Справа № 826/7953/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
11 червня 2014 року м. Київ
№ 826/7953/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: судді Качура І.А., при
розгляді справи
за позовомОСОБА_1 до Міністерства
доходів і зборів України провизнання
протиправним та скасування наказу від
17.02.2014р. № 360-о, поновлення на роботіВ С
До Окружного адміністративного
суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з
позовом до Міністерства доходів і
зборів України, в якому просив:
- визнати причини пропуску строку
на звернення з адміністративним
позовом поважними та поновити строк на
звернення з адміністративним позовом.
- визнати протиправним та
скасувати наказ Міністерства доходів
і зборів України від 17.02.2014 року № 360-о
про звільнення ОСОБА_1;
- поновити ОСОБА_1 на роботі на
посаді заступника начальника відділу
організації викриття економічних
злочинів Головного оперативного
управління Міністерства доходів і
зборів України з 17.02.2014 року.
Ознайомившись із позовною заявою
та поданими документами, з доводами
позивача про поважність причин
пропущення строку звернення до суду,
суд прийшов до висновку про їх
необґрунтованість, з огляду про
З позовного матеріалу
встановлено, що ОСОБА_1 перебував на
державній службі з лютого 2012р., а з
травня 2013 року позивач працював на
посаді заступника начальника відділу
організації викриття економічних
злочинів Головного оперативного
управління Міністерства доходів та
14.02.2014р. позивачем подано рапорт
про звільнення за власним бажанням з
посади та податкової міліції.
Наказом від 17.02.2014 року № 360-о
позивача звільнено з посади та
податкової міліції в запас Збройних
Сил України за пунктом 64 підпунктом "ж"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.07.1991р. № 114 (за
Водночас, з позовного матеріалу
встановлено, що у період з 17 лютого 2014
року по п'яте березня 2014 року позивач
знаходився на амбулаторному лікуванні,
про що був виданий листок
непрацездатності №981078.
Разом з тим, підтверджено, що
позивачем 25.02.2014 року подано Рапорт, в
якому він повідомив, що знаходиться на
лікуванні та бажає відкликати
попередній рапорт від 14.02.2014 року і
просить скасувати наказ про
звільнення з посади та податкової
міліції за №360-о від 17.02.2014 року.
Листом №1879/Г/99-99-04-02-01-14 від 28
березня 2014 року позивача повідомлено
про те, що викладені у зверненні
питання розглядаються у структурних
підрозділах Міністерства доходів і
зборів України відповідно до чинного
Так, фактичні обставини
справи свідчать про те, що позивачу ще
25.02.2014 року було відомо про звільнення
його з публічної служби, та враховуючи
ті факти, що позивач з 06.03.2014р. мав
приступити до роботи, а також
отримання ним листа №1879/Г/99-99-04-02-01-14 від
28 березня 2014 року, та те, що позов
пред'явлено лише 03.06.2014р. (згідно
штемпеля пошти), на переконання суду,
причини пропущення строку звернення до
суду є неповажними.
Суд звертає увагу на те, що
відповідно до пункту 15 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України від 06 липня 2005 року
№2747-ІV (КАС України) публічна служба - це
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.
Так, до публічної служби у
встановлених випадках відноситься
державна служба. Так, за змістом статті
1 Закону України "Про державну службу"
від 16 грудня 1993 року №3723-XII державна
служба - це професійна діяльність осіб,
що займають посади в державних органах
та їх апараті з метою практичного
виконання завдань і функцій держави та
одержують зарплату за рахунок
державних коштів. Віднесення служби до
державної, тобто публічної, можливе,
якщо це: професійна діяльність осіб,
які її обіймають, здійснюється на
основі Конституції, законів та інших
нормативно-правових актів, за змістом
полягає у виконанні завдань та і
функцій держави, оплачується з
Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
При цьому, строк звернення до
адміністративного суду - це проміжок
часу після виникнення спору у
публічно-правових відносинах, протягом
якого особа має право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою за вирішенням цього спору і
захистом своїх прав, свобод чи
інтересів. Після закінчення цього часу
особа не втрачає права звернутися із
адміністративним позовом, але у
задоволенні цього позову може бути
відмовлено на тій підставі, що
пропущено строк звернення.
Відповідно до частини 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Водночас, для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк (частина
3 статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України).
адміністративного судочинства України
визначено наслідки пропущення строків
звернення до адміністративного суду.
Адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (частина 1 статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

В той час, як поважними причинами
пропуску строку звернення до суду
відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
визнаються обставини, які є об'єктивно
непереборними та не залежать від
волевиявлення сторони і пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
сторонами у справі процесуальних дій.

Водночас, посилання позивача на
місячний строк звернення до суду з
заявою про вирішення трудового спору,
встановленого ст. 233 КЗпП України, суд
не приймає до уваги, оскільки чинне
законодавство розмежовує поняття
"трудовий спір" та "публічно - правовий
спір з приводу прийняття, проходження
та звільнення з публічної (державної
служби)" та встановлює особливості
відповідних правовідносин.

Так, специфіка правового
регулювання відносин з приводу
прийняття, проходження та звільнення з
публічної (державної служби)
визначається спеціальними законами
України, а норми КЗпП України
застосовуються до них лише у випадках,
які не визначені спеціальним законом.

Таким чином, при визначені
питання щодо строку звернення до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом про визнання
протиправними та скасування наказів,
що стосуються звільнення з публічної
служби застосуванню підлягають норми,
визначені ст.99, 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, виходячи із
системного аналізу норм чинного
законодавства України, суд прийшов до
висновку про неповажність причин
пропущення строку звернення до суду з
даним позовом, а відтак і відсутність
правових підстав для поновлення строку
звернення до суду.

Суд також звертає увагу на те, що
встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Відповідно до ч. 2 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України, позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Керуючись ст. 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1 до Міністерства доходів і
зборів України про визнання
протиправним та скасування наказу від
17.02.2014р. № 360-о, поновлення на роботі.

У випадку оскарження ухвали позовні
матеріли будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
І.А. Качур