отримане таким платником податку на
спадщину».

Згідно з п. 5 Порядку взаємодії органів
державної податкової служби, місцевих
фінансових органів та органів
Державного казначейства України в
процесі повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань у випадках,
передбачених податковим
законодавством, здійснюється виключно
на підставі заяви платника податку (за
винятком повернення надміру
утриманих (сплачених) сум податку на
доходи фізичних осіб, які
розраховуються органом державної
податкової служби на підстав поданої
платником податків податкової
декларації за звітний календарний рік
шляхом проведення перерахунку за
загальним річним оподатковуваним
доходом платника податку), яка може
бути подана протягом 1095 днів від дня
виникнення помилково та/або надміру
сплаченої суми.

Відповідно до п. 164.2.10. п. 164.2 ст. 164 ПК
України до загального місячного
(річного) оподаткованого доходу
платника податку включається: дохід у
вигляді вартості успадкованого чи
отриманого у дарунок майна у межах, що
оподатковується згідно з цим розділом.

Згідно із п. 172.1 ст. 172 ПК України дохід,
отриманий платником податку від
продажу (обміну) не частіше одного разу
протягом звітного податкового року
житлового будинку, квартири або їх
частини, кімнати, садового (дачного)
будинку (включаючи земельну ділянку, на
якій розташовані такі об'єкти, а також
господарсько-побутові споруди та
будівлі, розташовані на такій
земельній ділянці), а також земельної
ділянки, що не перевищує норми
безоплатної передачі, визначеної
статтею 121 Земельного кодексу України
залежно від її призначення, та за умови
перебування такого майна у власності
платника податку понад три роки, не
оподатковується.

Умова щодо перебування такого майна у
власності платника податку понад три
роки не розповсюджується на майно,
отримане таким платником у спадщину.
(Пункт 172.1 статті 172 доповнено новим
абзацом згідно із Законом N 3609-VI від
07.07.2011).

Таким чином, суд апеляційної інстанції
не погоджує висновок суду першої
інстанції, оскільки відмова у
задоволенні позову у зв'язку з тим що
позивачем не було сплачено податок з
доходу у вигляді вартості
успадкованого майна за нульовою
ставкою є невірним застосуванням норм
матеріального права.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність скасування постанови
Київського окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2011 року та постановлення нової про
відмову в задоволенні вимог позивача.

Керуючись, ст.ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 212, 254, КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 вересня 2012 року -
скасувати.

Постановити по справі нове рішення,
яким вимоги позивача ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва,
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва,
Головного управління Державного
казначейства України у м. Києві, третя
особа Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання бездіяльності
протиправною, стягнення з бюджету
помилково сплачених коштів та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі м. Києва, щодо
неподання висновку до управління
Державного казначейства у
Святошинському районі м. Києва.

Визнати протиправною відмову
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Києва у
поданні висновку до управління
Державного казначейства у
Голосіївському районі м. Києва.

Стягнути з місцевого бюджету
Святошинського району м. Києва
помилково сплачений податок з доходів
фізичних осіб ОСОБА_2 в розмірі 19 182,00
грн.

Зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві виплатити ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 19 182,00 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки
передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови суду буде
виготовлено 05.06.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Головуючий суддя

Бистрик Г.М.

Судді:

Карпушова О.В.

Кобаль М.І.