Справа № 2-а/463/16/14
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 р.
Справа № 876/4067/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання:
Нефедовій А.О.,

з участю позивача:
ОСОБА_1,

представника позивача:
ОСОБА_2,

представника апелянта:
Штангрет У.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова на
постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 21.03.2014 року у справі №
2а/463/16/14 за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі м.
Львова про визнання протиправним
рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі м.
Львова про визнання протиправним та
скасування рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова № 07/05
від 31.10.2013 року про відмову в
призначенні йому, як працівнику
прокуратури, пенсії за вислугу років та
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Личаківському районі м.
Львова зарахувати до стажу роботи, що
дає право на отримання пенсії за
вислугу років, відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
половину строку навчання в Львівському
державному університеті імені Івана
Франка, що становить 2 роки 5 місяців 23
дні та призначити йому пенсію за
вислугу років відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру» з дня
звернення з заявою.

Постановою Личаківського районного
суду м. Львова від 21.03.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова №07/05 від
31.10.2013 року про відмову в призначенні
ОСОБА_1, як працівнику прокуратури,
пенсії за вислугу років; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України у
Личаківському районі м. Львова
зарахувати до стажу роботи, що дає
право на отримання пенсії за вислугу
років, відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», половину
строку навчання в Львівському
державному університеті імені
І.Франка, що становить 2 роки 5
місяців 23 дні та призначити ОСОБА_1,
пенсію за вислугою років відповідно до
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»
з дня його звернення з відповідною
заявою, а саме з 28.10.2013 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції УПФУ в Личаківському
районі м.Львова оскаржило її подавши до
Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, та з наведених в ній підстав з
посиланням на порушення судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного
рішення, норм матеріального права та
неповне з'ясування всіх обставин
справи просить скасувати постанову
Личаківського районного суду м. Львова
від 21.03.2014 року та прийняти нову
постанову про відмову ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що підстав для зарахування
позивачу навчання у Львівському
державному університеті імені І.Франка
на юридичному факультеті до стажу
роботи немає, оскільки даний
навчальний заклад є багатопрофільним
вищим навчальним закладом, а не вищим
юридичним закладом, як це передбачено в
ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Представник апелянта в судовому
засідання підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Позивач та представник позивача
заперечили проти вимог апеляційної
скарги, просили апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції не знаходить підстав для її
задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 навчався у
Львівському державному університеті
імені Івана Франка з 12.07.1991р. по 28.06.1996 р.,
що підтверджується записом у трудовій
книжці.

28.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в
Личаківському районі м. Львова із
заявою про призначення йому пенсії,
відповідно до вимог ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України у Личаківському районі м.
Львова №07/05 від 31.10.2013 ОСОБА_1
відмовлено в призначенні пенсії.
Рішення мотивоване тим, що у позивача
відсутній необхідний стаж вислуги
років 21 рік та 6 місяців, оскільки
навчання у Львівському державному
університеті ім. І.Я. Франка за
спеціальністю «правознавство» не
зараховується до спеціального стажу.

Згідно положень ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру», прокурори мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше: з 1 жовтня 2011року по 30
вересня 2012року - 20 років 6 місяців, у
тому числі стажу роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 10 років 6 місяців. До вислуги
років, що дає право на пенсію згідно з
цією статтею, зараховується час роботи
на прокурорських посадах, перелічених
у статті 56 цього Закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, строкова військова служба,
половина строку навчання у вищих
юридичних навчальних закладах.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
документом, що посвідчує стаж роботи є
трудова книжка.

Положення статті 25 Закону України «Про
вищу освіту» передбачають, що
університет є багатопрофільним вищим
навчальним закладом четвертого,
найвищого, рівня акредитації, який
провадить освітню діяльність,
пов'язану із здобуттям певної вищої
освіти та кваліфікації широкого
спектра природничих, гуманітарних,
технічних, економічних та інших
напрямів науки, техніки, культури і
мистецтв, проводить фундаментальні та
прикладні наукові дослідження, є
провідним науково-методичним центром,
має розвинуту інфраструктуру
навчальних, наукових і
науково-виробничих підрозділів,
відповідний рівень кадрового і
матеріально-технічного забезпечення,
сприяє поширенню наукових знань та
здійснює культурно-просвітницьку
діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
червня 1996 року Львівським державним
університетом ім. І.Я.Франка ОСОБА_1
видано диплом спеціаліста НОМЕР_1, з
якого вбачається, що він навчався на
денному відділенні юридичного
факультету Львівського державного
університету імені І.Я.Франка та
повністю закінчив курс навчання за
спеціальністю «правознавство» та
рішенням державної екзаменаційної
комісії від 28.06.1996року ОСОБА_1 присвоєно
кваліфікацію спеціаліста «юрист».

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що відповідно до п. 3.2.
Рекомендацій президії Вищого
адміністративного суду України від
23.08.2007 № 07.2 10/1 період роботи на посаді
стажиста помічника прокурора та
половина строку навчання у вищому
навчальному закладі (стаціонарна
форма), після навчання в якому особа
отримала вищу юридичну освіту за
спеціальністю правознавство підлягає
зарахуванню до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугою років
згідно Закону України «Про
прокуратуру».

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із судом першої
інстанції, що строком навчання є період
з 12.07.1991 р. по 28.06.1996 р. включно, що
становить 4 роки 11 місяців 16 днів, і це є
достатнім для призначення пенсії за
вислугу років.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції та
вважає підставними позовні вимоги
ОСОБА_1, а відтак судом першої інстанції
правильно визнано протиправним та
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова № 07/05
від 31.10.2013 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Личаківському районі
м.Львова слід залишити без задоволення,
а оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м.Львова залишити
без задоволення, а постанову
Личаківського районного суду м. Львова
від 21.03.2014 року у справі № 2а/463/16/14 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І.
Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 05.06.2014
року.