Справа № 694/908/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

15.05.2014р. м. Київ
К/800/4289/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2013р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій
протиправними щодо призначення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області з вимогами про визнання дій
протиправними щодо призначення пенсії
за віком на пільгових умовах.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 08.07.2013р.
позовні вимоги задоволено. Визнано
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду у Звенигородському
районі у призначені позивачці пенсії
згідно з п. 2 ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Звенигородському
районі Черкаської області призначити
пенсію за віком згідно з п. 2 ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
на пільгових умовах, як особі, яка
більше 4 років проживала на території
зони посиленого радіоактивного
контролю станом на 01.01.1993р.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.12.2013р.
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області задоволено, постанову
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 08.07.2013р.
скасовано, у задоволені
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
судовими рішеннями, позивачка
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити без змін рішення
суду першої інстанції.

Представником відповідача подано до
суду заперечення на касаційну скаргу, в
якому він просив відмовити у
задоволенні вимог касаційної скарги
через її необґрунтованість.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для
задоволення касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до довідки
Чижівської сільської ради
Звенигородського району Черкаської
області ОСОБА_2 з 29.08.1988р. по 09.07.1992р. була
зареєстрована в с. Чижівка
Звенигородського району. Згідно копії
паспорта позивачка зареєстрована у м.
Звенигородка з 18.07.1992р.

З метою призначення пільгової пенсії у
відповідності до п. 2 ст. 55 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
позивачка звернулась до Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області з відповідною заявою.

За результатами розгляду заяви
управлінням Пенсійного фонду України
відмовлено у призначені пільгової
пенсії з посиланням на відсутність
документально підтвердженого факту
проживання на території зони
посиленого радіоактивного контролю
більше 4 років станом на 01.01.1993р.

Колегія суддів погоджується з
висновками апеляційного суду про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог, оскільки позивачем не
надано доказів її проживання на
території зони посиленого
радіоактивного контролю більше 4 років
станом на 01.01.1993р.

Апеляційним судом обґрунтовано не
взято до уваги посилання на довідку про
те, що ОСОБА_2 з 07.05.1988р. по час розгляду
справи проживала в АДРЕСА_1. Наявність
договору купівлі-продажу
недобудованого житлового будинку від
10.06.1988р. за адресою АДРЕСА_1 не може бути
доказом проживання на певній території
певної адміністративно-територіальної
одиниці, а є доказом набуття права
власності на нерухоме майно. Інших
доказів проживання на території зони
посиленого радіоактивного контролю
позивачем не надано.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
23.07.1991 № 106 «Про перелік пунктів,
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи» до зони посиленого
радіоекологічного контролю (4 зона)
віднесено м. Звенигородка.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 14 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» для встановлення пільг і
компенсацій визначаються такі
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
особи, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
01.01.1993р. прожили або відпрацювали чи
постійно навчалися у цій зоні не менше
чотирьох років, - категорія 4.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції та
встановлених обставин справи не
спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суд апеляційної інстанції повно і
всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.12.2013р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, може
бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановлених статтями 237-244 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя - доповідач
В.М. Кочан

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.