Справа № К/9991/19769/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/19769/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Спільного
словацько-українського
торгово-виробничого підприємства
«Промед» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.09.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.02.2011 по справі №2-а-9843/10/2670 за
позовом Спільного
словацько-українського
торгово-виробничого підприємства
«Промед» до Київської регіональної
митниці про визнання нечинним
податкового повідомлення

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду передано вимоги
Спільного словацько-українського
торгово-виробничого підприємства
«Промед» до Київської регіональної
митниці про визнання нечинним
податкового повідомлення від 13.04.2010 №68.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.09.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.02.2011,
Спільному словацько-українському
торгово-виробничому підприємству
«Промед» відмовлено в задоволенні
позовних вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Спільне словацько-українське
торгово-виробниче підприємство
«Промед» 06.04.2011 звернулося з касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, який ухвалою від 20.09.2011
прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просив
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.09.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.02.2011,прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог Спільне
словацько-українське
торгово-виробниче підприємство
«Промед» посилається на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, зокрема, п.п.
5.1.7 п. 5.1 ст.5 Закону України «Про податок
на додану вартість», п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзідоводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Київською регіональною
митницею проведено камеральну
перевірку Спільного
словацько-українського
торгово-виробничого підприємства
«Промед».

Перевіркою встановлено, щоСпільне
словацько-українське
торгово-виробниче підприємство
«Промед» здійснює зовнішньоекономічну
діяльність з імпорту товарів. У період
з 15.02.2007 по 31.12.2009 підприємство ввозило
товари медичного призначення, зокрема,
пристосування ортопедичні, імплантати
(оклюдери) для лікування дефектів серця
«AGA MedicalCorporation»,
оклюдериміжпередсердної перетинки
Амплатцер, митна вартість яких складає
155455,37грн.

У вантажних митних деклараціях
декларантом код товару за УКТЗЕД
вказано 9021 90 90 00 «Пристрої ортопедичні,
включаючи хірургічні пояси, бандажі та
милиці, шини та інші пристрої для
лікування переломів, штучні частини
тіла, слухові апарати, та інші апарати,
які носять на собі, з собою або
імплантують в тіло, щоб компенсувати
недолік (дефект) органа чи фізичну
ваду» з посиланням у графі 31 ВМД на
звільнення від сплати податку на
додану вартість.

Однак, текстовий опис товару вказаний у
свідоцтвах про державну реєстрацію
медичного виробу не відповідає
текстовому опису Постанови Кабінету
Міністрів України «Про перелік
лікарських засобів та виробів
медичного призначення, операції з
продажу яких звільняються від
обкладення податком на додану
вартість» від 17.12.2003 №1949, у зв'язку з чим
позивачем порушено п.п. 5.1.7 п. 5.1 ст.5
Закону України «Про податок на додану
вартість».

За результатами перевірки складено акт
від 23.02.2010 №к/05/10/100000000/14350525, на підставі
якого винесено податкове повідомлення
від 13.04.2010 №68.

Відповідно до п.п.2.1.1 ст. 2 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» митні органи є контролюючими
органами стосовно акцизного збору та
податку на додану вартість (з
урахуванням випадків, коли законом
обов'язок з їх стягнення або контролю
покладається на податкові органи).
Ввізного або виїзного мита, інших
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які відповідно до закону
справляються при ввезені (пересиланні)
товарів і предметів на митну територію
України або вивезені (пересиланні)
товарів і предметів з митної території
України.

Згідно зп.п. 5.1.7 п.5.1 ст. 5 Закону України
«Про податок на додану вартість»
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість операції з
ввезення на митну територію України
зареєстрованих та допущених до
застосування в Україні лікарських
засобів та виробів медичного
призначення за переліком, що щорічно
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про перелік лікарських засобів
виробів медичного призначення,
операції з продажу яких звільняються
від обкладення податком на додану
вартість» затверджено перелік виробів
медичного призначення, операції з
продажу яких звільняються від
обкладення податку на додану вартість.

Підставою для звільнення від сплати
ПДВ є підтвердження державної
реєстрації виробів медичного
призначення та їх наявність в Переліку.

Відповідно до пункту 10 Порядку ведення
державного реєстру медичної техніки та
виробів медичного призначення,
затвердженого Наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 21.07.2009 №526
та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15.09.2009 за №872/16888,
свідоцтво про державну реєстрацію
медичного виробу або його
нотаріального засвідчена копія або
підтвердження про державну реєстрацію
в Україні на кожну партію медичного
виробі (далі-підтвердження) надається
митними органами при митному
оформленні медичного виробу.

Форма підтвердження затверджена
Наказом Міністерства охорони здоров'я
від 21.07.2009 №526 одним із обов'язкових
атрибутів затвердженої форми
підтвердження є печатка МОЗ.

У разі, якщо текстовий опис
зареєстрованого виробу медичного
призначення відповідно до
класифікації УКТЗЕД має більш
розширене поняття, ніж опис, визначений
в переліку, то звільняються від сплати
ПДВ тільки ті товари, що містяться в
цьому переліку.

Митне оформлення виробів медичного
призначення із звільненням від
оподаткування ПДВ здійснюється за
умови відповідності коду та текстового
опису, визначених у Переліку, коду та
текстовому опису товарів відповідно до
УКТЗЕД.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що текстовий опис товару
«імплантати (оклюдери) для лікування
дефектів серця з системами введення» у
свідоцтвах про державну реєстрацію
медичного виробу не відповідає
текстовому опису в Постанові до коду
УКТЗЕД , де товар зазначено як
«інші пристосування ортопедії».

За змістом пункту 10.3 статті 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митному органу.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в порядку, встановленому
зазначеним Законом.

Згідно з цим підпунктом контролюючий
орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у разі,
якщо внаслідок проведення камеральної
перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій
платником податків податковій
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання.

Відповідно до статті 88 Митного кодексу
України на декларанта покладено
обов'язок надати митному органу
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних процедур.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажну митну декларацію,
віднесли товар до певного коду
товарної номенклатури та пропустили
товар на митну територію України (після
сплати імпортером передбачених
законом податків і зборів), то в
подальшому вони не мають правових
підстав для прийняття податкових
повідомлень про донарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
виявленням помилки стосовно
класифікації товару, за виключенням
випадку коли така помилка була
наслідком протиправних дій імпортера,
зокрема, зазначення у вантажній митній
декларації недостовірних відомостей.

Судами встановлено факти невірної
класифікації коду товарної
номенклатури ввезених позивачем на
митну територію України товарів, у
зв'язку із зазначення у вантажній
митній декларації недостовірних
відомостей.

Наведене свідчить, що оспорюване
податкове
повідомлення-рішеннявідповідачемприй
нято у зв'язку із виявленням
методологічної помилки визначення
коду товарної номенклатури через
зазначення у ВМД недостовірних
відомостей щодо характеристик
ввезеного позивачем на митну територію
України товару.

Враховуючи викладене, висновок судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Спільного
словацько-українського
торгово-виробничого підприємства
«Промед» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.09.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.02.2011 по
справі №2-а-9843/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв