Справа № 2а-2188/11
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-2188/11
у 1-й інстанції: Марченко М.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Свириди Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 27
травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради Чернігівської області про
визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області, просила, з урахуванням
уточнених позовних вимог, визнати
протиправною відмову щодо здійснення
перерахунку та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 18 жовтня 2010
року по травень 2011 року.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 27
травня 2011 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - ОСОБА_3 звернулась з
апеляційною скаргою, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким
адміністративний позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 15).

З жовтня 2008 року по серпень 2011 року
позивач перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради Чернігівської області, де
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130,00 грн.

Вважаючи, що відповідач здійснює
виплату вищевказаної допомоги в
меншому розмірі, ніж передбачено
Законом, позивач звернулась до суду з
позовом.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що дії відповідача по виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн. є правомірними.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
з огляду на наступне.

Призначення державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачено статтею 3
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року
№ 2811-ХII.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом № 2240-ІІІ, який поширював свою
дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб. Розмір допомоги також
визначався цими законами.

За ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18 січня 2001 року № 2240-ІІІ передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-ІІІ.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону
№2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону №2240-ІІІ
було виключено статті 40-44.

Рішенням № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25
розділу П Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ. Пунктом 2
розділу ІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ ІІ цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №
2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону №2811-XII.

Згідно ч.3 ст. 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
27 квітня 2010 року № 2154-VI, допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону № 2811-ХІІ та
Закону № 2240-ІІІ призначається та
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Міністрів
України від 27 грудня 2001 року № 1751 саме
на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1
Порядку), згідно з якою встановлюється
Кабінетом Міністрів України тільки
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до Закону № 2240-ІІІ на
виконання ст. 45 Закону № 2154-VI Кабінет
Міністрів України не визначав.

Отже, на спірні правовідносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Дана позиція узгоджується з практикою
Верховного суду України, викладеною в
постановах від 03 серпня 2012 року по
справі №21-300а12, від 21 листопада 2012 року
по справі № 21-410а12, від 18 грудня 2012 року
по справі № 21-395а12.

Аналізуючи обставини справи та норми
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають
задоволенню частково за період з 19
жовтня 2010 року по 29 квітня 2011 року, а
тому постанову суду слід скасувати та
винести нове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції та знайшли своє належне
підтвердження в суді апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції
частково не відповідають встановленим
обставинам по справі, допущені судом
першої інстанції порушення норм
матеріального права частково призвели
до неправильного вирішення справи, а
тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 27
травня 2011 року - скасувати та прийняти
нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплати ОСОБА_3 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_3 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, встановленому ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» за період з 19 жовтня 2010
року по 29 квітня 2011 року з урахуванням
фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складення в повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Повний текст постанови виготовлено
26.03.2014 року.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Бєлова Л.В.