Справа № 2а-826/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 р. Справа № 1524/10/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Шавеля Р.М.

Суддів

Ліщинського А.М. , Носа С.П.

при секретарі судового засідання
Шологон
В.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької обл.
на постанову Новоушицького районного
суду Хмельницької обл. від 07.12.2009р. у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Новоушицькому районі
Хмельницької обл. про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок пенсії,-

В С Т А Н
О В И Л А:

29.10.2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом, у
якому просив визнати незаконною
відмову відповідача Управління
Пенсійного фонду /ПФ/ України в
Новоушицькому районі Хмельницької обл.
в проведенні перерахунку пенсії на
підставі ст.ст.50, 54Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов'язати провести йому перерахунок
пенсії з 01.01.2007р. по 01.10.2009р. в розмірі не
менше 6-ти мінімальних пенсій за віком
основної пенсії та додаткової пенсії у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком і в подальшому виплачувати
пенсію відповідно до вимог ст.ст.50, 54
вищезгаданого Закону; допустити
негайне виконання рішення суду в межах
місячної виплати пенсії (а.с.3-4).

Постановою Новоушицького районного
суду Хмельницької обл. від 07.12.2009р.
заявлений позов задоволено частково;
визнано неправомірними дії
відповідача Управління ПФ України в
Новоушицькому районі Хмельницької обл.
в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні
та виплаті пенсії відповідно до ст.ст.50,
54Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язано пенсійний
орган провести перерахунок пенсії
позивача з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. включно, з
22.05.2008р. по 30.09.2009р. включно відповідно
до ст.ст.50, 54Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплатити різницю між
сумою перерахованої та виплаченої
пенсії; нарахування пенсії проводити
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом на
відповідний період; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено
(а.с.43-47).

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач Управління ПФ
України в Новоушицькому районі
Хмельницької обл., який покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить у поданій апеляційній скарзі
постанову суду першої інстанції в
частині задоволених вимог скасувати
(а.с.51-53).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що відповідно до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України. Винесені цим
органом постанови, які визначають
розміри пенсій категоріям громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є чинними і
є обов'язковими до виконання. Звідси,
питання обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду, в яких відсутнє
покликання на визначення мінімального
розміру пенсії відповідно до положень
Закону України про бюджет.

Також положення ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо
мінімального розміру пенсії за віком
не застосовуються при призначенні
пенсії за Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Також позивачем пропущений річний
строк звернення до суду, встановлений
ст.99 КАС України, поважних причин його
пропуску не наведено.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
представника відповідача на
підтримання поданої скарги,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як достовірно встановлено судом першої
інстанції, позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, віднесений до
першої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
являється інвалідом ІІІ групи (а.с.5-9).

Позивач отримує пенсію відповідно до
ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по ІІІ групі інвалідності
у розмірі фактичних збитків як
потерпілий від Чорнобильської
катастрофи категорії 1 (а.с.10-11, 29-40).

18.08.2009р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку пенсії відповідно до вимог
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (а.с.12), на яку останній
надав відповідь № 2735/05 від 19.08.2009р. про
відсутність підстав для перерахунку
пенсії в розмірах, зазначених у
зверненні позивача (а.с.13-14).

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів ІІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими шести мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІІ групи, учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і віднесеним до 1
категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Розрахунок пенсії позивачу проведено
відповідачем на підставі постанов КМ
України № 530 від 28.05.2008р. «Про деякі
питання соціального захисту окремих
категорій громадян» та № 654 від 16.07.2008р.
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян».

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір суд першої інстанції, враховуючи
вимоги Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, позивач має
право на призначення пенсії в розмірі,
не нижчому шести мінімальних пенсій за
віком, та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
50 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Колегія суддів вважає вірним висновок
суду про те, що новий мінімальний
розмір пенсії за віком залежить від
нового розміру прожиткового мінімуму;
оскільки позивачеві слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин відмова пенсійного
органу у проведенні наведеного
перерахунку у разі встановлення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, є протиправною.

Стаття 58 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів»
встановлювала прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність, а
саме: з 01 жовтня по 01 січня 2009 року у
розмірі 498 грн. (діяв до 31.10.2009р.).

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів» до ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» були внесені зміни та
визначено, що у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
ІІІ групі інвалідності - 140 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; особам,
віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам ІІІ групи - 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Згідно рішення Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р. у справі
1-28/2008 було визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційними) положення ст.67
розділу І, п.п.2-4, 6-8, 10-18, пп.7 п.19, п.п.20-22,
24-34, пп.1-6, 8-12 п.35, п.п.36-100 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» та п.3 розділу ІІІ
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів України»; останні
втратили свою чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, яке також містить
вказівку про преюдиціальне значення
цього рішення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Отже, особи, які є учасниками
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС першої категорії та
інвалідами ІІІ групи внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, повинні
були отримувати за період з 01.01.2008р. по
21.05.2008р. державну пенсію в розмірі 140
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, а з
22.05.2008р. такі набули право на отримання
державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
був виплатити позивачу державну пенсію
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 22.05.2008р., виходячи із
розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Стаття 54 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2009 рік» передбачено,
що у 2009 році прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність з
01.01.2009р. до 30.09.2009р. включно складав 498
грн.

Звідси, відповідач зобов'язаний був
виплатити позивачу державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 01.01.2009р., до 30.09.2009р. включно,
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Окрім цього, не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача в подальшому виплачувати
державну і додаткову пенсію відповідно
до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
згідно ст.104 КАС України необхідною
умовою для звернення особи до суду є
обов'язкова наявність порушення прав,
свобод чи інтересів особи у сфері
публічно-правових відносин. Також
судовому захисту підлягає вже порушене
право, а не те, яке може бути порушене в
майбутньому.

Наведене не позбавляє права позивача
на звернення до суду у випадку
порушення його прав з боку відповідача,
допущених в майбутньому.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до переконливого висновку
про частковое задоволення позовних
вимог, а саме слід визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку позивачу пенсії
по інвалідності згідно ст.ст.49, 50, ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розміру
мінімальної пенсії за віком;
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату недоотриманої
державної і додаткової пенсій позивачу
за періоди з 01.01.2007р. по 31.12.2007р. включно,
з 22.05.2008р. по 30.09.2009р. включно, як
інваліду ІІІ групи, пов'язаного із
наслідками аварії на ЧАЕС, відповідно
до ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; решта позовних вимог
задоволенню не підлягає за
безпідставністю.

При цьому слід враховувати проведені
відповідачем виплати за вказані
періоди.

Також колегія суддів не вбачає підстав
для застосування наслідків,
передбачених ст.100 КАС України,
оскільки представником відповідача
відповідного клопотання в суді першої
інстанції не було заявлено, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.16-18).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новоушицькому районі Хмельницької обл.
на постанову Новоушицького районного
суду Хмельницької обл. від 07.12.2009р. у
адміністративній справі № 2а-826/09/2212
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку згідно вимог
Закону України № 1691-VI від 18.02.2010р.
шляхом подачі касаційної скарги за
правилами цивільного судочинства до
Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя
Шавель Р.М.

Судді
Ліщинський
А.М. , Нос С.П.