Справа № 802/1607/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 червня 2014 р.
Справа № 802/1607/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Томчука Андрія
Валерійовича, розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України у місті Вінниці (далі -
УПФ України у м. Вінниці) звернулось в
суд з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1.) про стягнення
заборгованості в розмірі 7916,48 грн.

Ухвалою судді від 19.05.2014 року відкрито
скорочене провадження у справі.

Згідно з ч. 8 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка
зазначена її представником, і це
підтверджується підписом відповідної
службової особи. На підставі ч. 11 ст. 35
КАС України у разі повернення
поштового відправлення з повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

На адресу відповідача направлялась
ухвала про відкриття скороченого
провадження, яка повернулася на адресу
суду з поштовою відміткою "за
закінченням терміну зберігання" (а.с. 13,
14). Протягом встановленого ст. 183-2 КАС
України строку, заперечень на позов не
подано.

Оцінивши повідомлені позивачем
обставини справи та дослідивши докази,
якими вони обгрунтовуються, суд дійшов
висновку про наявність достатніх
підстав для прийняття рішення в
порядку скороченого провадження,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ФОП
ОСОБА_1 зареєстрований в УПФ України у
м. Вінниці та є платником єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
підтверджується даними витягу з
реєстру страхувальників ДРСС (а.с. 9, 10).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон)
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування -
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту
у випадках, передбачених
законодавством, прав застрахованих
осіб та членів їхніх сімей на отримання
страхових виплат (послуг) за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно до п.1 ч.4 Закону платниками
єдиного внеску є підприємства,
установи та організації, інші
юридичні особи, утворені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, які використовують
працю фізичних осіб на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами, у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших
юридичних осіб, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону, платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок. Базою нарахування єдиного
внеску є суми нарахованої заробітної
плати з видами виплат, які включають
основу та додаткову заробітну плату,
інші заохочувальні та компенсаційні
витрати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суми винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, єдиний
внесок для платників, зазначених у п. 1
ч. 1 ст. 4 цього Закону встановлюється у
відсотках до визначеної абзацом першим
п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску відповідно
до класів професійного ризику
виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску, з
урахуванням видів їх економічної
діяльності, визначених у Додатку до
Порядку визначення страхових тарифів
для підприємств, установ та
організацій на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.09.2000 року №1423.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону та п. 3.1 Порядку
формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 року №22-2,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 01.11.2010 року за № 1014/18309, платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
платник єдиного внеску зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

Позивачем вживались заходи для
погашення відповідачем заборгованості
зі сплати внеску, а саме: направлялась
вимога про сплату боргу № Ф-1996ФФ від
17.04.2013 року на суму 8582,72 грн., яка
протягом 10-ти робочих днів після
отримання, відповідачем не була
сплачена та в свою чергу не
оскаржувалась (а.с. 5).

Доказів, які б свідчили про погашення
вказаної суми боргу на день розгляду
справи або ж спростували доводи
позивача суду не подано.

Таким чином, за відповідачем рахується
заборгованість перед УПФ України в
м.Вінниці в розмірі 7916,48 грн. (після
часткової сплати в сумі 666,24 грн.), що
підтверджується даними картки
особового рахунку платника (а.с. 6-8).

Згідно абз. 7 ч. 4 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", орган
Пенсійного фонду має право звернутися
до суду з позовом про стягнення
недоїмки.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму заборгованості
відповідач у встановлені строки до
бюджету не сплатив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
доказів її погашення станом на день
розгляду справи не надано, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
доцільність задоволення позову в
повному обсязі відповідно до заявлених
вимог.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) на
користь Управління Пенсійного фонду
України у м. Вінниці (вул. Хмельницьке
шосе, 7, м. Вінниця, на р/р 0238 ГУ ДКСУ
у Вінницькій області, МФО 802015, ) заборгованість в сумі 7916
(сім тисяч дев'ятсот шістнадцять)
гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з моменту отримання копії
постанови. Постанова, прийнята у
скороченому провадженні, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. Постанова набирає законної
сили в порядку визначеному ст. 254 КАС
України.

Суддя:
Томчук Андрій Валерійович