Справа № 813/2257/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/2257/14
зал судових
засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до відділу державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області, відділу державної
виконавчої служби Трускавецького
міського управління юстиції
Львівської області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправними і скасування рішень, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області (далі - ВДВС
Стрийського МРУЮ Львівської області),
відділу державної виконавчої служби
Трускавецького міського управління
юстиції Львівської області (далі - ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської
області), в якому з урахуванням
доповнень до позовної заяви просить
суд:
1) визнати протиправною бездіяльність
головного державного виконавця ВДВС
Стрийського МРУЮ Львівської області
Коваля Ю.Я. щодо припинення чинності
арешту нерухомого майна боржника
ОСОБА_2, а саме нежитлового приміщення,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
скасування інших заходів примусового
виконання рішення у ВП №19820969;
2) визнати протиправними дії начальника
ВДВС Трускавецького МУЮ Львівської
області Павлів О.М. щодо винесення
постанови від 28.01.2014р. №35934141 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій;
3) визнати протиправною та скасувати
постанову начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. від 28.01.2014р. №35934141 про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій;
4) визнати протиправними дії начальника
ВДВС Трускавецького МУЮ Львівської
області Павлів О.М. щодо винесення
постанови від 28.01.2014р. №35934141 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
5) визнати протиправною та скасувати
постанову начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. від 28.01.2014р. №35934141 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
6) визнати протиправною бездіяльність
ВДВС Трускавецького МУЮ Львівської
області щодо ненаправлення ОСОБА_2
копій всіх постанов у ВП №35934141 від
7) визнати протиправним п.2 резолютивної
частини постанови начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. від 28.02.2014р. ВП №35934141 про
повернення виконавчого документу
8) виключити арешт на нежитлове
приміщення, магазин, позначений на
плані "А", збудований з цегли, загальною
площею 37,7 кв.м., накладений ВДВС
Стрийського МРУЮ Львівської області
30.11.2010р., та арешт на все майно, що
належить ОСОБА_2, у межах звернення
начальником ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області Павлів О.М. 28.02.2014р.,
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
головний державний виконавець ВДВС
Стрийського МРУЮ Львівської області
Коваль Ю.Я. протиправно не вчиняє дій на
виконання постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу від
06.11.2012 р. ВП №19820969 щодо припинення
чинності арешту нерухомого майна
боржника ОСОБА_2, а саме нежитлового
приміщення, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та скасування інших заходів
примусового виконання рішення у ВП
№19820969. Позивач вважає протиправними
дії начальника ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області Павлів О.М. щодо
винесення постанови від 28.01.2014р. ВП
№35934141 про стягнення з боржника витрат
на проведення виконавчих дій, а саму
постанову протиправною та такою, що
підлягає скасуванню, оскільки
постанова винесена 28.01.2014р., тобто в той
час, коли позивач перебував одночасно
боржником та стягувачем у виконавчому
провадженні ВП №35934141. Позивач
зазначає, що зважаючи на
протиправність постанови від 28.01.2014р.
ВП №35934141 про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій у
відповідача ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області не було підстав для
накладення арешту на майно боржника.
Крім того, позивач вказує, що йому
протиправно не направлялись копії
постанов у ВП №35934141 від 28.01.2014р. Позивач
вважає, що відповідач ВДВС Стрийського
МРУЮ Львівської області зобов'язаний
зняти арешт з майна позивача
відповідно до вимог ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
виконавчий напис №1842 від 30.04.2010 р.
повернутий стягувачу.

Відповідач ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області подав до суду
заперечення на позовну заяву, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог. Відповідач спростовує
доводи позивача щодо винесення
постанови про стягнення з ОСОБА_2
витрат на проведення виконавчих дій в
той час, коли ОСОБА_2 перебувала у
процесуальному статусі стягувача у
виконавчому провадженні. Відповідач
зазначає, що згідно з довідкою з
Єдиного державного реєстру вказана
постанови винесена до того, як
проведено заміну сторони виконавчого
провадження. Крім того, відповідач
вказав, що належним чином скеровував
позивачу копії всіх постанов у
виконавчому провадженні відповідно до
ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідач ВДВС Стрийського МРУЮ
Львівської області подав до суду
заперечення на позовну заяву, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог. Свої заперечення
обґрунтовує тим, що посилання позивача
на неодержання постанов у виконавчому
провадженні ВП №19820969 не відповідає
дійсності, оскільки оскарження
постанов про відкриття вказаного
виконавчого провадження та стягнення
виконавчого збору вже було предметом
розгляду у суді. Постановою
Львівського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-10770/10/1370 від 15.12.2010 р. у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" в особі філії "Відділення
Промінвестбанку в м. Моршин Львівської
області" про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
17.06.2010 року ВП №19820969 та постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 29.06.2010 року ВП №19820969 відмовлено.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві та
доповненнях до неї. Просив суд позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі явку уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили, хоча належним чином
повідомлялись про дату, час і місце
проведення судового засідання.
Клопотань про розгляд справи без
участі уповноважених представників
відповідачів до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Суд встановив, що у ВДВС Трускавецького
МУЮ Львівської області перебуває
виконавче провадження по виконанню
виконавчого напису №1842 від 30.041.2010 р.,
виданого приватним нотаріусом
Стрийського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 про звернення стягнення
на нежитлове приміщення, магазин,
позначений на плані «А», збудований з
цегли, загальною площею 37,7 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2

29.06.2010 року державним виконавцем ВДВС
Стрийського МРУЮ Львівської області
Коваль Ю. Я. винесено постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
у розмірі 29645,76 грн.

30.11.2010 р. головним державним виконавцем
ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської
області накладено арешт на нерухоме
майно, а саме нежитлове приміщення,
магазин, позначений на плані «А»,
збудований з цегли, загальною площею 37,7
кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2

06.11.2012 р. державним виконавцем ВДВС
Стрийського МРУЮ Львівської області
Коваль Ю. Я. повернуто виконавчий
документ стягувачу ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк».

09.07.2013 р. головний державний виконавець
ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської
області Коваль Ю.Я. передав відповідно
до акта прийому-передачі матеріали
виконавчого провадження №35934141
начальнику ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області.

Ухвалою Стрийського міськрайонного
суду Львівської обалсті від 25.12.2013 р. у
справі №456/6497/13-ц вирішено замінити
сторону у виконавчому провадженні
№35934141 ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» на
ОСОБА_2

28.01.2014 р. державним виконавцем ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
винесено постанову про заміну сторони
виконавчого провадження.

28.01.2014 р. державним виконавцем ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
винесено постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій.

26.02.2014 року до ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області надійшла ухвала
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області, якою зобов'язано
ВДВС Трускавецького міського
управління юстиції повернути ОСОБА_2
оригінал виконавчого напису №1842 від
30.041.2010 р., виданого приватним
нотаріусом Стрийського районного
нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на нежитлове
приміщення, магазин, позначений на
плані «А», збудований з цегли,
загальною площею 37,7 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2

На виконання вказаної ухвали,
начальником ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області 28.02.2014 року винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві.

Не погоджуючись з діями та рішеннями
відповідачів у виконавчих
провадженнях №35934141 та №№35934141 позивач
звернувся до суду з вимогами про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними і скасування рішень.

При вирішені спору по суті суд виходив
з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються нормами Закону України
«Про виконавче провадження» від
21.04.1999р.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у вказаному Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», іншими
нормативно-правовими актами, а також
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених вказаним Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправною бездіяльності головного
державного виконавця ВДВС Стрийського
МРУЮ Львівської області Коваля Ю.Я.
щодо припинення чинності арешту
нерухомого майна боржника ОСОБА_2 суд
встановив таке.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ
Львівської області від 06.11.2012 р. ВП
№19820969 повернуто стягувачеві - філії
«Відділення Промінвестбанк в м.Моршин
Львівської області» виконавчий напис
№1842, виданий 30.04.2010 р.

Позивач обґрунтовує позовну вимогу про
визнання протиправною бездіяльності
державного виконавця щодо припинення
чинності арешту нерухомого майна тим,
що у п.2 вказаної постанови зазначено
про необхідність припинити чинність
арешту майна боржника та скасувати
інші заходи примусового виконання
рішення, що підтверджується копією
постанови головного державного
виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ
Львівської області від 06.11.2012 р. ВП
№19820969, розміщеною на офіційному сайті
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень.

У матеріалах справи знаходиться
належним чином завірена копія
постанови головного державного
виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ
Львівської області від 06.11.2012 р. ВП
№19820969 про повернення виконавчого
документа стягувачеві, а в судовому
засіданні досліджено оригінал
вказаного документу, в якому немає
положень щодо припинення чинності
арешту майна боржника у ВП №19820969.

З пояснень представника відповідача
ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської
області вбачається, що відповідач
вправі вносити до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень лише
частину відомостей щодо назви та
змісту виконавчого документа, органу,
що його видав, відомостей про боржника
та про стягувача. Інші відомості в
електронній базі Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень
формуються автоматично. У зв'язку з цим,
в електронній варіанті постанови від
06.11.2012 р. ВП №19820969 наявні положення щодо
припинення чинності арешту майна
боржника, яких у паперовій версії
вказаного документу немає.

Суд зазначає, що належним доказом у
справі є постанова головного
державного виконавця ВДВС Стрийського
МРУЮ Львівської області від 06.11.2012 р. ВП
№19820969 про повернення виконавчого
документа стягувачеві, затверджена в.о.
начальника ВДВС Стрийського МПУЮ
Львівської області Мацюпом А.А. 06.11.2012
р., копія якої знаходиться у матеріалах
справи (а.с.41). У вказаній постанові
немає відомостей про припинення
чинності арешту майна боржника у ВП
№19820969 та скасування інших заходів
примусового виконання рішення.

Згідно з витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно по
реєстрацію обтяження від 19.11.2013 р.
№13047406 на нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить на праві власності
ОСОБА_2,накладено арешт. На підставі
виконавчого напису №1842 від 30.04.20910 р.
обтяжувачем є ВДВС Стрийського МРУЮ
Львівської області.

З огляду на наведене, зважаючи на
відсутність у постанові головного
державного виконавця ВДВС Стрийського
МРУЮ Львівської області від 06.11.2012 р. ВП
№19820969 про повернення виконавчого
документа стягувачеві відомостей про
припинення чинності арешту майна
боржника у ВП №19820969 та скасування
інших заходів примусового виконання
рішення, а також те, що чинність арешту
з моменту його накладення 30.11.2010р. не
переривалась, суд вважає позовну
вимогу про визнання протиправною
бездіяльності щодо припинення
чинності арешту безпідставною та
такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. щодо винесення постанови
від 28.01.2014р. №35934141 про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій, а також щодо визнання
протиправною та скасування вказаної
постанови, суд встановив таке.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про
виконавче провадження» витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Витрати виконавчого
провадження здійснюються за рахунок
коштів Державного бюджету України та
коштів виконавчого провадження, які
використовуються у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Кошти виконавчого провадження
складаються з: авансового внеску
стягувача на організацію та проведення
виконавчих дій; стягнутих з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій; інших
надходжень, що не суперечать
законодавству.

До витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, належать
кошти, за рахунок яких здійснено
оплату: перевезення, зберігання і
реалізації майна боржника; послуг
експертів, суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання
та інших осіб, залучених у
встановленому законом порядку до
провадження виконавчих дій; поштового
переказу стягувачу стягнених
аліментних сум; проведення розшуку
боржника, його майна або розшуку
дитини; розміщення оголошення в
засобах масової інформації;
виготовлення та пересилання
документів виконавчого провадження,
ведення Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень; інших витрат,
необхідних для забезпечення належної
організації виконання рішень органами
державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Зазначена постанова
надсилається сторонам не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення і може бути оскаржена ними до
суду у десятиденний строк.

Суд встановив, що 28.01.2014 р. державним
виконавцем ВДВС Трускавецького МУЮ
Львівської області винесено постанову
у ВП №35934141 про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою начальника відділу ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
ВП №35934141 від 28.01.2014р. здійснено заміну
сторони виконавчого провадження, а
саме стягувача ПАТ «Акціонерний
комерційний банк
промислово-інвестиційний банк» на
ОСОБА_2

З огляду на наведене, суд не бере до
уваги доводів позивача про те, що
оскаржувана постанова винесена
відповідачем після того, як позивача
визнано стягувачем у виконавчому
провадженні ВП №35934141. Інших доводів на
обґрунтування протиправності
оскаржуваної постанови позивачем не
наведено.

Відповідно до акта державного
виконавця про витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій від 28.01.2014 р., ВДВС
Трускавецького МУЮ при проведенні
примусового виконання рішення
понесено витрати, пов'язані з
проведенням виконавчих дій на суму
1550грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про
правомірність дій відповідача по
винесенню постанови від 28.01.2014р. №35934141
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій та про те, що
вказана постанова є правомірною та
скасуванню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. щодо винесення постанови
від 28.01.2014р. №35934141 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, а також про визнання
протиправною та скасування вказаної
постанови, суд встановив таке.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Арешт бути накладений арешт у розмірі
суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Суд встановив, що ОСОБА_2 не сплачено
виконавчий збір у виконавчому
провадженні №19820969 у сумі 29645,76грн., а
також витрати на проведення виконавчих
дій у виконавчому провадженні №35934141 у
сумі 1550грн. Вказаний факт сторонами
визнається.

З огляду на наведене, суд вважає, що
відповідачем накладено арешт на майно
позивача для забезпечення реального
виконання рішення, а саме для
забезпечення стягнення виконавчого
збору та витрат на проведення
виконавчих дій на загальну суму 31195,76
грн. Тому, відсутні підстави для
визнання протиправними дій державного
виконавця та скасування постанови від
28.01.2014р. №35934141 про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправною бездіяльності ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
щодо ненаправлення ОСОБА_2 копій всіх
постанов у ВП №35934141 від 28.01.2014р. суд
встановив таке.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 вказаного
Закону, що надсилаються рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.
Боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-10770/10/1370 від 15.12.2010 р., залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2013р., у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" в особі філії "Відділення
Промінвестбанку в м. Моршин Львівської
області" про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
17.06.2010 року ВП №19820969 та постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 29.06.2010 року ВП №19820969 відмовлено.

З огляду на наявність судового рішення,
яке набрало законної сили, з приводу
оскарження позивачем постанов у
виконавчому провадженні №3593414, суд не
бере до уваги доводи позивача про
неотримання ним копій вказаних
постанов.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про визнання
протиправною бездіяльності ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
щодо ненаправлення ОСОБА_2 копій
всіх постанов у ВП №35934141 від 28.01.2014р. є
безпідставною та задоволенню не
підлягає.

Щодо позовної вимоги про зняття арешту
з нежитлового приміщення, що належить
позивачу на праві власності, суд
встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
виконавчий збір є штрафною санкцією,
яка застосовується в разі відмови
особи - боржника добровільно (уже після
пред'явлення виконавчого документа до
виконання та відкриття виконавчого
провадження) виконати зобов'язання.
Тому, поєднання стягувача та боржника в
одній особі звільняє останнього від
виконання основного зобов'язання, але
не звільняє боржника від сплати
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, які
стягуються не в користь стягувача, а в
користь держави.

Згідно з ст.50 Закон України "Про
виконавче провадження" у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії
постанови, зазначеної в частині другій
цієї статті, для їх пред'явлення до
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно. У разі закінчення
виконавчого провадження внаслідок
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
виконавчі документи можуть бути
повторно пред'явлені до виконання у
визначені статтею 22 цього Закону
строки, якщо у зв'язку із припиненням
провадження у справі про банкрутство
вимоги, підтверджені такими
документами, не були задоволені
повністю або частково та не вважаються
погашеними (списаними, прощеними)
відповідно до Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Суд звертає увагу на те, що у позивача
(боржника у виконавчому провадженні)
існує невиконане зобов'язання по
сплаті виконавчого збору та витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій, а тому арешт не може бути знятий.
Крім того, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
обов'язкове скасування заходів
примусового виконання рішення у
випадку повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу, що
його видав, а в спірному випадку
виконавчий напис №1842 від 30.04.20910 р.
повернутий не органу, що його виніс, а
стягувачу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
вимога позивача про зняття арешту з
нежитлового приміщення що належить
позивачу на праві власності, є
безпідставною та задоволенню не
підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправним п.2 резолютивної частини
постанови начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. від 28.02.2014р. ВП №35934141 про
повернення виконавчого документу
стягувачеві, суд встановив таке.

Згідно з п. 2 резолютивної частини
постанови начальника ВДВС
Трускавецького МУЮ Львівської області
Павлів О.М. від 28.02.2014р. ВП №35934141
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору та постанову про
стягнення з боржника витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, вирішено виділити в
окреме провадження.

Суд встановив, що виконавче
провадження ВП №35934141 закінчене, проте
ОСОБА_2 не сплачено виконавчий збір у
сумі 29645,76грн. та витрати на проведення
виконавчих дій в сумі 1550грн., що
сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, для стягнення
вказаних сум з позивача (боржника та
стягувача у виконавчому провадженні)
суд вважає правомірним виділення в
окреме провадження постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
та постанови про стягнення з боржника
витрат, пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 до відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Львівської області, відділу
державної виконавчої служби
Трускавецького міського управління
юстиції Львівської області про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними і скасування рішень є
безпідставними та такими, що
задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
та ч.3 ст.2 КАС України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до вимогами ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, безпідставними та
задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України
судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 16.06.2014 р.

Суддя
А.Г. Гулик