Справа № 802/1039/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 травня 2014 р.
Справа № 802/1039/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

секретаря судового засідання:
Старожилової Дар'ї Олександрівни

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача:
Вініцької Б.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до: інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області

про: визнання протиправною та
скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області про
визнання протиправною та скасування
постанови.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
результатами позапланової перевірки
перший заступник начальника інспекції
Держархбудконтролю у Вінницькій
області Гужва Л.П. виніс постанову № 4
від 18.02.2014 р. про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності, якою накладено на позивача
штраф в розмірі 54810,00 грн. за порушення
вимог ст. 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність», пп. 2 п. 1 ст. 34,
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", а саме за
відсутність відповідної проектної
документації розробленої та
затвердженої в установленому
законодавством порядку, відсутність
зареєстрованої інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області декларації про
початок будівельних робіт.

Позивач вважає постанову № 4 від 18.02.2014
р. про накладення штрафу за порушення у
сфері містобудівної діяльності
протиправною, а тому просить її
скасувати.

Позивач в судовому засіданні надав
пояснення, що повністю відтворюють
зміст позовної заяви, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача щодо
задоволення позовних вимог
заперечувала, при цьому зазначила що
при винесенні оскаржуваної постанови
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області діяла у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
письмові матеріали справи та оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, зважаючи
на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 05.04.2007 року № 877-V "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" державний
нагляд (контроль) - це діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Указом Президента України від 08.04.2011р.
№ 439 було затверджено Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України (далі -Указ
Президента). Згідно п.1 Указу
Президента, державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до п.п. 4, 8, 10 Указу
Президента на Держархбудінспекцію в
межах своїх завдань покладені
повноваження здійснювати державний
контроль за дотриманням юридичними і
фізичними особами державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт та проводить
перевірки відповідності виконання
підготовчих та будівельних робіт,
будівельних матеріалів, виробів і
конструкцій, що застосовуються у
будівництві, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил,
технічним умовам, затвердженим
проектним вимогам, рішенням; згідно п.2
Указу Президента, Держархбудінспекція
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, цим Положенням,
іншими актами законодавства України, а
також дорученнями Президента України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№553 від 23.05.2011 р. був затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - Постанова КМУ №553). Відповідно до
п. 5 Постанови КМУ №553 державний
архітектурний контроль здійснюється у
порядку проведення планових та
позапланових перевірок. Крім того
відповідно до вимог п.п.15-22 Постанови
КМУ, результати перевірки оформлюються
відповідним актом, протоколом,
приписом та виноситься постанова.

В судовому засіданні встановлено,
що 31.01.2014 р. (на підставі наказу
Інспекції від 08.01.2014 р. № 1 та доповідної
записки головного державного
інспектора Вознюка Д.С.) головним
державним інспектором відділу по
Північному регіону управління
контролю за будівництвом об'єктів та
державного ринкового нагляду №1
інспекції Держархбудконтролю у
Вінницькій області Вознюком Д.С. у
присутності ФОП ОСОБА_1 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1. За
наслідками перевірки складено акт 80-ПП
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
31.01.2014 р., в якому зазначено про
порушення суб'єктом господарювання
вимог ст. 9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» (відсутність
відповідної проектної документації
розробленої та затвердженої в
установленому законодавством порядку),
пп. 2 п. 1 ст. 34, Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
(відсутність зареєстрованої
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області декларації про
початок будівельних робіт). На підставі
матеріалів та висновків позапланової
перевірки контролюючим органом
складено протокол від 31.01.2014 р. про
вчинення суб'єктом господарювання
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

За наслідками позапланової перевірки
головним державним інспектором
відділу по Північному регіону
управління з контролю за будівництвом
об'єктів та Державного ринкового
нагляду № 1 інспекції
Держархбудконтролю у Вінницькій
області Вознюком Д.С. винесено припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
31.01.2014 року, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 висунуто
вимоги про приведення об'єкта
будівництва відповідно до вимог
чинного законодавства до 30.10.2014 року.

В подальшому першим заступником
начальника інспекції
Держархбудконтролю у Вінницькій
області Гужвою Л.П. винесено постанову
№4 від 18.02.2014 р. про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності, якою накладено на позивача
штраф в розмірі 54810, 00 грн. за порушення
ст. 9 Закону України «Про архітектурну
діяльність», пп. 2 п. 1 ст. 34, Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", а саме відсутність
відповідної проектної документації
розробленої та затвердженої в
установленому законодавством порядку,
відсутність зареєстрованої інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
декларації про початок будівельних
робіт.

На думку відповідача, матеріали
позапланової перевірки від 31.01.2014 р.
вказують на те, що позивачем проведено
будівельні роботи з реконструкції
універмагу з втручанням в основні
конструктивні елементи фронтального
та двох бокових фасадів будівлі, при
цьому проведено роботи з заповнення
цегляною кладкою віконних отворів у
кількості вісім, орієнтовним розміром 2
х 2.5 м., у бокових фасадних стінах на
першому поверсі будівлі та віконних
отворів у кількості десять,
орієнтовним розміром 1.2 х 2.5 м. у
фронтальній фасадній стіні на другому
поверсі будівлі, зі зміною
розрахункового навантаження на
фундаменти. При проведенні зазначених
будівельних робіт по спорудженню
даного об'єкту будівництва відсутня
відповідна проектна документація
розроблена та затверджена в
установленому законодавством порядку
та відсутня зареєстрована інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
декларація про початок будівельних
робіт.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з наступного.

Так, відповідно до договору оренди
земельної ділянки від 03.04.2007 р. в оренду
ОСОБА_1 від Уланівської сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області передається земельна ділянка
загальною площею 0, 4711 га, на якій
знаходяться будівлі і споруди
універмагу терміном на 5 років (до 29
березня 2012 р.) (а.с. 8-9).

Відповідно до додаткової угоди про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 11.06.2012 р.
продовжено термін дії договору на 10
років (а.с. 15).

Згідно реєстраційного посвідчення,
виданого 11.04.2006 р. КП "Вінницьке обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації" за ОСОБА_1
зареєстровано на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу універмагу,
посвідченого приватним нотаріусом
Хмільницького районного нотаріального
округу ОСОБА_5 30 березня 2006 року за
реєстраційним №293, універмаг в цілому
(універмаг літ. А загальною площею 2215, 2
кв. м.; котельня літ. В, загальною площею
106, 9 кв. м.; вбиральня літ. Г, загальною
площею 4,6 кв.м.), що знаходиться по
АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Так, що стосується посилань в
оскаржуваній постанові на те, що
позивачем порушено вимоги
законодавства щодо приведення
будівельних робіт з реконструкції
універмагу по АДРЕСА_1, які проведено
без проектної документації
розробленої та затвердженої в
установленому законодавством порядку
та зареєстрованої відповідно до
законодавства, декларації про початок
будівельних робіт, то суд зауважує
наступне.

Як було встановлено ОСОБА_1 набув права
власності на універмаг 11.04.2006 р. 26.06.2006 р.
між ПП ОСОБА_6 (підрядник) та ОСОБА_1
(замовник) укладено договір №13 на
виконання робіт по ремонту м`якої
покрівлі будівлі універмагу,
відповідно до якого строки виконання
робіт з 27.06.2006 р. по 15.07.2006 р. (а.с. 68-69). На
виконання вказаного договору до
матеріалів справи додано кошторис на
виконання ремонтних робіт м`якої
покрівлі будівлі універмагу,
затверджений ОСОБА_1 08.06.2006 р., акт
прийому-передачі виконаних робіт,
рахунок-фактуру № СФ-0000008 від 08.06.2006 р.
(а.с. 70-72).

06.09.2006 р. між ОСОБА_1 (замовник) та ДП
«ГЮД» (підрядник) укладено договір
підряду №8, відповідно до якого ДП
«ГЮД» зобов'язується виконати у
відповідності до умов даного договору
закладання віконних прорізів,
оштукатурювання цегляних стін
нежитлового приміщення «Універмаг»
(а.с. 73). ДП «ГЮД» має ліцензію серії АВ
№ 051375 на будівельну діяльність, строк
дії якої з 07.04.2006 р. по 07.04.2011 р. (а.с. 76). На
виконання даного договору, до
матеріалів справи надано акт приймання
виконаних будівельних робіт за
вересень 2006 р., видаткову накладну
№СК-0033451 від 18.08.2006 р., №ПР-0000817 від 08.06.2006
р., наряд на відвантаження №СК-0033209 від
17.08.2006 р. (а.с. 74-75, 78-80).

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 36 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" право на виконання
підготовчих робіт (якщо вони не були
виконані раніше згідно з повідомленням
або зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I-III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо
будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників) після
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
позивача притягнуто до
відповідальності передбаченої п. 8 ч. 3
ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності" за порушення
ст. 9 Закону України «Про архітектурну
діяльність», пп. 2 п. 1 ст. 34, Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", а саме за відсутність
відповідної проектної документації
розробленої та затвердженої в
установленому законодавством порядку,
відсутність зареєстрованої інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
декларації про початок будівельних
робіт

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно ч. 1 п. 2 ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I-III
категорій складності.

Як було встановлено, будівельні роботи
були виконані в 2006 році, на
підтвердження чого було надані
відповідні докази.

До 12.03.2011 р. дані правовідносини
регулювались Законом України "Про
планування і забудову територій".

Згідно ч. 1, 2 ст. 29 Закону України "Про
планування і забудову територій"
дозвіл на виконання будівельних
робіт - документ, що засвідчує право
замовника та підрядника на виконання
підготовчих (якщо підготовчі роботи не
були виконані раніше відповідно до
дозволу на виконання підготовчих
робіт) і будівельних робіт, підключення
об'єкта будівництва до інженерних
мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

12.03.2011 р. набрав чинності Закон України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону №3038-VI
замовник має право виконувати
будівельні роботи після реєстрації
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності.

Форма декларації про початок виконання
будівельних робіт, порядок її подання
та реєстрації, форма повідомлення про
зміну даних у зареєстрованій
декларації визначаються Кабінетом
Міністрів України (ч. 3 ст. 36 Закону №
3038-VI ).

22.12.2011 р. Законом України № 4220-VІ "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо посилення
відповідальності та вдосконалення
державного регулювання у сфері
містобудівної діяльності" Закон
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР (далі -
Закон № 208/94-ВР) викладено у новій
редакції, яка набрала чинності 19.01.2012 р.

Так, пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону
№ 208/94-ВР встановлено, що суб'єкти
містобудування, які виконують
будівельні роботи, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення норм, державних
стандартів і правил або затверджених
проектних рішень - у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат.

Однак суд вважає за необхідне
зазначити, що зазначеною нормою
передбачена відповідальність для
суб'єктів містобудування, які
виконують будівельні роботи, в той час
як ОСОБА_1 в даних правовідносинах є
суб'єктом містобудування, який є
замовником будівництва та якого може
бути притягнуто до відповідальності
згідно ч. 2 ст. 2 Закону № 208/94-ВР.

Більш того, згідно постанови №4 від
18.02.2014 р. про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності встановлено порушення
Закону України «Про архітектурну
діяльність», п. 2 ч. 1 ст. 34, Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", а саме за відсутність
відповідної проектної документації
розробленої та затвердженої в
установленому законодавством порядку,
відсутність зареєстрованої інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
декларації про початок будівельних
робіт, в той час як позивача притягнуто
до відповідальності, яка передбачена
пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону №
208/94-ВР.

Так, відповідно до пункту 4 частини 2
статті 2 Закону № 208/94-ВР суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
правопорушення, зокрема виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт.

Обов'язок подання декларації про
початок виконання будівельних робіт,
порядок її подання та реєстрації
законодавчо закріплено у квітні 2011
року, а відповідальність за початок
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації - у січні 2012 року.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи будівельні роботи
здійснювалась позивачем у 2006 р.

Таким чином, правопорушення у сфері
містобудування вчинено позивачем до
законодавчо встановленої за це
відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп
частину першу статті 58 Конституції
України щодо дії нормативно-правового
акта в часі потрібно розуміти так, що
вона починається з моменту набрання
цим актом чинності і припиняється з
втратою ним чинності, тобто до події,
факту застосовується той закон або
інший нормативно-правовий акт, під час
дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, при розгляді справи судом
встановлено безпідставність
накладення на позивача штрафу згідно
постанови від 18.02.2014 р. № 4.

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряючи, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано ,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дій); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні (стаття 86
цього Кодексу).

Також, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

З обставин адміністративної справи
вбачається, що відповідачем не
доведено правомірність оскаржуваного
рішення, а відтак позовні вимоги
знайшли своє підтвердження під час
розгляду адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у
справі вирішується судом відповідно до
вимог ч. 1 ст. 94 КАС України та ч. 3 ст. 4
Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області № 4 від 18.02.2014 р. про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 182 грн. 70 коп. шляхом їх
безспірного списання органами
Державної казначейської служби
України з рахунків інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на спеціальний рахунок Державної
судової адміністрації України (банк
одержувача - ГУ ДКСУ у Вінницькій
області, код банку 802015, р/р 4002)
судовий збір в сумі 1644 грн. 30 коп. шляхом
його безспірного списання органами
Державної казначейської служби
України з рахунків інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович