Справа № 821/1720/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1720/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Кузьменко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Прокурора Комсомольського
району міста Херсона до Комишанської
селищної рада м. Херсона про визнання
протиправним та скасування рішення від
06 грудня 2013 року "Про надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
передачі земельної ділянки у власність
шляхом викупу",-

встановив:

22 травня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява прокурора
Комсомольського району міста Херсона
(далі - позивач, прокурор) до
Комишанської селищної ради м. Херсона
(далі - відповідач, селищна рада), третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі -
ОСОБА_1) з позовними вимогами про
визнання протиправним та скасування
рішення від 06 грудня 2013 року "Про
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність шляхом викупу".

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
позивач зазначив, що за наслідками
проведеної прокурорської перевірки
встановлено, що Комишанською селищною
радою Комсомольського району м.
Херсона 06 грудня 2013 року прийнято
рішення за №370 «Про надання згоди на
розробку проекту землеустрою щодо
передачі земельної ділянки у власність
шляхом викупу». Даним рішенням надано
згоду на розробку проекту землеустрою
щодо передачі земельної ділянки площею
0,4068 га по АДРЕСА_1 у власність шляхом
викупу ОСОБА_1 для обслуговування
виробничого комплексу по виготовленню
та торгівлі пам'ятниками за межами
населеного пункту на території
селищної ради. Згідно ст. 12 Земельного
кодексу України, до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить: а)
розпорядження землями територіальних
громад; б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; в) надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу. Частиною 1 ст. 122
Земельного кодексу України
встановлено, що сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб. Відповідно до ст. 128
Земельного кодексу України передача у
власність земельних ділянок державної
або комунальної власності
здійснюється органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування. Частиною 3 ст. 128
Земельного кодексу України
передбачено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає заяву
(клопотання) і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Земельний кодекс України не передбачає
можливості надання згоди на розробку
проекту землеустрою щодо передачі
земельної ділянки у власність. Надання
у власність земельних ділянок
державної або комунальної власності
здійснюється за дозволом на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. Земельна
ділянка, зазначена в рішенні
Комишанської селищної ради
Комсомольського району м. Херсона № 370
від 06.12.2013, знаходиться за межами
населеного пункту та не належать до
земель комунальної власності.
Відповідно до п. 5 ст. 122 Земельного
кодексу України обласні державні
адміністрації на їхній території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів. Право розпорядження
земельними ділянками за межами
населеного пункту на території
Комишанської селищної ради закріплено
за Херсонською обласною державною
адміністрацією, знаходження спірної
земельної ділянки за межами населеного
пункту підтверджується листом
селищної ради № 713/02-19 від 16.05.2014, в якому
зазначається, що земельна ділянка
знаходяться за межами населеного
пункту. З наведеного позивач робить
висновок про наявність підстав для
постановлення судового рішення про
визнання протиправним та скасування
рішення від 06 грудня 2013 року "Про
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність шляхом викупу".

В судове засідання представник
позивача не прибув, але надіслав 10
червня 2014 року заяву про розгляд справи
без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, але надіслав 10
червня 2014 року надіслав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності. 06 червня 2014 року
відповідач надіслав письмові
заперечення, в яких проти позову
заперечує посилаючись на ті обставини,
що згідно п.34 ч.1 ст.29 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин. Рішенням Комишанської
селищної ради від 06.12.2013 року № 370 «Про
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність шляхом викупу»,
надано згоду ПП ОСОБА_1 на розробку
проекту землеустрою щодо передачі
земельної ділянки у власність шляхом
викупу, площею 0,4068 га по АДРЕСА_1, для
обслуговування виробничого комплексу
по виготовленню та торгівлі
пам'ятниками, за межами населеного
пункту, на території Комишанської
селищної ради. Комишанська селищна
рада враховуючи, що земля розташована
на її території, надала згоду на
розроблення проекту землеустрою щодо
подальшої передачі земельної ділянки у
власність шляхом викупу, не порушуючи
п. «б» ст. 12 Земельного кодексу України
згідно якого до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб відповідно до цього
Кодексу. Статтею 122 Земельного кодексу
України передбачено що, сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб. При ухваленні
оскаржуваного рішення Комишанською
селищною радою не вчинено жодних дій
щодо розпорядження вказаними
земельними ділянками, а отже відсутні
порушення норм Земельного кодексу
України на які посилається позивач.
Також при ухваленні Комишанською
селищною радою оскаржуваного рішення
не порушено вимог ст. 128 ЗК України, якою
встановлено, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає заяву
(клопотання) і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні,
оскільки, в рішенні надано не дозвіл а
згоду.

Третя особа - ОСОБА_1 в судове засідання
не прибув, його позиція щодо позову не
відома, оскільки, він заперечень на
позовну заяву не подав та повноважного
представника у судове засідання не
направив. Про місце, час та дату
судового розгляду справи третю особу
було повідомлено належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(вручено 28 травня 2014 року №311).

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України,
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Розглянувши надані сторонами
документи, зваживши доводи позивача
викладені в адміністративному позові
та доводи відповідача викладені в
письмових запереченнях, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 11 листопада 2013
року ОСОБА_1 звернувся до Комишанської
селищної ради із заявою про передачу у
власність шляхом викупу земельної
ділянки площею 0,4068 га по АДРЕСА_1 на
території Комишанької селищної ради
для облаштування виробничого
комплексу та торгівлі пам'ятниками
(отримана селищною радою 11 листопада 2013
року вхід.К-281/02-20).

Селищна рада рішенням 36 сесії 6
скликання від 06 грудня 2013 року №370 «Про
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність шляхом викупу»
надала третій особі згоду на розробку
проекту із землеустрою щодо передачі
зазначеної земельної ділянки за межами
населеного пункту, на території
Комишанської селищної ради
Комсомольського району. Категорія
земель - землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення,
угіддя-забудовані землі.

Постановою № 43 від 13 травня 2014 року
прокурором Комсомольського району
м.Херсона призначено перевірку в
порядку прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
сфері земельних правовідносин у
Комишанській селищній раді і її
виконавчих органах.

За наслідками проведеної прокурором
перевірки зроблено висновки про
протиправність вказаного рішення, в
зв'язку з тим, що земельна ділянка
знаходиться за межами населеного
пункту Комишани та не відноситься до
категорії земель комунальної
власності. Розпорядження земельними
ділянками за межами населеного пункту
на території Комишанської селищної
ради закріплено за Херсонською
обласною державною адміністрацією.

Спірні правовідносини врегульовані
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та Земельним
кодексом України.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Преамбула до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
зазначає, що цей Закон відповідно до
Конституції України визначає систему
та гарантії місцевого самоврядування в
Україні, засади організації та
діяльності, правового статусу і
відповідальності органів та посадових
осіб місцевого самоврядування.

Згідно із ст.24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання (ст.25 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить: … передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу (п. «б» ст.12 Земельного
кодексу України).

В наведеній нормі законодавець
закріпив за селищною радою
повноваження на передачу у власність
громадян та юридичних осіб не всіх без
виключення земель, а лише земель
комунальної власності.

Спірна земельна ділянка знаходиться за
межами населеного пункту та є землями
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Землі України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: …землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення (п. «ж» ч.1
ст. 19 Земельного кодексу України).

Землями промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення визнаються земельні
ділянки, надані в установленому
порядку підприємствам, установам та
організаціям для здійснення
відповідної діяльності (ч.1 ст.65
Земельного кодексу України).

З дня набрання чинності цим Законом
землями комунальної власності
відповідних територіальних громад
вважаються:

а) земельні ділянки: на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна комунальної
власності відповідної територіальної
громади; які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього
розділу.

У державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених
пунктів земельні ділянки: на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна державної
власності; які перебувають у
постійному користуванні органів
державної влади, державних
підприємств, установ, організацій,
Національної академії наук України,
державних галузевих академій наук; які
належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що
використовуються Чорноморським флотом
Російської Федерації на території
України на підставі міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного
(обов'язкового) відселення, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної власності та
земельних ділянок, зазначених у
підпункті "а" пункту 3 цього розділу (п.3,4
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності»).

Спірна земельна ділянка підпадає під
визначання пп. «г» п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності».

Громадяни та юридичні особи,
зацікавлені у придбанні земельних
ділянок у власність, подають заяву
(клопотання) до відповідного органу
виконавчої влади або сільської,
селищної, міської ради чи державного
органу приватизації. У заяві
(клопотанні) зазначаються місце
розташування земельної ділянки, її
цільове призначення, розміри та площа,
а також згода на укладення договору про
оплату авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки (абз.1 ч.2
ст. 128 Земельного кодексу України).

Орган державної влади, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим або орган
місцевого самоврядування у місячний
строк розглядає заяву (клопотання) і
приймає рішення про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (якщо
такий проект відсутній) та/або про
проведення експертної грошової оцінки
земельної ділянки (крім земельних
ділянок площею понад 50 гектарів для
розміщення відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про
відмову в продажу із зазначенням
обґрунтованих причин відмови (ч.3 ст.128
Земельного кодексу України).

Рішення про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки передує
укладенню договору купівлі-продажу
земельної ділянки.

Таким чином, відповідач вчинив дії
пов'язані з передачею земельної
ділянки, яка перебуває за межами
населеного пункту та відноситься до
державної форми власності, у власність
третьої особи шляхом викупу.

Стосовно повноважень відповідача
розпоряджатись землями державної
форми власності суд зазначає наступне.

До виключної компетенція сільських,
селищних, міських рад серед іншого
відноситься: вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин (п.34 ч.1 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні»).

Сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб
(ч.1 ст.122 Земельного кодексу України).

Обласні державні адміністрації на
їхній території передають земельні
ділянки із земель державної власності,
крім випадків, визначених частинами
третьою, четвертою і восьмою цієї
статті, у власність або у користування
у межах міст обласного значення та за
межами населених пунктів, а також
земельні ділянки, що не входять до
складу певного району, або у випадках,
коли районна державна адміністрація не
утворена, для всіх потреб (ч.5 ст.122
Земельного кодексу України).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач позбавлений
компетенції розпоряджатись землями
державної власності, ця компетенція за
законом належить обласній державній
адміністрації, земельна ділянка щодо
якої вчинено дії пов'язані з передачею
її у власність шляхом викупу
відноситься до земель державної
власності.

При винесенні спірного рішення
відповідач діяв не в порядок та спосіб
передбачений спеціальним
законодавством, а тому рішення №370 від
06 грудня 2013 року є протиправним.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач належними доказами підтвердив
правомірність своїх вимог, натомість
наявні в матеріалах справи докази не
дають суду підстав для висновку про
правомірність дій відповідача.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи
наявні у матеріалах справи докази в
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись Конституцією України,
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Земельним
кодексом України, ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94,
128, 158 - 163, КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов прокурора
Комсомольского району м. Херсона до
Комишанської селищної ради м. Херсона,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_1 про визнання
протиправним та скасування рішення №
370 від 06.12.2013 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Комишанської селищної ради м.
Херсона від 06 грудня 2014 року №370 "Про
надання згоди на розробку проекту
землеустрою щодо передачі земельної
ділянки у власність шляхом викупу".

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя
Кузьменко Н.А.

кат. 6.3.