Справа № 803/998/14
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без
розгляду

12 червня 2014 року Справа № 803/998/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання
Шепталовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Управління
МВ УМВС України у Волинській області -
Забожчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
Внутрішніх справ України у Волинській
області, ОСОБА_4, Дорохольського Ігоря
Валерійовича - старшого
оперуповноваженого сектора по
боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління Міністерства Внутрішніх
справ України у Волинській області,
ОСОБА_4, Дорохольського Ігоря
Валерійовича - старшого
оперуповноваженого сектора по
боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії.

12 червня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача Управління
Міністерства Внутрішніх справ України
у Волинській області заявлено усне
клопотання про залишення позовної
заяви ОСОБА_1 до Управління
Міністерства Внутрішніх справ України
у Волинській області, ОСОБА_4,
Дорохольського Ігоря Валерійовича -
старшого оперуповноваженого сектора
по боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії без
розгляду, у зв'язку з пропущенням
встановленого законом строку
звернення до адміністративного суду.

Клопотання мотивоване тим, що дії, які
позивач просить визнати противними
мали місце 12.09.2011 року. Управлінням УМВС
у Волинській області було проведено
службове розслідування, результати
якого викладені у висновку по
матеріалах службового розслідування
фактів, викладених у заяві громадянина
ОСОБА_1 від 07.10.2011 року, де описано всі
події та кваліфіковано дії працівників
органів внутрішніх справ. Крім того,
беручи до уваги той факт, що 14.09.2012 року
Ковельською міжрайонною прокуратурою
по заяві ОСОБА_1 було відмовлено у
порушенні кримінальної справи, вважає,
що позивачу було відомо про порушення
його прав, а тому ним пропущено
встановлений ч.2 ст.99 КАС України
шестимісячний строк для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів.

В судовому засіданні позивач проти
задоволення даного клопотання
заперечив. Пояснив, що про порушення
своїх прав, свобод та інтересів йому
стало відомо з матеріалів службового
розслідування проведеного Управлінням
УМВС у Волинській області від 07.10.2011
року. В свою чергу про матеріали
службового розслідування він дізнався
в Ковельській міжрайонній прокуратурі
напередодні судового розгляду справи в
Ковельському міськрайонному суді та на
момент винесення вироку Ковельським
міськрайонним судом 05.07.2013 року йому
було відомо про наявність матеріалів
службового розслідування, викладених у
висновку від 07.10.2011 року та про відмову
Ковельської міжрайонної прокуратури у
порушенні кримінальної справи від
14.09.2012 року.

Представники позивача в судовому
засіданні проти заявленого
представником відповідача клопотання
про залишення позовної заяви без
розгляду заперечив. Зазначив, що
оскільки вирок Ковельського
міськрайонного суду набрав законної
сили лише 22.10.2013 року, а тому позивач
саме з цього часу набув право на
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Тому, вважає, що строк
звернення до адміністративного суду
позивачем не пропущено.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, проте подав суду письмове
заперечення та просив суд розгляд
справи проводити за його відсутності.

Відповідач Дорохольський І.В. в судове
засідання не з'явився. Просив розгляд
справи проводити за його відсутності. В
задоволенні позовних вимог просив
відмовити повністю з підстав
викладених у запереченнях.

Від відповідача Федорука А.М. надійшло
письмове клопотання за вх. №7252/14 від
11.06.2014 року про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідачем ОСОБА_7 подано до суду
письмові заперечення за вх. №7195/14 від
10.06.2014 року в яких позовні вимоги не
визнає повністю та просить суд
відмовити у їх задоволенні. При цьому
розгляд справи проводити за його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання
на виклик суду для участі в розгляді
справи не з'явився, свого повноважного
представника не направив. Ухвала про
відкриття провадження та про
закінчення підготовчого провадження
та призначення справи до судового
розгляду, а також повістка про виклик
до суду, надіслані відповідачу,
повернулись до суду з відміткою
відділення поштового зв'язку - "за
закінченням терміну зберігання", тобто
не вручені адресату з незалежних від
суду причин.

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Частиною 4 ст.128 КАС України визначено,
що у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід залишити
без розгляду з огляду на наступне.

Частиною першою статті 99 КАС України
передбачено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно з частиною другою статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Початок перебігу строку звернення до
адміністративного суду визначено
альтернативно - це день, коли особа:
дізналася про порушення її прав, свобод
чи інтересів або повинна була
дізнатися про нього, тобто мала реальну
можливість дізнатися про наявність
порушення раніше.

Із змісту позовної заяви та доданих до
неї документів вбачається, що позивач
оскаржує дії посадових осіб
Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, які мали місце
12.09.2011 року в м. Ковелі та полягали в
незаконному віддані і виконанні
наказу, безпідставному виклику,
супроводі до міськрайвідділу міліції,
пропуску в службове приміщення,
опитуванні, утриманні в приміщенні,
сприянні злочинним діям ОСОБА_4, в
нанесені побоїв і не припинення таких
дій іншими працівниками міліції, не
надання допомоги після побиття
присутніми при цьому працівниками
міліції, не реагування керівництва
УМВС України у Волинській області на
явні порушення підлеглими
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ, Закону України "Про
міліцію", Закону України "Про
оперативно-розшукову діяльність",
Закону України "Про захист
персональних даних", Закону України
"Про зв'язок" та просить визнати їх
неправомірними.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
пояснень наданих позивачем в судовому
засіданні, а також наявного в
матеріалах справи вироку Ковельського
міськрайонного суду від 05.07.2013 року, дії
відповідачів, які позивач просить
визнати неправомірними, мали місце
12.09.2011 року.

Отже, позивач, як безпосередній учасник
зазначених подій був обізнаний про
порушення його прав 12.09.2011 року, а
відтак строк звернення до суду із
вимогами про визнання протиправними
дій ОСОБА_4, Дорохольського Ігоря
Валерійовича - старшого
оперуповноваженого сектора по
боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8
обчислюється з 12.09.2011 року, а саме з дня
коли позивач дізнався про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся в суд із позовною
заявою лише 29 травня 2014 року, отже із
пропуском встановленого законом
строку для звернення до
адміністративного суду.

В судовому засіданні позивач зазначив,
що про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів він дізнався з матеріалів
службового розслідування Управлінням
УМВС у Волинській області від 07.10.2011
року, однак зазначені посилання
позивача суд вважає хибними, оскільки,
як вже зазначалось вище позивач був
безпосереднім учасником зазначених
подій, що мали місце 12.09.2011 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник не просили суд визнати
поважними причини пропуску строку
звернення до суду із позовними
вимогами про визнання протиправними
дій ОСОБА_4, Дорохольського Ігоря
Валерійовича - старшого
оперуповноваженого сектора по
боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Доказів, які б свідчили про наявність
об'єктивних причин, що унеможливлювали
б своєчасно звернутись до суду із
зазначеними позовними вимогами ні
позивачем, ні його представником суду
не надано.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання Управління Міністерства
Внутрішніх справ України у Волинській
області відновити, доопрацювати
службове розслідування, суд зазначає
про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновок по матеріалах службового
розслідування фактів, викладених у
заяві громадянина ОСОБА_1 затверджений
07.10.2011 року.

В судовому засіданні позивач не
пояснив, коли йому стало відомо про
висновок службового розслідування,
проведеного Управлінням УМВС у
Волинській області від 07.10.2011 року за
його заявою. Однак, суду пояснив, що про
матеріали службового розслідування
він дізнався в Ковельській міжрайонній
прокуратурі напередодні судового
розгляду кримінальної справи в
Ковельському міськрайонному суді.

Позивач суду також пояснив, що на дату
винесення вироку Ковельським
міськрайонним судом, а саме на 05.07.2013
року, позивачу було відомо про
наявність матеріалів службового
розслідування, викладених у висновку
від 07.10.2011 року та про відмову у
порушенні кримінальної справи від
14.09.2012 року.

Отже, як вбачається з пояснень в
судовому засіданні позивача та його
представника, 05.07.2013 року позивачу вже
було відомо про наявність зазначеного
висновку.

В судовому засіданні позивач та його
представник не просили суд визнати
поважними причини пропуску строку
звернення до суду із позовними
вимогами про зобов'язання відновити,
доопрацювати службове розслідування
відповідно викладених фактів та
обставин і виконати вимоги пункту 3 з
"Висновку по матеріалах службового
розслідування фактів, викладених у
заяві громадянина ОСОБА_1".

Доказів, які б свідчили про наявність
об'єктивних причин, що унеможливлювали
б своєчасно звернутись до суду із
зазначеними позовними вимогами ні
позивачем ні його представником суду
не надано.

Проте, позивач звернувся до суду із
позовними вимогами про зобов'язання
відновити, доопрацювати службове
розслідування відповідно викладених
фактів та обставин і виконати вимоги
пункту 3 з "Висновку по матеріалах
службового розслідування фактів,
викладених у заяві громадянина ОСОБА_1"
лише 29.05.2014 року, тобто з порушенням
встановленого статтею 99 КАС України
строку звернення до адміністративного
суду.

Крім того, суд зазначає, що вимоги про
стягнення шкоди розглядаються
адміністративним судом виключно з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір.

Так, позивач просить суд стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь завдану майнову шкоду в
розмірі 193, 11 грн., що складає загальну
вартість придбання позивачем
лікарських засобів, препаратів та
матеріалів медичного призначення, інші
майнові витрати в розмірі 174, 73 грн.,
транспортні витрати в розмірі 194. 02 грн.
і 16 000 грн. не отриманої вигоди, а також
завдану моральну шкоду в розмірі 9 800
грн.

Отже, вимога позивача про стягнення
майнової та моральної шкоди може
розглядатися адміністративним судом
виключно з вимогами позивача про
визнання дій відповідачів
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.21 КАС
України вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

А відтак, позовна заява ОСОБА_1 подана
29.05.2014 року, тобто з пропущенням строку
звернення до суду, а тому підлягає
залишенню без розгляду.

Дотримання строку звернення з
адміністративним позовом є однією з
умов для реалізації права на позов у
публічно-правових відносинах.
Встановлення таких строків
дисциплінує учасників цих відносин у
випадку, якщо вони стали спірними,
спонукає до своєчасного вчинення ними
процесуальних дій, передбачених
Кодексом адміністративного
судочинства України, не зловживаючи
ними.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
відповідних дій та підтверджені
належними доказами.

Проте, позивачем, ні в позовній заяві,
ні в судовому засіданні не наведено
обставин, які свідчили б про існування
перешкод для звернення до суду за
захистом порушених прав у встановлений
статтею 99 КАС України строк звернення
до адміністративного суду та
клопотання про поновлення пропущеного
з поважних причин процесуального
строку не надходило.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини першої
статті 155 КАС України суд своєю ухвалою
залишає позовну заяву без розгляду,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Таким чином, оскільки, позивач
звернувся з адміністративним позовом
про визнання бездіяльності Управління
Міністерства Внутрішніх справ України
у Волинській області, ОСОБА_4,
Дорохольського Ігоря Валерійовича -
старшого оперуповноваженого сектора
по боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8
протиправною, зобов'язання УМВС у
Волинській області відновити,
доопрацювати службове розслідування
відповідно викладених фактів та
обставин і виконати вимоги пункту 3 з
"Висновку по матеріалах службового
розслідування фактів, викладених у
заяві громадянина ОСОБА_1", стягнення
солідарно з відповідачів моральної та
майнової шкоди, з пропущенням
встановленого частиною другою статті 99
КАС України строку звернення до суду, а
тому суд приходить до висновку про
необхідність залишення позовної заяви
без розгляду.

Крім того, згідно п.4 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі залишення заяви або
скарги без розгляду.

Частиною другою статті 7 вказаного
Закону визначено, що у випадках,
установлених пунктом 1 частини першої
цієї статті, судовий збір повертається
в розмірі переплаченої суми; в інших
випадках, установлених частиною першою
цієї статті, - повністю.

Отже, у зв'язку із залишенням позовної
заяви ОСОБА_1 без розгляду, судовий збір
в розмірі 488 грн., сплачений відповідно
до квитанції від 21 травня 2014 року №232/358,
підлягає поверненню позивачу повністю.

Керуючись статтями 99, 100, 155, частинами
третьою, сьомою статті 160, статтею 165
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача -
Управління МВ УМВС України у
Волинській області задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління
Міністерства Внутрішніх справ України
у Волинській області, ОСОБА_4,
Дорохольського Ігоря Валерійовича -
старшого оперуповноваженого сектора
по боротьбі з незаконним обігом
наркотиків Ковельського МВ УМВС
України у Волинській області, Федорука
Андрія Миколайовича - старшого
оперуповноваженого сектора карного
розшуку Ковельського МВ УМВС України у
Волинській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії, залишити
без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 (45000, АДРЕСА_1) судовий
збір в розмірі 488 (чотириста вісімдесят
вісім) гривень, сплачений відповідно до
квитанції від 21 травня 2014 року №232/358.

Роз'яснити позивачу, що після усунення
підстав, з яких заява була залишена без
розгляду, позивач має право звернутися
до адміністративного суду в загальному
порядку.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали, повний текст
якої буде виготовлено 17 червня 2014 року.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ю.Ю. Сорока