Справа № 2а-1442/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.
Справа № 59501/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області на постанову Буського
районного суду Львівської області від
08 грудня 2011 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області про визнання
дій неправомірними та стягнення
недоплаченої допомоги дитині війни,-

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоплаченої допомоги дитині війни.

Вимоги мотивовані тим, що позивач є
дитиною війни і має право на пільги,
передбачені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», якою
визнано, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне утримання, чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком. Доплата до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, за період
2007-2008 роки.

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 08 грудня 2011
року позов задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Буському районі
Львівської області здійснити
перерахунок пенсії на користь ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з
урахуванням проведених виплат. В решті
позовних вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що з огляду на
Рішення Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року №10-рп/2008 позивачу
повинна була нараховуватись доплата до
пенсії, однак безпідставно із-за
відсутності належного фінансового
забезпечення державних соціальних
гарантій, цього відповідачем зроблено
не було, хоча подібне не доведено
останнім, а також невиконання чи
неналежне виконання законів про
виплати через відсутність грошей не є
підставою для виправдання
дискримінуючої недоплати державної
соціальної підтримки дітям війни.

Відповідач постанову суду першої
інстанції оскаржив, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подав
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального права,
просить її скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

Покликання маються на те, що
законодавчо не вирішено величину
мінімальної пенсії за віком, щодо
застосування для обчислення
підвищення пенсій особам, яким
встановлений статус дітей війни. Також
не внесені зміни в Закони України «Про
Держаний бюджет України на 2008 рік» в
частині збільшення видатків для
забезпечення державних соціальних
гарантій, які були предметом розгляду в
рішенні Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Судова колегія перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, у відповідності до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», що вбачається з відмітки
в його пенсійному посвідченні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
неправомірність позовних вимог за 2007
рік, оскільки згідно ч.1 ст.99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
встановлено, що прожитковий мінімум
осіб, які втратили працездатність,
встановлюється на рівні: з 1 січня - 470
гривень, з 1 квітня - 481 гривень, з 1 липня
- 482 гривень, з жовтня - 498.

Законом України від 28 грудня 2007 року N
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
статтю 6 цього Закону викладено в такій
редакції: «Дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, відповідно до цього
Закону та Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» таке підвищення
провадиться за їх вибором згідно з
одним із законів». Зазначені зміни
набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Однак, після прийняття Конституційним
Судом України від 22 травня 2008 року N
10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту
закону про Державний бюджет України)
відновлено право на підвищення пенсії
на 30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, оскільки зміни щодо розміру
пенсії дітям війни визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Таким чином, із 1 січня по 21 травня 2008
року застосуванню до спірних
правовідносин підлягали приписи
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України».

Подібне не суперечить практиці
Європейського Суду з прав людини, що
слід застосовувати у відповідності до
ч. 2 ст. 8 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини».

Так при розгляді справи «Кечко проти
України» (заява №63134/00), суд не прийняв
аргумент Уряду України щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

За таких обставин справи правомірно на
думку колегії суддів, частково
задоволено позивачу частину вимог за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року,
оскільки лише 22.05.2008 року рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
визнано неконституційними положення
Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік» та відновлено дію ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 183-2, 195, 197, 198 п. 1, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області залишити без
задоволення, а постанову Буського
районного суду Львівської області від
08 грудня 2011 року по адміністративній
справі №2а-1442/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний