Справа № 804/1719/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 р. Справа № 804/1719/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів Потолової Г.В., Лозицької І.О.,
Юхно І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної казначейської служби
України, третя особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Управління праці
та соціального захисту населення
Криворізької районної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом про
визнання протиправними дій Державної
казначейської служби України щодо
повернення виконавчого листа
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 21.10.2013 р.
по справі № 2а-1322/2011 та зобов'язання
прийняти вказаний виконавчий лист до
виконання шляхом безспірного списання
коштів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Управління праці та
соціального захисту населення
Криворізької районної адміністрації
Дніпропетровської області.

Від позивача та третьої особи на адресу
суду надійшли заяви про розгляд справи
без їх участі (а.с.20, 26).

На адресу відповідача ухвала суду
надіслана вчасно та отримана
відповідачем (а.с.21, 23). Відповідач
заперечення проти позову не надав, з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не звертався.

Згідно ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справі у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За викладених обставин та відповідно
до вимог ст.128 КАС України судом на
місці ухвалено щодо здійснення
подальшого розгляду справи в порядку
письмового провадження, за наявними в
ній доказами.

Суд, розглянувши подані документи,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
їх у сукупності, при розгляді справи
виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Криворізького районного
суду Дніпропетровської області від
07.11.2011 р. по справі № 2а-1322/11 частково
задоволено позов ОСОБА_1 та, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення Криворізької
районної державної адміністрації щодо
неправильного нарахування та виплати
ОСОБА_1 щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня у 2011 році у розмірі
семи мінімальних пенсій за віком
відповідно до вимог ст.14 Закону України
„ Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" з урахуванням
вимог ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування";

- зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Криворізької районної державної
адміністрації здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 недоплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня у 2011 році у розмірі семи
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог ст.14 Закону України „ Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", з урахуванням
вимог ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та різниці, яка виплачена
ОСОБА_1.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24.01.2013 р. вказану постанову
Криворізького районного суду залишено
без змін.

19.09.2013 року ухвалою Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області змінено спосіб і порядок
виконання постанови від 07.11.2011 р. по
справі № 2а-1322/11, а саме: ухвалено
стягнути з Управління соціального
захисту населення Криворізької
районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну
разову грошову допомогу до 5 травня у
2011 році, відповідно до вимог ст.14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» з урахуванням вимог ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі 4838 (чотири
тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 00
коп.

21.10.2013 р. Криворізьким районним судом
видано виконавчий лист.

Позивач зазначає, що на виконання
приписів Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
звернувся до Державної казначейської
служби України зі заявою про виконання
виконавчого листа по справі № 2а-1322/11,
виданого 21.10.2013 року.

Листом за № 5-13/3134-35158 від 20.12.2013 р., який,
як зазначає позивач, отримано ним 15.01.2014
р., повернуто зазначений вище
виконавчий лист з посиланням на п.3
розділу ІІ Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Відповідач в листі зазначив, що
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернувся за
захистом своїх прав, свобод та
інтересів до суду з відповідною
позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на приписи ст.ст.2, 3, 5
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» та п.9
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 р. № 845.

Позивач вказує, що норма Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», на яку посилається
відповідач, набрала законної сили
16.10.2013 р., тоді як виконавчий лист
виданий 21.10.2013 р., постанова
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 07.11.2011 р.
набрала законної сили 24.01.2013 р., ухвала
Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013 р.
набрала законної сили 08.10.2013 р. А тому
вважає, що вказана норма не поширюється
при виконанні його виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням норм чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
наступне.

Гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання встановлені
Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» (далі -
Закон).

Статтею 2 Закону визначено, що Держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа,
організація (далі - державне
підприємство);

юридична особа, примусова реалізація
майна якої забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно ст.3 Закону виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Відповідно до п.1 Положення про
Державну казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України № 460/2011 від 13.04.2011 р., Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України.
Казначейство України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.

Проте, відповідно до п.3 розділу ІІ
Закону виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Вказана норма (п.3 розділу ІІ
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень») у
визначеній вище редакції набрала
законної сили 16.10.2013 р.

Отже, на час отримання позивачем
виконавчого листа та пред'явлення його
до виконання вже була чинною.

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, суд не вбачає порушень в
діях Державної казначейської служби
України - відповідача по справі.

Крім того, відповідачем листом №
5-13/3134-35158 від 20.12.2013 р., який отримано
позивачем 15.01.2014 р., останньому
роз'яснено право на звернення до органу
державної виконавчої служби.

Статтями 2, 11 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

В матеріалах справи відсутні докази
звернення позивача до відповідного
органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи, що доводи позивача не
знайшли підтвердження в ході судового
розгляду адміністративної справи, у
задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 181, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Державної
казначейської служби України, третя
особа яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача: Управління праці та
соціального захисту населення
Криворізької районної адміністрації
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Суддя
Суддя
Г. В. Потолова
І.О. Лозицька
І.В. Юхно