Справа № 825/1877/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1877/14

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2014 року Чернігів Справа № 825/1877/14

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Розмовенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чернігівській області до Відділу державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

до Чернігівського окружного адміністративного суду звернулось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чернігівській області (далі – позивач) з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області (далі – відповідач), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача стосовно винесення постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 20484109 від 21.05.2014 та скасувати її.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, надав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву з нормативно-документальним обґрунтуванням суду не надав, в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною першою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Відповідно до частини 2 зазначеної вище статті особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час, дату і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

21.05.2014 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області винесена постанова ВП № 20484109, якою призначено спеціаліста Фонду для надання письмового висновку про відповідність акту форми П-4 висновку Центральної експертної комісії професійних захворювань Інституту медицини праці АМН України(а.с.4).

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а вказану постанова такою, що підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи оцінку рішенням відповідача, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини даного адміністративного позову регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 № 1105 та Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25.08.2004 № 1112.

Статтею 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду. Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Відповідно до пункту 2 Положення про управління виконавчої дирекції Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійна захворювань України в Чернігівській області, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду від 21.03.2011 року № 223 (далі - Положення), управління є підзвітним виконавчій дирекції Фонду і в своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про загальнообов’язкове держави соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійно: захворювання, які спричинили втрату працездатності», статутом Фонду, рішенням правління та виконавчої дирекції Фонду, іншими законодавчими та нормативи: правовими актами, що регламентують функціонування системи страхування в: нещасного випадку, а також цим Положенням.

Основними завданнями управління відповідно до пункту 3 Положення є: 1) реалізація на відповідній території державної політики у сфері страхування від нещасного випадку, рішень правління та виконавчої дирекції Фонду; 2) організаційно-методичне керівництво та контроль за діяльністю відділення виконавчої дирекції Фонду; 3) розроблення і реалізація заходів щодо профілактики нещасних випадків з виробництві та професійних захворювань, медичної, професійної та соціальні реабілітації потерпілих на виробництві, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим і членам їх сімей; 4) забезпечення сталого фінансування системи страхування від нещасно: випадку на відповідній території.

Відповідно до підпункту 10 пункту 4 Положення, управління відповідно до покладених и нього завдань: «перевіряє стан профілактичної роботи та охорони пралі і підприємствах, бере участь у розслідуванні нещасних випадків на виробництв: також професійних захворювань, вивчає та поширює вітчизняний та міжнародна досвід профілактики нещасних випадків, надає страхувальниками з цих питань необхідні консультації».

Суд зауважує на тому, що зазначеними нормами визначені повноваження Фонду, в тому числі приймати участь в розслідуванні та складанні акту розслідування хронічного професійного захворювання.

Натомість, суд звертає увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено повноважень Фонду надавати письмові висновки про відповідність акту форми П-4 висновку Центральної експертної комісії професійних захворювань Інституту медицини праці АМН України.

За встановлених обставин, проаналізувавши вимоги чинного законодавства та врахувавши предмет даного спору, суд дійшов висновку про помилковість відповідача стосовно призначення спеціаліста Фонду для надання письмового висновку про відповідність акту форми П-4 висновку Центральної експертної комісії професійних захворювань Інституту медицини праці АМН України, оскільки надання такого висновку не входить до його компетенції.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно частини 2 та 3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Отже, надання такого висновку може бути надано особою, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід у відповідній галузі.

Проте відповідачем не надано докази, які б свідчили про наявність у спеціаліста Фонду відповідних знань та досвіду у відповідній галузі.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, в постанові про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 20484109 від 21.05.2014 не вірно зазначена назва управління, а саме: «Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чернігівській області», а відповідно до пункту 1 Положення про управління, робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України є управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чернігівській області.

Таким чином, постанова про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 20484109 від 21.05.2014 винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача стосовно винесення постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 20484109 від 21.05.2014, то суд вказує на таке.

Результатом оскаржуваних позивачем дій стало прийняття відповідачем постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 20484109 від 21.05.2014.

При оскарженні такого рішення, суд перевіряє правомірність дій щодо його винесення (прийняття) і у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує відповідне рішення. Вказане свідчить про те, що скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправними дій при його прийнятті, а тому питання протиправності дій, у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує. Крім того, самі по собі дії щодо винесення рішення не тягнуть за собою жодних правових наслідків для позивача, а отже не порушують його права та законні інтереси, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

Тому в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на те, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статті 124 Конституції України, статтями 9, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Чернігівській області, - задовольнити частково.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 20484109 від 21.05.2014.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко