Справа № 2а-989/09
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2010 р. Справа № 13986/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді

суддів

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України у Деражнянському районі
Хмельницької області на постанову
Деражнянського районного суду
Хмельницької області від 24 листопада
2009 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47 до
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області про стягнення невиплаченого
підвищення до пенсії дітям війни,-

В С Т А Н О В И Л
А :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9 ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21. ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_31 ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38,
ОСОБА_39, ОСОБА_40. ОСОБА_41, ОСОБА_42,
ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46,
ОСОБА_47 звернулись в суд з позовом про
визнання протиправною бездіяльності
управління Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області та просили зобов'язати
відповідача здійснити перерахування
їх пенсії та забезпечити їм виплату за
2006-2009 роки відповідно до рішень
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року та від 22.05.2008 року №10-рп/2008.

Вимоги мотивовані тим, що вони належить
до категорії громадян, на яких
поширюються соціальні пільги та
категорії, передбачені Законом України
«Про соціальний захист дітей війни». У
зв'язку з тим, що 09.07.2007 року та 22.05.2008
року рішеннями Конституційного Суду
України було визнано такими, що не
відповідають Конституції України
відповідні положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007-2008
роки», якими була зупинена дія положень
чинного законодавства України, на
підставі якого держава зобов'язувалась
доплачувати щомісячну соціальну
допомогу, відповідач зобов'язаний був
здійснити їм перерахування пенсії за
2007 - 2009 роки , однак подібного ним
зроблено не було.

Постановою Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 24
листопада 2009 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача та
зобов'язано останнього вчинити
перерахунок підвищення до пенсії в
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12 за
період з 22 травня 2008 року по 31 жовтня 2009
року включно, ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_16,
ОСОБА_20, ОСОБА_23, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_43, ОСОБА_45, ОСОБА_47 за період з 22
травня 2008 року по 30 вересня 2009 року
включно, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_24,
ОСОБА_31, ОСОБА_40, ОСОБА_41. ОСОБА_42,
ОСОБА_44, ОСОБА_46 за період з 9 липня по 31
грудня 2007 року включно та 22 травня 2008
року по 30 вересня 2009 року включно,
ОСОБА_19 за період з 9 липня по 31 грудня
2007 року включно та з 22 травня 2008 року по
31 жовтня 2009 року включно, ОСОБА_13,
ОСОБА_15, ОСОБА_22 за період з 9 липня по 31
грудня 2007 року включно та 22 травня 2008
року по 24 листопада 2009 року включно,
врахувавши виплати, які були проведені
в 2007-2009 роках. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що з 09 липня по 31
грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008
року та з 01.01.2009 року та в межах
заявлених вимог, позивачам повинна
була нараховуватись доплата до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, однак безпідставно із-за
відсутності належного фінансового
забезпечення державних соціальних
гарантій, цього відповідачем зроблено
не було, хоча подібне не доведено
останнім, а також невиконання чи
неналежне виконання законів про
виплати через відсутність грошей не є
підставою для виправдання
дискримінуючої недоплати державної
соціальної підтримки дітям війни.

Не погодившись із зазначеними судовим
рішенням управління Пенсійного фонду
України у Деражнянському районі
Хмельницької області подало
апеляційну скаргу з яких із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати постановити
рішення, яким відмовити позивачам в
задоволенні позову.

Покликання маються на те, що
законодавчо не вирішено величину
мінімальної пенсії за віком, щодо
застосування для обчислення
підвищення пенсій особам, яким
встановлений статус дітей війни. Також
не внесені зміни в Закон України «Про
Держаний бюджет України на 2007-2008 роки»
в частині збільшення видатків для
забезпечення державних соціальних
гарантій, які були предметом розгляду в
рішенні Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року.

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційних скарг, вважає за
необхідне їх відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно,
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивачі
являються дітьми війни, у
відповідності до ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», що
вбачається з відмітки в їх пенсійних
посвідченнях.

Згідно ст. 6 згаданого Закону, дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої у 2007 році визначається
прожитковим мінімумом для осіб, які
втратили працездатність, що
урегульовано ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Статтею 62 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено, що прожитковий мінімум
осіб, які втратили працездатність,
встановлюється на рівні: з 1 січня - 380
гривень, з 1 квітня - 406 гривень, з 1
жовтня - 411 гривень. Разом з тим, п. 12 ст. 71
і ст. 111 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» дія норм
закону, які передбачали вищевказані
виплати, була призупинена.

09 липня 2007 року рішенням
Конституційного Суду України за № 6-рп
у справі за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої
статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» (справа про соціальні
гарантії громадян) визнано такими, що
не відповідають Конституції (є
неконституційними) положення п. 12 ст. 71,
ст. 111 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік». З цього
резюмується висновок, що зупинення
законом про Державний бюджет України
дії інших законів України щодо надання
пільг, компенсацій і гарантій, внесення
змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового)
правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не
відповідає статтям 1,3, частині другій
статті 6, частині другій статті 8,
частині другій статті 19, статтям 21, 22,
пункту 1 частини другої статті 92,
частинам першій, другій, третій статті
95 Конституції України.

Судом першої інстанції проведено
аналіз вище вказаних правових норм,
ст.ст. 8, 22 Конституції України та з
огляду на обставини справи зроблено
вірний висновок, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
позаяк починаючи з 9 липня 2007 та по 31
грудня 2007 рік позивачам повинна була
нараховуватись доплата до пенсії,
однак вона не була виплачена із-за
помилковою аргументацією відповідача,
а саме відсутність бюджетних
асигнувань. Проте подібного не
доведено стороною відповідача у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
та разом з тим, невиконання чи
неналежне виконання законів про
виплати через відсутність грошей для
цього, не є підставою для виправдання
дій останнього.

Подібне не суперечить практиці
Європейського Суду з прав людини, що
слід застосовувати у відповідності до
ч. 2 ст. 8 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини».

Так при розгляді справи «Кечко проти
України» (заява №63134/00), суд не прийняв
аргумент Уряду України щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Також, суд при задоволенні позовних
вимог позивачів за 2008 рік вірно виходив
з того, що рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, у
відповідності до якого положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», що обмежувало дію
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» визнано
неконституційним, відтак починаючи
лише з 22.05.2008 року і до 31.12.2008 року,
вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується частини позовних вимог
за 2009 рік, то відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» (у редакції від 18.11.2004,
чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або
щомісячне грошове довічне утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

З аналізу наведених правових норм,
колегія суддів вважає, що місцевий суд
правомірно врахував вимоги позивачів
щодо нарахування державної соціальної
допомоги дитині війни у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
в період з 01.01.2009 року та в межах вимог,
які з огляду на наведені правові норми
являються обґрунтованими.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів

У Х В
А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Деражнянському районі Хмельницької
області залишити без задоволення,
постанову Деражнянського районного
суду Хмельницької області від 24
листопада 2009 року по справі № 2а-989/09,
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя

судді