Справа № 802/1495/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 червня 2014 р.
Справа № 802/1495/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши у порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Вінницької об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об`єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
Вінницька ОДПІ, позивач) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, відповідач) про стягнення
податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
результатами фактичної перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення форми «С» №
від 04.06.2013 р., відповідно до якого до
відповідача застосовано штрафні
санкції в розмірі 271469, 25 грн., які в
добровільному порядку ФОП ОСОБА_1 не
сплачує, в зв'язку з чим контролюючий
орган звернувся до суду про стягнення
податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не з`явилась, однак надала
заяву (вх. №11253 від 05.06.2014 р.) про розгляд
справи в письмовому провадженні та
зазначила, що позов підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з`явився. Про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, про що свідчать
матеріали справи.

Частиною 6 статті 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе
провести розгляд справи в порядку
письмового провадження, без фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
зареєстрований виконавчим комітетом
Вінницької міської ради від 26.07.2004 р. На
податковому обліку перебуває з 05.09.1995 р.

Згідно з реєстраційними даними видами
господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є:
надання інших інформаційних послуг не
віднесених до інших угруповань:
надання інформаційних послуг по
телефону з використанням комп'ютерної
технології, надання послуг з пошуку
інформації за винагороду або на основі
контракту, надання послуг з добору
новин і матеріалів із преси (медійний
моніторинг) тощо (КВЕД 63.99); надання в
оренду й експлуатацію власного чи
орендованого нерухомого майна (КВЕД
68.20); агентства нерухомості (КВЕД 68.31);
рекламні агентства (КВЕД 73.11); надання
інших допоміжних комерційних послуг
(КВЕД 82.99); роздрібна торгівля напоями в
спеціалізованих магазинах (47.25);
роздрібна торгівля тютюновими
виробами в спеціалізованих магазинах
(КВЕД 47.26); роздрібна торгівля іншими
продуктами харчування в
спеціалізованих магазинах.

Судом встановлено, що за результатами
фактичної перевірки проведеної з
25.05.2013 р. по 01.06.2013 р. складено акт
№29/02/28/22/НОМЕР_1 від 01.06.2013 р., в якому
зафіксовано порушення п. 2.6 Положення
про ведення касових операцій в
національній валюті в Україні
затвердженого Постановою Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року №637; пункту 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки винесено
податкове повідомлення-рішення форми
«С» № від 04.06.2013 р., відповідно до
якого нараховано штрафні санкції в
сумі 271469, 25 грн.

Доказів того, що вказане податкове
повідомлення-рішення скасовано, суду
надано не було.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Пунктом 2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні уся готівка, що надходить до
кас, має своєчасно (у день одержання
готівкових коштів) та в повній сумі
оприбутковуватися. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які
проводять готівкові розрахунки з
оформленням їх касовими ордерами і
веденням касової книги відповідно до
вимог глави 4 цього Положення, є
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів. У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
відповідних касових (розрахункових)
документах.

Згідно з абз. 2 п. 1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки»
установлено, що у разі порушення
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу: за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми ( Абзац третій
частини першої статті 1 в редакції
Указу Президента N 802/2001 ( 802/2001 ) від
07.09.2001 ).

Відповідно до п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК
України, згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган.

Згідно п.176.2 ст. 176 ПК України, особи, які
відповідно до цього Кодексу мають
статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

У разі якщо відокремлений підрозділ
юридичної особи не уповноважений
нараховувати, утримувати і сплачувати
(перераховувати) податок до бюджету,
податковий розрахунок у вигляді
окремого витягу за такий підрозділ
подає юридична особа до контролюючого
органу за своїм місцезнаходженням та
надсилає копію такого розрахунку до
контролюючого органу за
місцезнаходженням такого
відокремленого підрозділу в
установленому порядку;

в) подавати на вимогу платника податку
відомості про суму виплаченого на його
користь доходу, суму застосованих
соціальних податкових пільг та суму
утриманого податку;

г) подавати контролюючому органу інші
відомості про оподаткування доходів
окремого платника податку в обсягах та
згідно з процедурою, визначеною цим
розділом та розділом II цього Кодексу;

ґ) нести відповідальність у випадках,
визначених цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Кодексу -
податковий борг, це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно враховуючи термін
"податкове зобов'язання", визначене пп.
14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, суд зазначає, що
вчинення платниками податків, їх
посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України (п.
109.2 ст. 109 Кодексу).

Згідно з п. 59.1ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено вище, узгоджена сума
податкового зобов'язання ФОП ОСОБА_1
сплачена не була. Таким чином,
відповідно до порядку надіслання
податкової вимоги, визначеного п. 59.3 ст.
59 Податкового кодексу України, на
адресу відповідача була направлена
податкова вимога від 18.07.2012 р. №600 (а.с. 9).
Вказана вимога була отримана
відповідачем, однак не оскаржувалась, а
отже податкове зобов'язання визнається
узгодженим в силу п. 58.3 ст. 58
Податкового кодексу України.

Отже, судом встановлено, що передбачені
чинним законодавством заходи не
привели до погашення податкового
боргу. Сума податкового боргу в розмірі
271469, 25 грн. в добровільному порядку
відповідачем не сплачена.

Стаття 67 Конституції України визначає,
що кожен зобов`язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, органи державної податкової
служби мають право застосовувати до
платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань
та/або податкового боргу у випадках,
порядку та розмірі, встановлених цим
Кодексом, стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста)
або під державну (місцеву) гарантію,
а також за кредитом з бюджету в
порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 Кодексу адміністративного
судочинства України з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
індекс 21000, АДРЕСА_1) до Державного
бюджету кошти в рахунок погашення
податкового боргу в сумі 271469, 25 грн.
(двісті сімдесят одну тисячу чотириста
шістдесят дев`ять грн. 25 коп.).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Вергелес Андрій
Валерійович