Справа № 2-2254/11
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
135893/11

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді
Довгої О.І.,

суддів
Ліщинського А.М., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського міського суду від
07.02.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в м.Івано-Франківську про зобов'язання
здійснити нарахування та виплату
державної і додаткової пенсії особі,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.07.2010 року звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в межах строку позовної
давності.

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 07.02.2011 року позов
задоволено частково. Визнано
неправомірною відмову відповідача
щодо підвищення пенсії по інвалідності
позивачу у відповідності до вимог
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за
віком-прожиткового мінімуму для
непрацездатних, відповідно до ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії як інваліду ІІ групи,
інвалідність пов'язана з нслідками
аварії на Чорнобильській АЕС з 08 липня
2009 року, у відповідності до ст.50,54,67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Управління Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську подало апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову, якою
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
при розрахунку пенсії позивача не
враховано положення ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки мінімальний розмір пенсії за
віком, визначений абзацом 1 частини 1
цієї статті застосовується виключно
для визначення розміру пенсій,
призначених згідно з цим законом, а
пенсія позивачу призначена згідно із
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Обчислення розміру пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
регулюється постановами Кабінету
Міністрів України, в яких відсутнє
посилання на визначення мінімального
розміру пенсії відповідно до законів
про державний бюджет України.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Внаслідок
захворювання, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою, позивачу
встановлена 2 група інвалідності, що
підтверджується довідкою МСЕ та
призначено державну та додаткову
пенсії по інвалідності.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. ст. 54, 50 Закону № 796-ХІІ
розмір державної пенсії для позивача
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком, а розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, 75%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статей 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаних вище постанов Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції відповідає нормам
процесуального та матеріального права,
а доводи апеляційної скарги зроблених
судом першої інстанції висновків не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254, КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду від
07.02.2011 року - без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять діб після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів у Вищий
адміністративний суд України.

Головуючий:
Довга О.І.

Судді:
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.