Справа № 813/2849/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2849/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді - Сидор Н.Т.,
за участі секретаря судового засідання
представник відповідача не прибув,
представник третьої особи не прибув,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
ОСОБА_1 звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 21.03.2014 року ВП №42608907.
Позовні вимоги мотивує тим, що
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа, який не містить
даних, а саме ідентифікаційного номеру
боржника, неправомірно винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, саме з тих підстав вважає
таку постанову неправомірною та
просить скасувати. Зазначив, що
відсутність такої інформації є
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.
Позивач у судове засідання не з'явився,
хоча належним чином повідомлявся про
дату, час та місце розгляду судової
справи. Проте, подав до суду клопотання
про розгляд справи без його участі.
Відповідач заяву про визнання позову
чи заперечення на позовну заяву до суду
не подав. Однак, факсимільним зв'язком
надав суду копію заяви про відкриття
виконавчого провадження та копію
Відповідач уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду судової справи. Клопотання
про розгляд справи без його участі до
суду не подав.
Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду справи був
належним чином повідомлений, про
причини неявки суду не повідомив.
Тому суд на підставі ст. ст. 71, 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) розглянув справу у
відсутності представників сторін та
третьої особи на підставі наявних у ній
Дослідивши подані документи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив такі фактичні
обставини справи та відповідні їм
10.02.2014 року Львівським окружним
адміністративним судом виданий
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Львова до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості з податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
21.03.2014 року відповідачем на підставі
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №42608907.
Позивач не погодившись з даною
постановою оскаржив таку до суду.
Суд при вирішенні спору виходить з
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає, згідно преамбули, Закон
України "Про виконавче провадження" №
606-XIV від 21.04.1999 року у редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин
(далі - Закон № 606-XIV).
Відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону №
606-ХІV у виконавчому документі повинні
бути зазначені: повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.
З аналізу вказаної статті вбачається,
що у виконавчому документі серед
іншого зазначається ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків).
Також з вказаної статті вбачається, що
наявність індивідуального
ідентифікаційного номеру є лише однією
з відомостей, яка дозволяє
ідентифікувати боржника, інші
відомості, що можуть ідентифікувати
боржника, які перелічені в п. 3 ч. 1 ст. 18
Закону № 606-ХІV.
Відповідно до вимог п. 6.2.3. Інструкції з
діловодства в адміністративних судах
України, затвердженої Наказом
Державної судової адміністрації
України від 17.12.2013 року № 174 із змінами і
доповненнями, виконавчий лист
заповнюється чітко і грамотно. Помилки
і виправлення у виконавчому листі не
допускаються. Під час оформлення
виконавчого листа про стягнення
грошових сум на користь організацій
вказуються номери рахунків у
фінансових установах та інші відомості
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" на підставі
інформації, що є в матеріалах
адміністративної справи.
Як вбачається з виконавчого листа у
графі ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності боржника,
зазначено, що - «в матеріалах справи
відсутній». Львівський окружний
адміністративний суд видаючи даний
виконавчий лист, зазначив усі відомі
йому відомості про сторін (стягувача,
боржника), а відтак, дотримав вимоги, що
ставляться до виконавчого документа
передбачені ст. 18 Закону № 606-ХІV.
А отже, оскільки судом при оформлені
виконавчого листа, виконано вимоги, що
ставляться до виконавчого документа,
передбачені ст. 18 Закону № 606-ХІV та
зазначено усі відомі суду дані,
зокрема дані про особу боржника, що
наявні в матеріалах адміністративної
справи, то державним виконавцем на
переконання суду правомірно та
підставно було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, й
відповідно підстави для застосування
п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» як підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження з причин невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим ст. 18 цього Закону, суд не
вбачає, так як виконавчий лист
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження».
Суд зазначає, що відсутність
ідентифікаційного номера, хоча може й
ускладнювати, але не унеможливлює
вчиняти подальші виконавчі дії щодо
виконання виконавчого документа.
Державний виконавець, відповідно до ст.
11 Закону України "Про виконавче
провадження" має право одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
Окрім, цього ч. 2 ст. 4 Закону № 606-ХІV
передбачає, що під час виконання рішень
державний виконавець має право на
безпосередній доступ до баз даних і
реєстрів, у тому числі електронних, що
містять інформацію про боржників, їхнє
майно та кошти. Порядок доступу до
таких реєстрів встановлюється
Міністерством юстиції України спільно
з відповідними центральними органами
виконавчої влади, які забезпечують їх
Відповідно до ст. 6 Закону № 606-ХІV
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
Відповідно до ст. 25 Закону № 606-ХІV,
державний виконавець зобов'язаний був
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, так як виконавчий лист
відповідає вимогам, передбаченим цим
Державний виконавець відкриває
виконавче провадження відповідно до
ст. 19 Закону № 606-XIV на підставі
виконавчого документа у т.ч. за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.
Суд зазначає, що позивачем в позовній
заяві не наведено обгрунтування, яким
саме чином його права як боржника у
даному виконавчому провадженні були
порушені відповідачем винесенням
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади і їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному та об'єктивному
Зважаючи на наведене вище, суд
приходить до висновку, що дії
відповідача відповідають вимогам,
встановленим ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому,
виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов задоволенню не
У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України, судові витрати залишити за
Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд
В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1, відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання повного
тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя
Сидор Н.Т.

Повний текст постанови складено та
підписано 16.06.2014 року.