Справа № 674/661/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 674/661/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області на постанову Дунаєвського
районного суду Хмельницької області
від 25 липня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування безпідставно виплаченої
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

УПФУ в Ізяславському районі
Хмельницької області звернулося до
Дунаєвського районного суду
Хмельницької області з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування безпідставно
виплаченої пенсії в зв'язку з втратою
годувальника. Позовні вимоги
мотивовано тим, що рішенням
Ізяславського районного суду від 26
серпня 2004 року ОСОБА_2 визнано безвісно
відсутнім. За заявою ОСОБА_3 від 17
жовтня 2004 року УПФУ в Ізяславському
районі призначено пенсію по втраті
годувальника на утримання
неповнолітніх дітей. 13 грудня 2012 року
управлінням Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі здобуто
відомості про місцеперебування
визнаного безвісно відсутнім ОСОБА_2,
який проживає в АДРЕСА_1. За період з
листопада 2004 року по листопад 2012 року
управлінням Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі на користь ОСОБА_3
на утримання неповнолітніх дітей
виплачено кошти в розмірі 51 897, 37 грн.
Вважаючи, що така сума була виплачена
безпідставно та внаслідок зловживань з
боку ОСОБА_2, просили стягнути її в
судовому порядку.

Відповідно до постанови Дунаєвського
районного суду від 25.07.2013 року у
задоволенні позову відмовлено. Не
погоджуючись із рішенням суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
постанову Дунаєвського районного суду
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись при цьому на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, які мають значення
для справи та порушення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін
не з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про його дату, час і
місце, а також враховуючи те, що їх явка
в судове засідання не визнавалась
обов'язковою, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження, відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у
справі матеріалами, при цьому, згідно
частини 6 статті 12, частини 1 статті 41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції необхідно залишити
без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
матеріалами справи, рішенням
Ізяславського районного суду від 26
серпня 2004 року ОСОБА_2, уродженця с.
Бужиківці Деражнянського району
Хмельницької області визнано безвісно
відсутнім. Рішенням Ізяславського
районного суду від 21 березня 2013 року
таке визнання безвісно відсутнім
скасовано.

Згідно довідки - розрахунку, виданої
управлінням Пенсійного фонду в
Ізяславському районі, заяви про
призначення пенсії від 17.10.2004 року,
рішення про припинення виплати пенсії
від 13.12.2012 року № 36, ОСОБА_3 17 жовтня 2004
року призначено пенсію по втраті
годувальника на двох дітей, народжених
від ОСОБА_2 згідно рішення суду від
26.08.2004 року , яку виплачували по 31 грудня
2012 року і розмір виплаченої пенсії
становить 51897,37 грн.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд
першої інстанції керувався тим, що
відповідно до п.7 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», пенсії у зв'язку
з втратою годувальника призначаються і
на сім'ю особи, визнаної безвісно
відсутньою або оголошеною померлою у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виплата пенсії
припиняється за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду , якщо пенсія
призначена на підставі документів, що
містять недостовірні відомості; суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно вимог статей 101-103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», органи,
що призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємства, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі;
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду; суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що
підставою для призначення пенсії по
втраті годувальника стало рішення
Ізяславського районного суду від 26
серпня 2004 року про визнання ОСОБА_2
безвісно відсутнім, яке набрало
законної сили і яке ніким не
оспорювалося, і яке відповідач ОСОБА_3
подала при призначенні пенсії. Крім
того, оскільки ОСОБА_3 не є пенсіонером
в розумінні Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а в ході
судового розгляду не встановлено
зловживань з боку відповідачів, позов
задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеним,
матеріалами справи, а тому колегією
суддів відхиляються, оскільки не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм права, які
призвели до неправильного вирішення
справи, тобто прийнята постанова
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і підстав для її
скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо відмови у
задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Дунаєвського районного суду
Хмельницької області від 25 липня 2013
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Білоус О.В.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.