Справа № 813/2419/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2014 року 12 год. 25 хв. м.
Львів № 813/2419/14
Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Кедик М.В.,
секретар судового засідання Харів М.Ю.,
розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу № 813/2419/13-а
за позовомДрогобицького
міськрайонного центру зайнятості,
представник - не прибувдоОСОБА_1 - не
прибула простягнення коштів в сумі 318,22
Дрогобицький міськрайонний центр
зайнятості звернувся до Львівського
окружного адміністративного суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
виплаченої допомоги по безробіттю за
період з 18.03.2013 року по 04.04.2013 року в
В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що під час
реєстрації у центрі зайнятості
відповідач не повідомила про отримання
нею вихідної допомоги при звільненні з
роботи. У зв'язку із цим, неправомірно
отримала допомогу по безробіттю за
період з 18.03.2013 року по 04.04.2013 року в
розмірі 318,22 грн. Оскільки, відповідач
не повернула отриманих коштів
добровільно, Дрогобицький
міськрайонний центр зайнятості
звернувся з даним позовом до суду.
Представник позивача у судове
засідання не прибув, 12.06.2014 року за вх. №
розглядати справу без його участі.
Позовні вимоги підтримує у повному
Відповідач в судове засідання не
прибула, явку уповноваженого
представника до суду не забезпечила,
хоча належним чином була повідомлена
про дату, час і місце судового розгляду
справи. Заяви про розгляд справи за її
відсутності суду не надходило.
За таких обставин суд вважає, що справу
можливо розглядати за відсутності
сторін у справі на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, відповідно
до ст. 71, 128 КАС України.
Безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив
ОСОБА_1 11.03.2013 року звернулася до
Дрогобицького міськрайонного центру
зайнятості із заявою про надання їй
статусу безробітного.
У заяві ОСОБА_1 вказала, що вона не має
постійного або тимчасового заробітку,
в т. ч. за договором цивільно-правового
характеру, права на пенсію за віком, у
тому числі на пільгових умовах, на
пенсію за вислугу років або інших
передбачених законодавством доходів,
не є членом особистого селянського
господарства, не є фермером або членом
сім'ї фермера, що бере участь у
виробництві, не зареєстрований як
фізична особа - підприємець, не
належить до громадян, які забезпечують
себе роботою самостійно, не призначено
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного (6-річного)
Відповідно до наказу Дрогобицького
міськрайонного центру зайнятості від
11.03.2013 року № НТ130311 ОСОБА_1 надано
статус безробітного з 11.03.2013 року.
18.03.2013 року ОСОБА_1 подала заяву про
призначення їй допомоги по безробіттю
до вирішення питання працевлаштування.
Як вбачається з витягів із наказів,
позивачем 18.03.2013 року на підставі п.п. 2, 4
ст. 22, п. 2 ст. 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п.п. 2.7, 2.9 «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності»
відповідачу було призначено та
розпочато виплату допомоги по
безробіттю з 18.03.2013 року.
Відповідно до акту розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 15.11.2013 року № 1363,
розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1
працювала в ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» з
08.09.2005 року, згідно наказу від 05.09.2005
року № 585 про прийняття, по 04.03.2013 року,
згідно наказу від 27.02.2013 року № 677-к про
звільнення, і отримала заробітну плату
за фактично відпрацьований час.
Згідно з наказом ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК»
від 27.02.2013 року № 677-к при звільненні
ОСОБА_1 виплачено вихідну допомогу у
розмірі 3-х посадових окладів.
Позивачем 16.12.2013 року відповідно до п.
6.14 «Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності» видано
наказ № НТ131216 про повернення виплат за
період з 18.03.2013 року по 04.04.2013 року на
загальну суму 318,22 грн.
Дрогобицьким міськрайонним центром
зайнятості 16.12.2013 року за № 3001/07 на
адресу ОСОБА_1 скеровано лист-претензію
про відшкодування коштів у сумі 318,22
Оскільки кошти відповідачем
добровільно повернуто не було, позивач
звернувся із даним позовом до суду.
При вирішенні спору суд керувався
такими нормами законодавства.
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття врегульовані Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» від 02.03.2000 року №
Правові, економічні та організаційні
засади реалізації державної політики у
сфері зайнятості населення, гарантії
держави щодо захисту прав громадян на
працю та реалізації їхніх прав на
соціальний захист від безробіття
визначає Закон України «Про зайнятість
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05.07.2012 року №
5067-VI, у редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин,
зайнятість - не заборонена
законодавством діяльність осіб,
пов'язана із задоволенням їх особистих
та суспільних потреб з метою одержання
доходу (заробітної плати) у грошовій
або іншій формі, а також діяльність
членів однієї сім'ї, які здійснюють
господарську діяльність або працюють у
суб'єктів господарювання, заснованих
на їх власності, у тому числі
Згідно цієї ж статті безробітний -
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.
Зареєстрований безробітний - особа
працездатного віку, яка зареєстрована
в територіальному органі центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, як
безробітна і готова та здатна
приступити до роботи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 Закону України
«Про зайнятість населення» статусу
безробітного може набути:
1) особа працездатного віку до
призначення пенсії (зокрема на
пільгових умовах або за вислугу років),
яка через відсутність роботи не має
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів, готова та
здатна приступити до роботи;
2) інвалід, який не досяг встановленого
статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійного віку та
отримує пенсію по інвалідності або
соціальну допомогу відповідно до
законів України «Про державну
соціальну допомогу інвалідам з
дитинства та дітям-інвалідам» та «Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
3) особа, молодша 16-річного віку, яка
працювала і була звільнена у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, зокрема припиненням або
перепрофілюванням підприємств,
установ та організацій, скороченням
чисельності (штату) працівників.
Статус безробітного надається
зазначеним у частині першій цієї
статті особам за їх особистою заявою у
разі відсутності підходящої роботи з
першого дня реєстрації у
територіальних органах центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції,
незалежно від зареєстрованого місця
проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних у територіальних
органах центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, визначається
Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України
«Про зайнятість населення»
зареєстровані безробітні мають право
зокрема на матеріальне забезпечення на
випадок безробіття та соціальні
послуги відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та цього Закону.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» видами забезпечення
безробітних є допомога по безробіттю, у
тому числі одноразова її виплата для
організації безробітним
підприємницької діяльності; допомога
на поховання у разі смерті
безробітного або особи, яка перебувала
Згідно з ч. 4 ст. 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п.п. 5.1, 5.2 «Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності»,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 року № 307, виплата допомоги по
безробіттю відкладається на строк, що
дорівнює періоду, протягом якого
застрахованій особі відповідно до
законів надається вихідна допомога або
інші виплати при звільненні з
підприємств, установ і організацій або
після закінчення строку повноважень за
виборною посадою, що забезпечують
часткову або тимчасову компенсацію
втраченого заробітку. Особам, яким
вихідна допомога або інші
компенсаційні виплати було виплачено
одноразово, виплата допомоги по
безробіттю відкладається не більше ніж
на один місяць, а у разі здійснення
таких виплат щомісячно - до закінчення
Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
Згідно з п. 3 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Відповідно до п. 2 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13.02.2009 року № 60/62 (далі -
Порядок) розслідування здійснюється
шляхом проведення перевірки
достовірності даних, які є підставою
для надання особі статусу безробітної
та виплати їй матеріального
забезпечення, що зазначені в
документах, поданих особою до
державної служби зайнятості під час її
реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.
Згідно п. 6 даного Порядку у разі
встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою
відповідно до п. 7 цього Порядку.
Як передбачено п.п. 7, 8 Порядку, рішення
про повернення коштів особою чи
роботодавцем оформлюється наказом.
Протягом двох робочих днів після
прийняття рішення центр зайнятості
надсилає особі чи роботодавцю
рекомендованим листом повідомлення
про необхідність протягом 15
календарних днів з дня отримання
повідомлення повернути незаконно
виплачені кошти. У разі неможливості
вручення повідомлення про
необхідність повернення коштів з
підстав, передбачених абзацом першим
пункту 132 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.08.2002 № 1155, відмови особи чи
роботодавця повернути кошти, а також у
разі неповернення їх у встановлений
строк стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства.
У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 своєчасно не
виконала обов'язки застрахованої на
випадок безробіття особи та не
повідомила центр зайнятості про
обставини, що впливали на умови виплати
матеріального забезпечення, а саме
отримання при звільненні вихідної
допомоги у розмірі 3-х посадових
окладів, суд дійшов висновку, що
відповідач безпідставно отримала
допомогу з безробіття за період з 18.03.2013
року по 04.04.2013 року на загальну суму 318,22
грн. Оскільки відповідач добровільно
не повернула незаконно виплачені
кошти, вказана сума підлягає стягненню
у судовому порядку.
Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
Враховуючи вище викладене, виходячи із
заявлених позовних вимог, матеріалів
справи, системного аналізу положень
чинного законодавства України, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, доведені і підлягають до
Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) відповідно до ст.
94 КАС України стягненню з відповідача
Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
1. Адміністративний позов задовольнити
2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь
Дрогобицького міськрайонного центру
зайнятості (вул. П. Орлика, 3а, м.
ГУДКСУ у Львівській області, р/р
(триста вісімнадцять) гривень 22
3. Судові витрати стягненню з
відповідача не підлягають.
Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
17 червня 2014 року.

Суддя
Кедик М.В.