Справа № 357/2989/14-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
357/2989/14-а Головуючий у
1-й інстанції: Дмитренко А.М.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

за участю секретаря Савін І.В.

розглянувши апеляційну скаргу
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київського області від 04 квітня 2014 року
в справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
з адміністративним позовом до міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про надання інформації на 12 питань в
межах виконавчого провадження ВП
№40708810 щодо примусового виконання
виконавчого листа №1003/11536/12 2/1003/3322/12,
виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
18.02.2013 року, оскільки на дані запити
відповідь позивачем отримана не була,
про визнання протиправними дії
начальника міського відділу ДВС щодо
ненадання своєчасної відповіді на
інформаційний запит, зобов»язання
надати відповідь, про стягнення з
міського відділу ВДВС судових витрат,
про зобов'язання начальника відділу
Юрченко С.Ю. відшкодувати моральну
шкоду.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 04 квітня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково, визнано
протиправними дій міського відділу ДВС
у несвоєчасному надання ОСОБА_2
інформації на її запит, а решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач міський
відділ ДВС Білоцерківського
міжрайонного управління юстиції подав
апеляційну в якій просить скасувати
постанову суду та ухвалити нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач звернулась до начальника
міського відділу ДВС Білоцерківського
МЖУЮ з письмовим запитом про надання
інформації про дату, номер реєстрації
згідно журналу вхідної кореспонденції
її скарги від 30.11.2013 року, підтвердивши
документально; про особу, її прізвище,
ім.»я, по батькові та посаду, якій
доручено розглядати скаргу та
підготувати відповідь , підтвердивши
копією отриманої скарги з резолюцією
на ній; щодо норм Закону, якою
керувалися при розгляді скарги від
30.11.2013 року; дані про те, чи
витребувались перевіряючим виконавче
провадження, журнали вхідної і
вихідної документації за період з
11.11.2013 року; дані про те, чи
відповідають документи, виготовлені
державним виконавцем вимогам Закону
України «Про виконавче провадження»;
дані про дату, номер реєстрації по
журналу виконавчого документа
№1003/11536/12 2/1003/3322/12; дані про дату
здійснення відмітки державним
виконавцем Закрасняною Ю.М. на
виконавчому листі «відмовлено п.8 ст. 26
ЗУ «Про виконавче провадження»,
підтвердивши копією постанови та
копією постанови про направлення
виконавчого листа стягувану; дані про
те, чи відповідає заява стягувача від
07.11.2013 року вимогам ч.1.п.1 ст.19 Закону, чи
відбиралися пояснення у державного
виконавця Закрасняної Ю.М. щодо
порушення нею вимог ЗУ «Про виконавче
провадження», ким і коли; дані про те, чи
відповідає заява стягувача від 07.11.2013
року виконавчому документу від 18.02.2013
року; дані про те, чому начальник МВ не
здійснював контроль за своєчасністю,
правильністю, повнотою виконання
рішення державним виконавцем; дані про
те, чому не скасовано постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 40708810 від 13.11.2013 року після здійснення
відмітки державним виконавцем на
виконавчому листі.

Листом від 09.01.2014 року №40 за підписом
начальника міського відділу ДВС
позивачу було надано відповідь на її
інформаційний запит, що
підтверджується копією листа.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, лист позивачка отримала 25.04.2014
року після її повторного звернення
19.02.2014 року до міського відділу, на яку
їй 17.03.2014 року направлено лист з копією
відповіді від 09.01.2014 року №40.

Дана обставина підтверджується заявою
позивачки від 19.02.2014 року, відповіддю
на заяву міського відділу від 17.03.2014
року №4535, копією конверта з датою на
поштовому штампі 21.03.2014 року.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що 18.03.2013 року
Білоцерківським міськрайонним судом
видано виконавчий лист №1003/11536/12
2/1003/3322/12 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь КП Білоцерківської міської
ради ЖЕК №7 заборгованості за послуги
по утриманню будинку і при будинкової
території та судових витрат в розмірі
1036,14 грн.

Листом від 09.01.2014 року міського відділу
ДВС було надано відповідь на запит
позивачки, зокрема на п.1,2,6.

Як зазначив суд першої інстанції, в
інших пунктах інформаційного запиту
позивачка не просила надати конкретну
інформацію, а лише просила надати їй
роз»яснення норм діючого
законодавства, надати правову оцінку
тому, чи відповідають документи
виконавчого провадження відповідному
Закону.

Суд першої інстанції вірно не прийняв
до уваги доводи позивача в цій частині,
пославшись на те, що в компетенцію ВДВС
не входить питання роз»яснення
громадянам норм чинного законодавства
України та надання оцінки документам в
т.ч. чи відповідають вони вимогам
закону «Про виконавче провадження».

Крім того, суд першої інстанції
правомірно відхилив доводи позивачки в
частині надання відповідних
документів пославшись на те, що
позивачка чітко не зазначила у запиті,
які саме документи вона просить їй
надати.

Згідно частин 1, 4 ст. 20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання
великого обсягу інформації або
потребує пошуку інформації серед
значної кількості даних, розпорядник
інформації може продовжити строк
розгляду запиту до 20 робочих днів з
обґрунтуванням такого продовження. Про
продовження строку розпорядник
інформації повідомляє запитувача в
письмовій формі не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту.

На підтвердження своєчасності надання
відповіді на запит позивачки,
відповідач надав витяг з журналу
вихідної кореспонденції, де під №40
зареєстровано відправлення на ім»я
"ОСОБА_2.", тоді як прізвище позивачки
ОСОБА_2

Крім того, в реєстрі відправлення
простої кореспонденції за 11.03.2014 року
вказано під №20 дані одержувача
ОСОБА_2, проте відсутні дані про адресу
одержувача.

Таким чином, відповідачем не надано
достовірних доказів, які б свідчили про
відправлення відповіді позивачці на її
адресу у строки, визначені
вищезазначеним Законом України, а ті
докази, на які послався відповідач, не
можуть свідчити про зазначені
обставини.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правильно надано оцінку встановленим у
справі обставинам щодо надання
відповіді відповідачем на запит
позивача та вірно відмовлено в
задоволенні позовних вимог, оскільки
останнім було надано позивачці повну
інформацію на її звернення та вірно
задоволено вимоги щодо визнання
протиправними дій відповідача у
несвоєчасному наданні інформації
ОСОБА_2 на її запит від 27.12.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41,160, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу міського відділу
Державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції залишити без
задоволення, а постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 04 квітня 2014 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.