Справа № 740/948/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 740/948/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 01 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Ніжинської міської ради Чернігівської
області, треті особи: Публічне
акціонерне товариство «Ніжинський
м"ясокомбінат», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області з позовом до
Ніжинської міської ради Чернігівської
області (далі - Відповідач), треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Ніжинський м"ясокомбінат» (далі -
Третя особа 1), ОСОБА_3 (Третя особа 2),
ОСОБА_4 (далі - Третя особа 3) та, з
урахуванням збільшення позовних вимог,
просила визнати протиправною
бездіяльність Відповідача щодо
неприйняття у власність
територіальної громади м.Ніжина
гуртожитку - квартири АДРЕСА_1,
зобов»язати розглянути Відповідача на
найближчій сесії питання щодо
прийняття гуртожитку, яким є квартира
АДРЕСА_1 у власність територіальної
громади м.Ніжина Чернігівської
області.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 01
квітня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, Позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове рішення.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі та їх
представників, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
згідно копії архівного витягу з
рішення виконавчого комітету
Ніжинської міської ради від 11.02.1970 року
№36 трикімнатна квартира АДРЕСА_1
площею 48,69 кв.м виділена Третій особі 1
під службове приміщення (гуртожиток).

Як встановлено судом першої інстанції,
Позивач зареєстрована у вказаному
житловому приміщенні з 16.07.1992 року та
проживає в ньому на даний час.

Також у даному жилому приміщенні
зареєстрована 04.12.2010 року та проживає
Третя особа 2.

Третя особа 3 згідно пояснень Позивача
проживає за зазначеною адресою з 2006
року.

Згідно листа Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській області від
03.12.2013 року №13-9-04674 Третю особу 1
відповідно рішення Обласної ради
народних депутатів від 30.03.1993 року
«Про зведений перелік об»єктів, що
належать до комунальної власності
обласної ради народних депутатів»
віднесено до комунальної власності
обласної ради.

Наказом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернігівській області від 19.06.1995 року
№307, на виконання якого створено Третю
особу 1 шляхом перетворення орендного
підприємства «Ніжинський
м»ясокомбінат». Засновниками
товариства виступили регіональне
відділення ФДМУ (36,15%) та організація
орендарів ОП «Ніжинський
м'ясокомбінат» (63,85%). Відомості щодо
створення Третьої особи 1 та чи є воно
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства «Ніжинський
м»ясокомбінат» в матеріалах справи
відсутні.

Як вбачається із змісту листа
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області від 25.09.2013 року
№18-5-03705, у Реєстрі державного майна, яке
перебуває в управлінні регіонального
відділення жилий будинок (гуртожиток)
АДРЕСА_1 не обліковується, у справі по
приватизації орендного підприємства
«Ніжинський м»ясоомбінат», яка
зберігається в регіонального
відділенні, вказана квартира в цілому
не значиться.

Згідно копії листа КП «Ніжинське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 04.12.2013 року
№01-34/1103 за обліком в бюро технічної
інвентаризації станом на 31.12.2012 року
квартира АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Відповідно інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, Реєстру прав власності
на нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна
відомості щодо вказаного об»єкта
нерухомого майна відсутні.

Частинами 1 та 2 статті 325 ЦК України
суб'єктами права приватної власності є
фізичні та юридичні особи.

Фізичні та юридичні особи можуть
бути власниками будь-якого майна, за
винятком окремих видів майна, які
відповідно до закону не можуть їм
належати.

Статтею 326 ЦК України визначено,
що у державній власності є майно, у тому
числі грошові кошти, яке належить
державі Україна.

Від імені та в інтересах держави
Україна право власності здійснюють
відповідно органи державної влади.

Управління майном, що є у
державній власності, здійснюється
державними органами, а у випадках,
передбачених законом, може
здійснюватися іншими суб'єктами.

Положеннями ст..327 ЦК України
передбачено, що у комунальній
власності є майно, у тому числі грошові
кошти, яке належить територіальній
громаді.

Управління майном, що є у
комунальній власності, здійснюють
безпосередньо територіальна громада
та утворені нею органи місцевого
самоврядування.

Отже, на момент судового розгляду
в суді першої інстанції спірний
гуртожиток не належав до приватної
власності Третьої особи 1, не включений
до статутного капіталу товариства в
процесі приватизації, та не перебуває
у державній чи у комунальній власності.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.1 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» сфера дії
цього Закону поширюється на
гуртожитки, які є об'єктами права
державної та комунальної власності,
крім гуртожитків, що перебувають у
господарському віданні чи в
оперативному управлінні військових
частин, закладів, установ та
організацій Національної гвардії
України, Служби безпеки України,
Державної прикордонної служби України,
Збройних Сил України та інших
утворених відповідно до законів
України військових формувань,
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної кримінально-виконавчої
служби України, Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України, системи цивільного
захисту та державних навчальних
закладів.

Дія цього Закону не поширюється
на гуртожитки, що знаходяться у
приватній власності, крім гуртожитків,
що було включено до статутних
капіталів товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації).

З документів, долучених до
матеріалів справи в суді апеляційної
інстанції вбачається, що житловий
будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за
Ніжинською житлово-експлуатаційною
конторою 17 грудня 1989 року на підставі
рішення Ніжинської міської ради
народних депутавтів від 17 жовтня 1989
року №289; в даний час будинок
знаходиться на балансовому обліку КП
«Служба Єдиного Замовника», яке є лише
виконавцем послуг з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій; в КП «Ніжинське МБТІ» право
приватної власності на АДРЕСА_1 у цьому
будинку за будь-якою юридичною чи
фізичною особою не зареєстровано.

Таким чином, посилання Позивача
про порушення Відповідачем положень
вказаного Закону не заслуговують на
увагу, оскільки, як вже зазначалося
вище, спірний гуртожиток не є
об»єктом державної або комунальної
власності та не був включений до
статутного капіталу товариства,
створеного у процесі приватизації, та,
відповідно, відсутні підстави для
зобов»язання Відповідача
розглянути на сесії міської ради
питання щодо прийняття гуртожитку у
власність територіальної громади.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 01 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 18
червня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.