Справа № 752/11097/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Новак А.В.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Борисюк
Л.П.,

Петрика І.Й.

при секретарі
Шевчук
К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва на
постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 21 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про зобов'язання зарахування до
стажу роботи годин роботи в зоні
відчуження та проведення перерахунок
пенсії з врахуванням заробітної плати
за роботу в зоні відчуження, -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 21.03.2014 року позовні
вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали апеляційної
справи, доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, дав
правильну правову оцінку наданим
доказам і прийшов до обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва та є
інвалідом II групи внаслідок аварії на
ЧАЕС.

З 30.07.2001 року позивач отримує пенсію по
інвалідності відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інвалід третьої групи
першої категорії, а 26.01.2009 року як
інвалід другої групи першої категорії
відповідно до Закону України «Про
статус і захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
визначено порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, отриманого
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відповідно до ст. ст. 54 і 57 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Пенсії за бажанням осіб можуть
призначатися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу в зоні
відчуження в 1986 -1990 роках, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.

Згідно з довідкою ф. №122 встановлено, що
позивач з 18.07.1986 року по 25.07.1986 року був
безпосередньо зайнятий на роботах з
усунення аварії на ЧАЕС, її наслідків у
зоні відчуження.

Відповідно до рішення Комісії по
трудовим спорам Публічного
акціонерного :товариства
«Київський-науково-дослідний та
проектно-конструкторський інститут
«Енергопроект» від 23 жовтня 2012р.
підтверджено факт роботи ОСОБА_3, в зоні
відчуження з 18.07.1986 в III зоні небезпеки -
6 годин, з 19.07.1986 р. по 25.07.1986 р. в І безпеки
по 10 годин щоденно.

До того ж, факт перебування ОСОБА_3 у
відрядженні до ГРП на ЧАЕС при
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в
період з 18 липня 1986 року по 25 1986 року
встановлено постановою слідчого
прокуратури Радянського району м.
Києва від 09.06.2000 року.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач письмовій формі звертався до
відповідача з приводу проведення
перерахунку його пенсії, виходячи з
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210 «Про
підвищення соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Проте, з відповіді відповідача
вбачається, що у організації відсутні
первинні документи та вбачаються
розбіжності в періодах роботи в зоні
:відчуження за періодом перебування
громадянина ОСОБА_3 в відпустці.

Відповідно п.3Порядку вищезазначеної
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», визначено,
що у разі коли особа пропрацювала у
зоні відчуження менше календарного
місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням
пенсія може обчислюватися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років, без додавання суми
заробітної плати за період роботи за
межами зони відчуження. У такому разі
заробітна плата за весь фактично
відпрацьований час ділиться на число
фактично відпрацьованих днів, а
одержана сума множиться на 25.4. Якщо дні
роботи припали на вихідні і святкові
дні, розрахунок заробітної плати
проводиться у такому ж порядку, як і за
роботу у робочі дні, а доплата за
вихідні і святкові дні, нарахована за
фактично відпрацьований час, з
урахуванням установленої кратності
додається до суми обчисленої
заробітної плати.

Відповідно до ст..55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого ст..26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
потерпілих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасниками ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів, у тому числі
проведенні евакуації людей і майна з
цієї зони, а також тимчасово направлені
або відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві. Перелік цих
пунктів визначається Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно часткового задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів встановила, що в даному
випадку позивач має право на
перерахунок пенсії з врахуванням
заробітної плати за роботу у 30-ти
кілометровій зоні відчуження в період
з 18 по 25 липня 1986 року, так як в
матеріалах справи достатньо доказів на
підтвердження позовних вимог.

Відтак, апелянтом не було надано
вагомих доказів на підтвердження вимог
апеляційної скарги, а висновки суду
першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного
суду м. Києва від 21 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 12.06.2014 року

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П.
Борисюк

І.Й.Петрик

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.