Справа № 2а-7990/11/2670
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
Дочірнього підприємства
«Адідас-Україна» на Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 02 серпня 2011 року у справі за
адміністративним Дочірнього
підприємства «Адідас-Україна» до
Окружної державної податкової служби -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2011 року позивач Дочірнє
підприємство «Адідас-Україна»
звернулися в суд з адміністративним
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків
про скасування податкових
повідомлень-рішень № /0 від 04.10.2010
р. та №/1 від 23.12.2010 р.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 серпня 2011 року в задоволенні вимог
позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення про задоволення вимог позивача
в повному.

Протокольною ухвалою судом
апеляційної інстанції було замінено
відповідача - Міжрегіональне головне
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників - Окружну державну податкову
службу - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку відмову в
задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією у м. Києві по роботі з
великими платниками податків було
проведено документальну невиїзну
перевірку Дочірнього підприємства
«Адідас-Україна»() з
питання формування податкового
кредиту з податку на додану вартість за
квітень 2010 р. по взаємовідносинам з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтент-К»().

За наслідками перевірки було складено
Акт № 459/41-40/24251899 від 20.09.2010 р.,
відповідно до якого Дочірнім
підприємством «Адідас-Україна» було
порушено вимоги п.п.7.2.3, 7.2.4, 7.2.6 п.7.2,
п.п.7.4.1 п. 7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»від 03.04.1997 р. №168/97ВР, в
результаті чого позивачем було
занижено суми податку на додану
вартість на загальну суму 257 851, 00 грн., в
тому числі за квітень 2010 року в сумі 257
851, 00 грн.

На підставі акта перевірки та
встановлених в ньому порушень
позивачем вимог податкового
законодавства, Спеціалізованою
державною податковою інспекцією у м.
Києві по роботі з великими платниками
податків було прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від
04.10.2010 р., яким Дочірньому підприємству
«Адідас-Україна» визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 257 851, 00 грн. за основним
платежем та 128 925, 00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Дочірнє підприємство
«Адідас-Україна» подало скаргу до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків, за
наслідками розгляду якої податкове
повідомлення-рішення № /0 від
04.10.2010 р. було залишене без змін, а
скарга без задоволення.

За наслідками розгляду первинної
скарги, Дочірнє підприємство
«Адідас-Україна»отримало повторне
податкове повідомлення-рішення №
/1 від 23.12.2010 р. про визначення
податкового зобов'язання ДП
«Адідас-Україна» з податку на додану
вартість в сумі 257 851,00 грн. за основним
платежем та 128926, 00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із прийнятими
податковими повідомленнями-рішеннями,
Дочірнє підприємство «Адідас-Україна»
звернулось з повторною скаргою до
Державної податкової адміністрації у
м. Києві, за наслідками розгляду якої
податкові повідомлення-рішення
№/0 від 04.10.2010 р. та № /1 від
23.12.2010 р. залишені без змін, а скарга без
задоволення.

Після залишення ДПА у м. Києві без
задоволення скарги ДП
«Адідас-Україна», позивач звернувся до
ДПА України з повторною скаргою, у
задоволенні якої було відмовлено, а
податкові повідомлення-рішення №
/0 від 04.10.2010 р. та №/1 від
23.12.2010 р. залишені без змін.

Таким чином, не погоджуючись з
винесеними податковими
повідомленнями-рішеннями № /0 від
04.10.2010 р. та № /1 від 23.12.2010 р.,
позивач оскаржив їх до суду.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, перевіркою було встановлено
відсутність декларації з податку на
додану вартість відносно контрагента
позивача ТОВ «Інтент-К» за квітень 2010
року, в якій контрагент позивача,
відповідно до вимог податкового
законодавства, був повинен визначити
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість по правовідносинах із
позивачем для сплати відповідних
коштів до Державного бюджету України.

Крім того, відповідачем до матеріалів
справи було надано запит
Спеціалізованої державної податкової
інспекції у м. Києві по роботі з
великими платниками податків до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси №
13325/7/42-411 від 09.08.2010 р., в якому відповідач
просить надати інформацію по
контрагенту позивача ТОВ «Інтент-К»
щодо подання останнім до податкового
органу декларації по податку на додану
вартість за квітень 2010 року.

Відповідно до відповіді Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси № 4350/7/23-10/40 від 30.09.2010 р.,
ТОВ «Інтент-К» було подано до
податкового органу декларацію по
податку на додану вартість за квітень
2010 року, яка була заповнена всупереч
встановленого порядку, а саме не було
надано додатку № 5 до декларації
(розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів), у зв'язку з чим зазначена
декларація була відправлена ТОВ
«Інтент-К» та запропоновано подати
нову декларацію з ПДВ за квітень 2010 р.,
яка б відповідала вимогам діючого
законодавства. Але зазначеної
декларації з ПДВ за квітень 2010 р. ТОВ
«Інтент-К» до податкового органу
надано не було.

Також, Спеціалізованою державною
податковою інспекцією у м. Києві по
роботі з великими платниками податків
було додано до матеріалів справи
роздруківку податкової декларації з
податку на додану вартість контрагента
позивача ТОВ «Інтент-К» за квітень 2010
р., з якої вбачається, що первинну
декларацію ПДВ за квітень 2010 р., що була
повернута ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси, як така, що заповнена всупереч
встановленого порядку була подана ТОВ
«Інтент-К»з нульовими показниками.

Крім того, згідно архівних
реєстраційних даних по коду ЄДРПОУ
контрагента позивача ТОВ «Інтент-К» та
даних свідоцтва платника ПДВ ТОВ
«Інтент-К», що надані відповідачем до
матеріалів справи, - 16.12.2010 р. було
анульовано свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Інтент-К» з підстав внесення до ЄДРПОУ
запису про відсутність за
місцезнаходженням, а також, згідно
детальної інформації по платнику ПДВ
щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України, -
ТОВ «Інтент-К» має відхилення суми ПДВ
в розмірі 266564, 88 грн.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду зокрема у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого вико-ристання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пп. 7.2.6 цього пункту).

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
звітність.

Згідно із ч. 1 ст. 9 цього Закону
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Згідно із пп. «е» пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платник податку зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну, що
має містити зазначений окремим рядком
опис (номенклатуру) товарів (робіт,
послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм).

Формування податкового кредиту з
податку на додану вартість платником
податків обумовлено здійсненням
операцій з придбання товарів, робіт
(послуг) і реалізується за наявності в
платника належно оформлених
підтверджуючих первинних документів
та в обов'язковому порядку податкових
накладних.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до аналогічного
висновку з судом першої інстанції, що
позивачем ДП «Адідас-Україна» було
неправомірно включено до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість по правовідносинах з ТОВ
«Інтент-К» в розмірі 257 851, 00 грн., яка на
момент зазначених правовідносин, не
була підтверджена даним контрагентом в
податковій декларації за квітень 2010 р.,
тобто не було визначено податкове
зобов'язання для сплати до Державного
бюджету, зважаючи на що, внаслідок
порушення податкового законодавства
при взаємовідносинах позивача з
контрагентом ТОВ «Інтент-К», завдано
збитків Державному бюджету України.

Відповідно до ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративній
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Дочірнього
підприємства «Адідас-Україна» -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 02 серпня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 05.06.2014 рок.у

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.