Справа № 816/2010/14
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року м. Полтава Справа №
816/2010/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Дрижирук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2014 року Кременчуцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі -
Кременчуцька ОДПІ, позивач) звернулась
до Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою (з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог) до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФО-П
ОСОБА_1, відповідач) про стягнення
податкового боргу в розмірі 4492,48 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на несплату
відповідачем в строки, визначені
податковим законодавством, узгодженої
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 4492,48 грн.

Позивач явку свого уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, направив до суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності уповноваженого
представника інспекції.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи належно повідомленим
про дату, час та місце судового
розгляду справи, про що свідчить наявне
у матеріалах справи зворотнє
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

04.06.2014 разом із запереченнями на
адміністративний позов від ФО-П ОСОБА_1
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності. У письмових
запереченнях проти позову відповідач
вказував на категоричну незгоду з
податковим повідомленням-рішенням
Кременчуцької ОДПІ №/448 від 15.05.2013
та рішенням ГУ Міндоходів у
Полтавській області №203/Л/16-31-10-03-06 від
02.08.2013 про результати розгляду скарги
на вказане податкове
повідомлення-рішення. Зазначав про
реальність господарських
взаємовідносин між ним та ТОВ "ЛВІ" з
придбання товарів (робіт, послуг), що
підтверджується наявними у нього
первинними бухгалтерськими та іншими
документами, які неодноразово
надавалися ним для перевірки на вимогу
інспекторів Кременчуцької ОДПІ. Також
відповідач зауважував на неотримання
ним податкового повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ №/448 від 15.05.2013,
оскільки на зворотньому повідомленні
про вручення поштового відправлення, у
якому направлялося вказане рішення,
міститься не його підпис. Просив суд
скасувати результати акту перевірки
№3334/17.3-08/НОМЕР_1, податкове
повідомлення-рішення №/448 від
15.05.2013, рішення про результати розгляду
скарги ГУ Міндоходів у Полтавській
області №203/Л/16-31-10-03-06 від 02.08.2013,
зобов'язати Кременчуцьку ОДПІ надати
йому довідку про відсутність
заборгованості.

За таких обставин суд вважає за можливе
провести розгляд справи за відсутності
осіб, які беруть участь у справі, на
підставі наявних в ній письмових
доказів.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) 14.07.2010
зареєстрований в якості фізичної особи
- підприємця Кременчуцькою районною
державною адміністрацією Полтавської
області. Як платник податків ФО-П
ОСОБА_1 взятий на облік у Кременчуцькій
ОДПІ 15.07.2010 за №39836.

Як слідує з матеріалів справи, у період
з 08.04.2013 по 12.04.2013 Кременчуцькою ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 за період з 15.07.2010 по 12.04.2013
згідно поданої заяви про припинення
форми 8-ОПП.

За результатами вказаної перевірки
складено акт №3334/17.3-08/НОМЕР_1 від 19.04.2013.
Згідно висновків вказаного акту
перевіркою встановлено відсутність
у ФО-П ОСОБА_1 об'єктів, які підпадають
під визначення пунктів 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України. Дані,
наведені в деклараціях з ПДВ про обсяги
поставок і придбання та податковий
кредит за перевіряємий період, не є
дійсними. В результаті чого по
деклараціях за березень 2011 року
зменшено суму податкового кредиту на
суму 3725,00 грн.

На підставі акта перевірки
№3334/17.3-08/НОМЕР_1 від 19.04.2013 контролюючим
органом 15.05.2013 прийнято податкове
повідомлення-рішення №/448, яким
відповідачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість у загальному розмірі
3726,00 грн, в тому числі 3725,00 грн - за
основним платежем та 1,00 грн - за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58
Податкового кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) платнику
податків, якщо його передано посадовій
особі такого платника податків під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Як слідує з матеріалів справи,
податкове повідомлення-рішення
№/448 від 15.05.2013 направлялось
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення на адресу відповідача та
отримане останнім 17.05.2013, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного
Кодексу).

Відповідач, не погодившись із
податковим повідомленням-рішенням
Кременчуцької ОДПІ №/448 від 15.05.2013,
оскаржив його в адміністративному
порядку до ГУ Міндоходів у Полтавській
області.

За наслідками такого оскарження
рішенням ГУ Міндоходів у Полтавській
області №203/Л/16-31-10-03-06 від 02.08.2013 "Про
результати розгляду скарги" скарга ФО-П
ОСОБА_1 від 03.06.2013 (реєстраційний номер
38/Л від 05.06.2013) залишена без задоволення,
а податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ №/448 від 15.05.2013
- без змін.

Отже, фактом оскарження відповідачем у
червні 2013 року в адміністративному
порядку податкового
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ №/448 від 15.05.2013 до ГУ
Міндоходів у Полтавській області,
спростовуються посилання останнього
щодо неотримання ним вказаного
податкового повідомлення-рішення
17.05.2013.

В ході розгляду справи судом не
виявлено доказів здійснення ФО-П
ОСОБА_1, передбаченої пунктом 56.1 статті
56 Податкового кодексу України,
процедури оскарження податкового
повідомлення-рішення №/448 від
15.05.2013 в судовому порядку.

Посилання ФО-П ОСОБА_1 у своїх письмових
запереченнях на протиправність
прийняття контролюючим органом
вказаного податкового
повідомлення-рішення та необхідність
його скасування судом в даному
провадженні, оскільки реальність
господарських взаємовідносин між ним
та ТОВ "ЛВІ" підтверджується наявними у
нього первинними бухгалтерськими та
іншими документами, які неодноразово
надавалися ним для перевірки на вимогу
інспекторів Кременчуцької ОДПІ, судом
відхиляються з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 138
Кодексу адміністративного судочинства
України предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та зважаючи на те,
що вимогами заявленого позову є
стягнення податкового боргу
(узгодженого грошового зобов'язання),
предметом доказування у даній справі
мають бути обставини, які свідчать про
наявність підстав, з якими закон
пов'язує можливість стягнення
податкового боргу у судовому порядку,
встановлення факту його сплати у
добровільному порядку або
встановлення відсутності такого факту,
тощо.

При цьому, питання правомірності
визначення контролюючим органом
грошового зобов'язання не може бути
предметом доказування, оскільки
рішення суб'єкта владних повноважень,
яким такі зобов'язання нараховані, не є
предметом позову у даній справі, а отже,
суд не має процесуальних повноважень у
межах розгляду даної справи
здійснювати його правовий аналіз.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
статті 129 Податкового кодексу України
після закінчення встановлених цим
Кодексом строків погашення
узгодженого грошового зобов'язання на
суму податкового боргу нараховується
пеня.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129
Податкового кодексу України пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Пунктом 129.5 вказаної статті
встановлено, що зазначений розмір пені
застосовується щодо всіх видів
податків, зборів та інших грошових
зобов'язань, крім пені, яка
нараховується за порушення строку
розрахунку у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, що
встановлюється відповідним
законодавством.

На підставі положень статті 129
Податкового кодексу України
контролюючим органом відповідачу
нараховано пеню з податку на додану
вартість у розмірі 766,48 грн.

З огляду на викладене, заборгованість
ФО-П ОСОБА_1 з податку на додану
вартість, з урахуванням донарахування
контролюючим органом на підставі
статті 129 Податкового кодексу України
пені у розмірі 766,48 грн, становить 4492,48
грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59
Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової
норми Кременчуцькою ОДПІ сформовано
податкову вимогу від 28.11.2013 №443-17/201, яка
направлялася на адресу відповідача
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення та отримана останнім
05.12.2013, що підтверджується наявним у
матеріалах справи зворотнім
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Згідно наданої Кременчуцькою ОДПІ
інформації від 06.06.2014 №474/16-03-10-25 сума
податкового боргу по податковій вимозі
від 28.11.2013 №443-17/201 не переривалася.

Докази повної оплати чи погашення
відповідачем в інший спосіб спірної
суми боргу в матеріалах справи
відсутні. Натомість, наявна у
матеріалах справи облікова картка
особового рахунку відповідача з
податку на додану вартість свідчить
про наявність у відповідача
податкового боргу з даного виду
податку в сумі 4492,48 грн.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
Кременчуцької ОДПІ є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1)
заборгованість з податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) в розмірі 4492
(чотири тисячі чотириста дев'яносто
дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок на
р/р 0219, одержувач Кременчуцьке
УК/Кременчуцький район/14010100, код
одержувача 37965887, банк одержувача ГУДКС
України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 17
червня 2014 року.

Суддя
О.В. Гіглава