Справа № 813/7016/13-а
Суддя: Довга О.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
3433/14/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський
А.М.,

судді Запотічний
І.І.

секретар судового засідання Коцур В.К.

за участю представників сторін

позивача ОСОБА_1

відповідача Водолазський І.Д.,
Воробець І.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові
апеляційну скаргу Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі № 813/7016/13-а за позовом ОСОБА_4
до Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України про
скасування наказу, поновлення на
роботі, -

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_4 звернулась з позовом до
Львівської митниці Міндоходів, просить
визнати протиправним та скасувати
наказ начальника Львівської митниці
Міндоходів Попазогло С.М. від 29.08.2013 р. №
387-о «Про звільнення ОСОБА_4»; поновити
її на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 1 митного
поста «Мостиська» або рівнозначній
посаді в Львівській митниці
Міндоходів, стягнути на її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на наступне. Відповідачем
проігноровано вимоги трудового
законодавства щодо надання позивачці
пропозиції іншої роботи на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
та відповідачем не отримано відмову
від таких пропозицій; роботодавцем при
винесенні наказу про її звільнення не
було враховано її переважне право
залишення на роботі, визначене статтею
42 Кодексу законів про працю України;
саме по собі перетворення однієї
юридичної особи публічного права в
іншу, без скорочення посади, або у
випадку зміни назви посади, на яку
покладені аналогічні посадові
обов'язки, яку особа обіймала до свого
звільнення, не може бути підставою для
звільнення з посади; відповідачем не
виконано вимог ст. 43 КЗпП України - не
отримано згоди профспілкової
організації, не проведено консультації
щодо її звільнення з профспілковою
організацією.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу. З посиланням на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права
скаржник просить постанову суду першої
інстанції скасувати, та прийняти нову,
якою у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на наступне. При
реорганізації Львівської митниці
відбулося скорочення штатної
чисельності працівників з 1014 до 910,
станом на 29.08.2013 р. у Львівській митниці
Міндоходів було 27 вакантних посад, а 34
працівникам ще не було запропоновано
посади; за час проходження служби в
митних органах позивачка неодноразово
була позбавлена премій та надбавок,
відповідно до наказу Державної митної
служби України від 23.09.2011 року № 2104-к
ОСОБА_4 звільнена з митних органів,
наказом Державної митної служби
України від 18.03.2013 року № 386-к та наказом
Львівської митниці від 30.05.2013 р. № 650-к
ОСОБА_4 було поновлено на посаді
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці;
відповідно до наказу Львівської
митниці від 03.07.2013 р. № 66 «Про
проведення перевірки знань» при
проведенні тестування, які проводились
з метою визначення рівня кваліфікації,
ОСОБА_4 показала незадовільний
результат (30% правильних відповідей); за
змістом ст. 43-1 КЗпП розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
без згоди виборного органу первинної
профспілкової організації
допускається у випадках звільнення
службових осіб органів доходів та
зборів, яким присвоєно спеціальні
звання.

Представник позивача в судовому
засіданні просить апеляційну скаргу
відхилити, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Представники відповідача підтримують
вимоги апеляційної скарги. Просять
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
скасувати, та прийняти нову, якою у
задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається щ матеріалів справи,
ОСОБА_4 проходила службу у митних
органах з 1997 року. На посаду старшого
інспектора відділу митного оформлення
№ 1 митного поста «Мостиська»
Львівської митниці призначена в травні
2010 року.

Наказом Державної митної служби
України № 2104-к від 22.09.2011 р. «Про
припинення перебування на державній
службі» припинено 23.09.2011 року
перебування на державній службі в
митних органах України відповідно до
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу» ОСОБА_4,
старшого інспектора відділу митного
оформлення № 1 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 01.02.2012 р.,
яка набрала законної сили, наказ № 2104-к
від 22.09.2011 року визнано протиправним та
скасовано, поновлено ОСОБА_4 на посаді,
стягнуто середньомісячний заробіток
за час вимушеного прогулу.

Наказом Львівської митниці Міндоходів
від 29.08.2013 р. № 387-о «Про звільнення
ОСОБА_4» позивача 29.08.2013 р. звільнено з
посади старшого інспектора відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Мостиська» Львівської митниці
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у
зв'язку з реорганізацією та
скороченням чисельності працівників
Львівської митниці, керуючись п.1 ст.40
КЗпП України, враховуючи передачу
Львівською митницею всіх зобов'язань
щодо працівників, які не були звільнені
на момент її виключення з ЄДРПОУ.

Відповідно до Указу Президента України
від 24.12.2012 року №726/2012 «Про деякі заходи
з оптимізації системи центральних
органів виконавчої влади», утворено
Міністерство доходів і зборів України
шляхом реорганізації Державної митної
служби України та Державної податкової
служби України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 24.03.2013 року №229 «Про
утворення територіальних органів
Міністерства доходів і зборів»,
створено Львівську митницю Міндоходів
як територіальний орган Міністерства
доходів і зборів України та
реорганізовано Львівську митницю
Державної митної служби України шляхом
приєднання до Львівської митниці
Міндоходів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 звільнена із займаної посади
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках, зокрема, змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників. При цьому звільнення з
підстав зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї
статті, допускається, якщо неможливо
перевести працівника, за його згодою,
на іншу роботу.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

Львівська митниця не була ліквідована
як юридична особа, а була
реорганізована шляхом приєднання до
Львівської митниці Міндоходів.

Про можливе вивільнення відповідно до
п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з
реорганізацією та скороченням
чисельності працівників Львівської
митниці позивачка повідомлена 30.05.2013
року.

Згідно Штатного розпису Львівської
митниці Міндоходів станом на 01.01.2014 р.,
затвердженого 15.01.2014 р., та введеного в
дію 27.01.2014 р., відповідно до наказу
Львівської митниці Міндоходів № 37 від
27.01.2014 р. у Відділі митного оформлення №
1 Митного поста «Мостиська»
заплановано 15 посад старшого
державного інспектора, що за
функціональними обов'язками та
посадовою інструкцією є аналогічними
із раніше займаною посадою позивача,
загальна кількість посад у зазначеному
відділі 29.

У штатному розписі Львівської митниці
на 2013 рік у відділі митного оформлення
№ 1 Митного поста «Мостиська» було
передбачено 27 посад, з яких 15 посад
старшого інспектора. У Тимчасовому
штатному розписі на 2013 рік Львівської
митниці Міндоходів, введеного в дію з
07.05.2013 р., у відділі митного оформлення
№ 1 Митного поста «Мостиська» було
передбачено 29 посад, з яких 15 посад
старшого інспектора.

Відповідно до положень ст. 42 КЗпП
України, при скороченості штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
Однак, відповідачем всупереч положення
норм КЗпП України, не було прийнято до
уваги переважне право ОСОБА_4 на
залишенні на роботі, оскільки зокрема
не враховано тривалий безперервний
стаж позивача в митних органах.

Положення ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України
встановлюють обов'язок власника або
уповноваженого ним органу, одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва
запропонувати працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації, якщо на час
проведення такої реорганізації,
відсутня штатна одиниця (посада), на
якій робітник перебував до зміни в
організації виробництва чи праці.

Однак,як вбачається з матеріалів
справи, та вірно встановлено судом
першої інстанції, Львівська митниця не
була ліквідована як юридична особа, а
була реорганізована шляхом приєднання
до Львівської митниці.

Станом на 29.08.2013 року у Львівській
митниці Міндоходів було 27 вакантних
посад, однак відповідачем не надано
суду доказів того, що позивачу
пропонувалися вакантні посади у
Львівській митниці Міндоходів та
письмових доказів про відмову позивача
під особистий підпис від
запропонованих посад.

Статтею 42 КЗпП України визначено, що
при скороченості штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно змісту ст. 42 КЗпП України
вбачається, що переважне право на
залишення на роботі при рівних умовах
продуктивності праці і кваліфікації
виникає у більш кваліфікованих
працівників, які мають тривалий
безперервний стаж роботи на
відповідному підприємстві, установі,
організації та працівникам, в сім'ї
яких немає інших працівників з
самостійним заробітком.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що під час проведення
процедур визначення рівня
кваліфікації посадових осіб митниці,
останні були поставлені не в рівні
умови, так як одним працівникам, які
проходили тестування і показали
незадовільний результат, надавалась
можливість повторно його пройти, а
позивачу такої можливості не надано.

Відповідно до абз. 3 п.12 Положення, у
разі прийняття рішення про
невідповідність державного службовця
займаній посаді комісія рекомендує
керівникові перевести цього
державного службовця за його згодою на
іншу посаду, що відповідає його
професійному рівню, або звільнити із
займаної посади. Єдиним способом
оцінки кваліфікації працівника є
атестація.

З врахуванням викладеного,
відповідачем не дотримано порядку
звільнення позивача на підставі п.1 ч.1
ст. 40 КЗпП України, тому оскаржуваний
наказ слід скасувати.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції зазначає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на
повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу Львівської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у справі № 813/7016/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання ухвалою законної сили, а у
разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня
складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Довга О.І.

Судді
Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.