Справа № 2а-1312/11/0408
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року м.
Київ К/800/23600/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 31.10.2011р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління освіти і науки
виконавчого комітету Криворізької
міської ради, треті особи: Відділ
освіти виконавчого комітету
Центрально-міської районної в м.
Кривому Розі ради, директор
загальноосвітньої школи I-III ступенів №
23 Володченков Михайло Петрович,
Комунальний заклад
„Інноваційно-методичний центр", радник
Криворізького міського голови
Гончарук Георгій Пилиповича про
скасування наказів та стягнення
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2011 року ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до
Управління освіти і науки виконавчого
комітету Криворізької міської ради з
вимогами про скасування наказів від
04.10.2010р. №482 "Про стан викладання хімії в
КЗШ№ 23", від 27.10.2010р. №530 "Про підсумки
перевірки" та стягнення моральної
шкоди.

Постановою Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від
31.10.2011р. в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. скасовано постанову суду
першої інстанції та закрито
провадження у справі на підставі п.1 ч.1
ст. 157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущених судами першої та апеляційної
інстанцій, просить вказані судові
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення, яким поновити провадження у
справі.

З'ясувавши обставини справи в
межах, передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до ст. 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 1983 року працює
у Криворізькій загальноосвітній школі
І-ІІІ ступенів № 23 вчителем хімії, а з
2002 року - вчителем хімії та основ
здоров'я.

У вересні - жовтні 2010 року на
адресу Управління освіти і науки
виконавчого комітету Криворізької
міської ради надійшли скарги батьків
учнів 7-а, 8-а, 8-б, 10-го класів КЗШ №23
стосовно викладання предмету «хімія»
вчителем ОСОБА_2

Для вивчення стану викладання
хімії в КЗШ №23 наказом начальника
Управління освіти і науки виконавчого
комітету Криворізької міської ради від
04.10.2010р. №482 "Про стан викладання хімії в
КЗШ№ 23" створено комісію, затверджено
відповідний план перевірки та
визначено термін її проведення.

В результаті проведеної
перевірки комісія дійшла висновку, що
вчитель хімії - ОСОБА_2 не забезпечує
належний рівень знань учнів, уміння
використовувати їх на практиці, також
мали місце систематичні порушення прав
дітей, психологічний тиск педагога на
учнів.

На підставі матеріалів вказаної
перевірки, з метою усунення причин
конфліктів між учнями 7,8, 10 класів та
вчителем хімії ОСОБА_2 начальником
Управління освіти і науки виконавчого
комітету Криворізької міської ради
прийнято наказ від 27.10.2010р. №530 "Про
підсумки перевірки". Зазначеним
наказом, зокрема, вказано директору КЗШ
№23 на неналежний внутрішній контроль
за організацією навчально-виховного
процесу в закладі, начальника відділу
освіти виконкому Центрально-Міської
районної у місті ради Гоначенко Н.А.
зобов'язано вирішити питання щодо
педагогічного навантаження вчителя
хімії КЗШ №23 ОСОБА_2 і викладення
предмету хімія в 10, 8-А, 8-Б, 7-А класах
іншим фахівцем та посилити контроль за
проведенням атестації педагогічних
працівників в закладах освіти.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржувані накази від 04.10.2010р. №482 "Про
стан викладання хімії в КЗШ№ 23" та від
27.10.2010р. №530 "Про підсумки перевірки"
відповідачем винесено правомірно та в
межах своїх повноважень.

Вирішуючи спір та закриваючи
провадження у справі, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що даний спір
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки компетенція адміністративних
судів поширюється на справи, що
виникають із публічно-правових
відносин і позивачем в таких справах є
особа, що перебуває на публічній
службі. Оскільки ОСОБА_2 працює на
посаді вчителя загальноосвітньої
школи, тобто не є державним службовцем
і не перебуває на державній службі,
такий спір повинен вирішуватися в суді
загальної юрисдикції в порядку
цивільного судочинства.

Колегія суддів погодись з таким
висновком суду апеляційної інстанції
не може з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім тих, для яких законом
установлено інший порядок судового
вирішення.

Справа адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа) -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п. 1
ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України).

У свою чергу суб'єкт владних
повноважень означає орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п. 7
ч. 1 ст.3 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Пунктом 1 ч.1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що до компетенції
адміністративних судів віднесено
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Як вбачається із матеріалів
справи, спірні правовідносини виникли
у зв'язку з реалізацією відповідачем
своїх владних управлінських функцій,
визначених ст.14 Законом України «Про
освіту».

За змістом вказаної статті (в
редакції, чинній на час розгляду
спірних правовідносин) місцевими
органами державної виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
створюються відповідні органи
управління освітою, діяльність яких
спрямовується на: управління
навчальними закладами, що є
комунальною власністю; організацію
навчально-методичного забезпечення
навчальних закладів, вдосконалення
професійної кваліфікації педагогічних
працівників, їх перепідготовку та
атестацію у порядку, встановленому
Міністерством освіти України; контроль
за дотриманням вимог щодо змісту, рівня
і обсягу освіти, атестацію навчальних
закладів, що є комунальною власністю.

Місцеві органи управління
освітою у здійсненні своїх повноважень
підпорядковані місцевим органам
державної виконавчої влади, органам
місцевого самоврядування та
відповідним державним органам
управління освітою у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

В матеріалах справи міститься
Рішенням Криворізької міської ради від
29.01.2009р., яким затверджено Положення про
управління освіти і науки виконкому
міської ради.

Отже, у відносинах з фізичними та
юридичними особами, під час реалізації
своїх завдань та функцій, встановлених
законодавством України, відповідач
наділений відповідними владними
управлінськими функціями.

Таким чином, до компетенції
адміністративних судів належать спори
фізичних чи юридичних осіб з органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, їхньою посадовою або
службовою особою, предметом яких є
перевірка правильності рішень, дій чи
бездіяльності цих органів (осіб),
відповідно до прийнятих або вчинених
ними при здійсненні владних
управлінських функцій.

Оскільки даний спір виник за
участю суб'єкта владних повноважень,
який реалізовував у спірних
правовідносинах надані йому чинним
законодавством владні управлінські
функції, то спір має публічно-правовий
характер і належить до
адміністративної юрисдикції.

З урахуванням вищевказаного,
висновок суду апеляційної інстанції
про те, що даний спір не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки позивач не перебуває на
публічній службі, є помилковим.

Оскільки спір виник не з трудових
правовідносин в розумінні положень
КЗпП України, то помилковим є і
висновок суду апеляційної інстанції,
що даний спір повинен розглядатись в
порядку цивільного судочинства.

Звідси, ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013р. про
закриття провадження в
адміністративній справі не може
залишатися без змін.

Відповідно до частини першої ст.
227 Кодексу адміністративного
судочинства України, підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи для продовження
розгляду є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до постановлення
незаконної ухвали, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанції, яке винесено з
порушенням норм процесуального права,
підлягає скасуванню, а справа -
направленню до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.

Щодо оскарження позивачем в
касаційному порядку постанови
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 31.10.2011р., то в цій
частині касаційне провадження
необхідно закрити, оскільки вказане
судове рішення не переглядалось в
апеляційному порядку та в силу вимог ч.1
ст.211 Кодексу адміністративного
судочинства України не може бути
предметом перегляду в суді касаційної
інстанції.

Керуючись ст.ст. 211, 220, 222, 223, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013р. скасувати, справу направити
до суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Закрити касаційне провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 31.10.2011р.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Суддя - доповідач
Кочан В.М.

судді
Винокуров К.С.

Пасічник С.С.