Справа № 823/1418/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/1418/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року справа № 823/1418/14

м. Черкаси

09 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до закритого акціонерного товариства «Цибулівський будинок побуту» про стягнення штрафу,

встановив:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23 лютого 2006 року № 3480/ІV, не подав регулярну річну інформацію про результати фінансово-господарської діяльності за 2012 рік до територіального органу Комісії за місцезнаходженням емітента в електронній та паперовій формах, внаслідок чого винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів, проте відповідачем штраф у добровільному порядку не сплачено.

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

У зв’язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з положень частини 2 статті 128 КАС України, суд вважає, що неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з статтею 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

У відповідності до статті 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та Положення про Національну комісію, затвердженого Указом Президента України № 1063/2011 від 23.11.2011, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює свої повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.2006 №3480-ІV (далі – Закон №3480-ІV) регулярна інформація про емітента – річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Частиною 4 статті 40 Закону №3480-ІV встановлений обов’язок емітента не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним, оприлюднювати свою регулярну річну інформацію, шляхом: розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів; опублікування в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України або Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; розміщення на власному веб-сайті.

Аналогічні вимоги закріплені також в пункті 1 глави 7 розділу V Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19 грудня 2006 року №1591 (діючого станом на час вчинення порушення) (далі – Положення №1591), а саме розкриття річної інформації має здійснюватись шляхом розміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, опублікування у офіційному друкованому виданні, розміщення на сторінці в мережі Інтернет та подання до Комісії. Розкриття річної інформації здійснюється у такі строки: розміщення в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії - у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; опублікування у офіційному друкованому виданні - у строк не пізніше 30 квітня року, наступного за звітним; подання до Комісії - не пізніше 1 червня року, наступного за звітним.

Закрите акціонерне товариство «Цибулівський будинок побуту» є суб’єктом господарювання – юридичною особою, ідентифікаційний код 24358166.

З акту позивача від 09.10.2013 № 2641-ЦД-4-Е про правопорушення на ринку цінних паперів суд встановив, що уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виявлено ознаки порушення відповідачем вимог статті 40 Закону № 3480-ІV, пункту 1 глави 7 розділу V Положення №1591, а саме: неподання ЗАТ «Цибулівський будинок побуту» регулярної річної інформації за 2012 рік до територіального органу Комісії за місцезнаходженням емітента в електронній та паперовій формах. Протягом року ця дія відповідачем вчинена повторно з дати винесення Уповноваженою особою Комісії постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №1049-ЦД-4-Е від 22.05.2013 за вчинення тих самих дій.

Розмір фінансових санкцій за такі порушення встановлений пунктом 7 статті11 Закону України № 448/96-ВР і становить до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому згідно пункту 23 частини 2 статті 29 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VІ кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються відповідно до закону, належать до доходів загального фонду Державного бюджету. Класифікацією доходів бюджету, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 №11, передбачено код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Статтею 11 Закону України № 448/96-ВР передбачено, що рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді. Таке ж положення міститься в розділі XV Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 №1470, згідно з яким постанова за справою про правопорушення, а також рішення Комісії за скаргою на постанову можуть бути оскаржені до суду в порядку і строки, установлені законодавством. Крім того, згідно з вказаною статтею у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Суд звернув увагу, що доказів оскарження постанови від 23.10.2013 № 2649-ЦД-4-Е та доказів відсутності виявлених позивачем порушень відповідач суду не надав, штрафні санкції, визначені постановою – не сплатив.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013 №128 (який діє на час судового розгляду справи), платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами загального фонду державного бюджету, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в головних управліннях Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та Державній казначейській службі України на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету» Плану рахунків бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 28.11.2000 №119, у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Взявши до уваги викладене, а також враховуючи, що стягувачем у цьому спорі є Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, суд дійшов висновку, що відповідна сума підлягає стягненню до Державного бюджету України через позивача на рахунки, відкриті в управлінні Державної казначейської служби за місцезнаходженням платника.

Оскільки клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору у цій справі задоволено, та враховуючи обґрунтованість позовних вимог та норми частини 4 статті 94 КАС України, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення судових витрат із сторін.

Керуючись статтями 56, 58, 60, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови складений та підписаний 16 червня 2014 року