Справа № 248/3049/14-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Харцизький
міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

при секретарі - Омельяненко Є.Є.

розглянувши у письмовому провадженні
в судовому засіданні в м. Харцизьку
Донецької області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Харцизької міської ради про визнання
неправомірною відмову в перерахунку
щомісячної грошової допомоги та
стягнення недоотриманих сум за період
з 30.11.2013 р. по 30.05.2014 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом
до відповідача, мотивуючи його тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у неї народилась донька
ОСОБА_2, у зв'язку з чим вона перебуває
на обліку в УСЗН Харцизької міської
ради як отримувач допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. З 26.01.2012 р. їй
призначено допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн. щомісячно. Вважає,
що має право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
22.05.2014 р. вона звернулась до відповідача
із заявою про перерахунок та виплату
різниці між сумою щомісячної допомоги,
встановленої законом, та фактично
отриманої суми допомоги. Однак, листом
від 26.05.2014 р. в задоволенні вказаної
заяви відмовлено. Просить визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови здійснити перерахунок
призначеної їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку, виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
віком до 6 років, і зобов'язати
відповідача здійснити такий
перерахунок за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
по 31.05.2014 р., з урахуванням фактично
виплачених сум.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надавши клопотання з
проханням розглянути справу у її
відсутності, просить позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибула, подала заяву про
розгляд справи у її відсутності та
письмові заперечення на позов, згідно з
якими вважає позов безпідставним,
оскільки нарахування та виплата
позивачу допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку здійснюється відповідно до вимог
чинного законодавства.

Суд вважає можливим відповідно до ст.
128 КАС України розглянути справу у
відсутність сторін та третьої особи за
наявними у справі доказами у
письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги за період з 30.11.2013
р. по 30.05.2014 р. обґрунтованими та такими,
що підлягають повному задоволенню за
наступними підставами.

Суд встановив, що позивач є матір'ю
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку в УСЗН з 26.01.2012 р. та щомісячно,
починаючи з 26.01.2012р. по теперішній час,
отримує допомогу по догляду за дитиною
у розмірі 130 грн.

22.05.2014 р. позивач звернулася до
відповідача з письмовою заявою про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дитини віком до 6 років,
починаючи з 26.01.2012 р. по теперішній час,
з урахуванням фактично виплачених сум.

Листом відповідача від 26.05.2014 р.,
позивачу відмовлено у перерахунку
допомоги, оскільки відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» їй призначено

допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 26.01.2012
р. по 25.11.2014 р. в мінімальному
гарантованому державою розмірі - 130 грн
щомісячно.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи має
керуватися принципом законності,
відповідно до якого має перевіряти чи
діяли органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи лише на
підставі закону, в межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Ст. 46 Конституції України громадянам
гарантовано право на соціальний
захист, що включає, зокрема, право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (далі - Закон № 2811), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (далі - Закон № 2240) , який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Згідно ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (Закон № 2240) допомога по
догляду за дитиною до 3 років повинна
виплачуватися в розмірі, не менше
прожиткового мінімуму, встановленого
на дитину до 6 років.

Згідно п.п.12 п.25 розділу ІІ Закону
України від 28 грудня 2007р. №107 «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» (далі -
Закон № 107) ст.. 43 Закону № 2240 була
виключена.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року
положення п. 25 Закону України №107 були
визнані неконституційними і втратили
чинність з дня ухвалення цього рішення.

Ст.46 Закону України від 26.12.2008р. «Про
державний бюджет України на 2009 рік»
передбачено, що у 2009р. допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до закону
№2240 та 2811 призначається і здійснюється
у розмірах і порядку, визначених КМУ.

Аналогічним чином регулювались ці
відносини і в 2010р. (ст. 45 Закону України
від 27.04.2010 року «Про державний бюджет
України на 2010 рік»).

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою КМУ від 27.12.2001
року № 1751. Новий акт уряду на виконання
ст. 46 Закону України від 26.12.2008р. та ст. 45
Закону України від 27.04.2010 року не
приймався. Розмір і порядок виплати
допомоги на виконання цих норм не
визначалися.

Таким чином, з 22 травня 2008 року діє
редакція ст. 43 Закону №2240, згідно із
якою, допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
на дитину до 6 років.

На правовідносини, що виникли з 01.01.2011
р., також поширюється норми ст. 43
вказаного Закону, який є в даному
випадку спеціальним.

Оскільки Законами України «Про
Державний бюджет України» на 2012, 2013, 2014
роки, чи іншими Законами не встановлено
інший, ніж у Законах №2240 та №2811 розмір
допомоги,

спірні правовідносини з травня 2008р.
регулюються саме цими Законами, а
положення постанови КМУ № 1751 від
27.12.2001р. застосовуються лише в тій
частині, в якій не суперечить
зазначеним Законам.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для
суду відповідно до ч.2 ст.161, ч.1 ст.244-2 КАС
України.

Оцінивши обставини справи та
проаналізувавши норми діючого
законодавства, суд вважає, що
відповідач виплачує позивачці
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, який не відповідає вимогам
ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» № 2240, а його дії здійснити
такий перерахунок є протиправними, не
відповідають вимогам діючого
законодавства.

Ухвалою суду від 02 червня 2014 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 за період з ІНФОРМАЦІЯ_1
р. по 29.11.2013 р. залишені без розгляду у
зв'язку з пропуском нею строку
звернення до адміністративного суду,
передбаченого ст. 99 КАС України, на
підставі ч.3 ст. 162 КАС України.

Позовні вимоги за період з 30.11.2013 р. по
30.05.2014 р., тобто в межах 6-місячного
строку звернення до суду, підлягають
захисту судом шляхом визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови у здійсненні позивачці
перерахунку допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку та зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату цієї допомоги,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
віком до 6 років, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Доказів на підтвердження
правомірності своїх дій відповідач
відповідно до ст. 71 КАС України суду не
надав.

Таким чином, позов в частині вимог за
період з 30.11.2013 р. по 30.05.2014 р. слід
задовольнити повністю.

Згідно ст. 94 КАС України суд вважає
необхідним стягнути за рахунок коштів
державного бюджету на користь позивача
понесені нею судові витрати по сплаті
судового збору.

Керуючись ст. 19,22,46 Конституції України,
ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» №2240, рішенням
Конституційного Суду України N 10-рп/2008
від 22.05.2008 року, ст.. 2,7,9,11,71,94,159-163,244-2,
267КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Харцизької міської
ради про визнання неправомірною
відмову в перерахунку щомісячної
грошової допомоги та стягнення
недоотриманих сум за період з 30.11.2013 р.
по 30.05.2014 р. задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління
соціального захисту населення
Харцизької міської ради щодо відмови
ОСОБА_1 у перерахунку допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до досягнення нею трирічного віку за
період з 30.11.2013 р. по 30.05.2014 р., у розмірі
прожиткового мінімуму для дитини до 6
років відповідно до ст.43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Харцизької міської
ради здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
трирічного віку за період з 30.11.2013 р. по
30.05.2014 р., у розмірі прожиткового
мінімуму для дитини до 6 років
відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням фактично
виплачених сум.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Харцизької міської
ради на користь ОСОБА_1 за рахунок
коштів державного бюджету України
понесені нею витрати по сплаті
судового збору в сумі в розмірі 73,08 грн
(сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Харцизький міський суд Донецької
області протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя: