Справа № 344/6126/13-а,2а-344/464/13
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м.
Львів Справа
№ 876/8837/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 13 травня 2013 року по справі
№ 344/6126/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 квітня 2013 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Департаменту соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, в
якому просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату йому
щорічної допомоги на оздоровлення за
2012 рік у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Позовні вимоги обґрунтовував
посиланням на положення статті 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 13 травня 2013 року в
задоволення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та прийняти
нове, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що при вирішенні
справи судом першої інстанції не
враховано загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами та зроблено
помилковий висновок про правомірність
виплата допомоги на оздоровлення в
розмірі, визначеному постановою
Кабінетом Міністрів України від 12
липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», так як
вказана постанова прийнята після
набрання чинності Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та істотно
звужує його право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої пунктом 2 частини 1
статті 183-2 КАС України, суд відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 197 КАС
України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову - без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії.

У квітні 2013 року позивач звернувся до
Департаменту соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради із
заявою про виплату щорічної допомоги
на оздоровлення за 2012 рік у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат
згідно з статтею 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Департамент соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради листом
від 09 квітня 2013 року № Т/772 повідомив
позивача про нарахування щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі
100.00 грн. 30 січня 2013 року.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Згідно з частиною 1 статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на
2012 рік» встановлено, що у 2012 році норми
і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48,
50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
установлено громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи - учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії розмір щорічної допомоги на
оздоровлення - 100.00 грн.

Вищезазначені положення Закону
України «Про державний бюджет на 2012
рік», прийнято пізніше ніж Закон
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
неконституційними вони не визнавалися,
положення постанови Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року
№ 562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними.

Враховуючи вищевикладене, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, що при
виплаті щорічної допомоги на
оздоровлення відповідач правомірно
керувався постановою Кабінету
Міністрів України від 12 липня 2005 року №
562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якою встановлений розмір
допомоги на оздоровлення.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 КАС України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись ст. ст.160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 207,
254, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 13
травня 2013 року по справі №
344/6126/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
В.М. Багрій

Д.М. Старунський