Справа № 810/5998/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/5998/13-а 3-тома
Головуючий у 1-й інстанції: Журавель
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Файдюка В.В., Мєзєнцева
Є.І.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 26
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства «ТІЗ Озерне»
до Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«ТІЗ Озерне» (далі по тексту - позивач)
звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення № /682, яким ТОВ «ТІЗ
Озерне» зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 362 грн.

Київський окружний адміністративний
суд своєю постановою від 26 листопада 2013
року адміністративний позов
задовольнив в повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Київського окружного
адміністративного суду міста Києва від
26 листопада 2013 року та постановити нову
про відмову в задоволенні
адміністративного позову. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
вересня 2013 року відповідачем проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за червень 2013 року ТОВ «ТІЗ Озерне», за
результатами якої складено акт №
433/10-16-22-01/32931921. Перевіркою встановлено,
що до податкової декларації з ПДВ ТОВ
«ТІЗ Озерне» за серпень 2013 року
включено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду, який складає 4 037 344 грн. Отже, TOB
«ТІЗ Озерне» протягом 1095-денного
терміну не було використано залишок
від'ємного значення з ПДВ, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду у
розмірі 4019287 грн, сформованого за
період з грудня 2004 року по серпень 2010
року. Згідно з наданими до перевірки
картками по рахунках 631, 3711
заборгованість ТОВ «ТІЗ Озерне» перед
постачальниками (підрядниками,
виконавцями робіт/послуг) відсутня.
Таким чином, сума ПДВ є погашеною перед
контрагентам в повному обсязі.
Податковий орган врахував строк
загальної позовної давності,
встановлений ст. 257 Цивільного кодексу
України (три роки), а також приписи п. 102.5
ст.102, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України та визнав, що ТОВ «ТІЗ Озерне»
позбавляється права на використання
від'ємного значення податку на додану
вартість у розмірі 4 019 287 грн. Суми,
зазначені у р. 24 декларацій, не можуть у
подальшому бути заявленими платником
до відшкодування на розрахунковий
рахунок чи в рахунок майбутніх
платежів (тобто не можуть бути
відображені ні в рядку 23.1, ні в рядку 23.2
декларації з ПДВ). Суму, на яку зменшено
залишок від'ємного значення, що після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного періоду (р.24) у розмірі 4 018 925
грн., сформованого за період грудень 2004
року - липень 2010 року, та 362 грн. залишку
від'ємного значення, сформованого за
серпень 2010 року, підприємству
необхідно відобразити у р. 21.3
податкової декларації з податку на
додану вартість за вересень 2013 року з
позначкою « - ».

На підставі акту перевірки 29 жовтня 2013
року Державною податковою інспекцією в
Обухівському районі Київської області
винесено податкове
повідомлення-рішення №/682, яким
ТОВ «ТІЗ Озерне» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 362 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції з
приводу даних спірних правовідносин,
звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що у податковій
декларації з податку на додану
вартість за серпень 2013 року в рядку 24
товариством зазначено залишок
від'ємного значення в сумі 4 037 344 грн., у
рядках 23.1 і 23.2 прочерк.

Порядок визначення та сплати податку
на додану вартість урегульовано
розділом V Податкового кодексу України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 цієї ж
статті).

Відповідно до пп. «б» п. 200.4 ст.200 цього
Кодексу залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового кредиту.

Згідно з п. 200.5 ст. 200 ПК України не мають
права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які: були
зареєстровані як платники цього
податку менш ніж за 12 календарних
місяців до місяця, за наслідками якого
подається заява на бюджетне
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); мали
обсяги оподатковуваних операцій за
останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Відповідно до даних податкової
звітності за податкові періоди з
грудня 2004 року по грудень 2010 року,
наданої позивачем, позивач не мав
достатнього обсягу оподатковуваних
операцій, що надавав би право на
бюджетне відшкодування.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України
контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання.

Відповідно п. 102.5. ст. 102 Податкового
кодексу України заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що приписи п. 102.5 ст.
102 ПК України регулюють виключно
питання повернення надміру сплачених
грошових зобов'язань та відшкодування
сум податку на додану вартість і саме
для вирішення цих питань законодавець
встановлює 1095-денний термін. Будь-яких
обмежень щодо строків відображення
податкового кредиту та перенесення
залишку від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового кредиту,
Податковий кодекс України не містить.

Аналогічну правову позицію викладено в
листі Державної податкової служби
України №808/7/15-3417-16 від 12.01.2012.

Пункт 4.6.7 розділу 5 Порядку заповнення
та подання податкової декларації з
податку на додану вартість,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України № 41
від 25.01.2011, про порушення норм якого
зазначено відповідачем, регулює
порядок заповнення рядку 21.3 декларації
по податку на додану вартість в разі
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
24) за результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

Судом встановлено, що позивачем був
заповнений рядок 24 цієї декларації, а
також відсутні методологічні помилки
при заповненні позивачем декларації.

Платник податку, який не мав права на
бюджетне відшкодування через
відсутність оподатковуваних поставок,
має право в рядку 24 податкової
декларації з ПДВ відображати залишок
від'ємного значення податку, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду та з
дати виникнення якого минуло 1095 днів,
до повного його погашення.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає доводи
податкового органу про те, що
підприємством зменшено залишок
від'ємного значення, що після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного періоду сформованого за
серпень 2010 року у розмірі 362 грн., є
необґрунтованими. А тому погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
податкове повідомлення-рішення від
29.10.2013 року за № /682 є таким, що
підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.