Справа № 803734/13-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Справа № 7916/13/876

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл. на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 30.04.2013р. в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гурт Ойл» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл. про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.03.2013р. позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю /ТзОВ/ «Гурт Ойл»
звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправними і скасувати складені
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл. протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 19.03.2013р. та постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 12 від
20.03.2013р.

Ухвалою суду від 29.03.2013р. відмовлено у
відкритті провадження в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування протоколу
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 19.03.2013р.
(а.с.35-36).

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 30.04.2013р.
заявлений позов задоволено, визнано
протиправною та скасовано постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл. № 12 від 20.03.2013р. про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування (а.с.126-131).

Не погодившись із винесеною судом
постановою, її оскаржила відповідач
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл., яка покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні заявлених вимог відмовити
(а.с.135-138).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує
тим, що об'єкт будівництва - пункт
технічного обслуговування автомобілів
по вул.Лідавській, 2 в м.Луцьку - є
незавершеним будівництвом, а позивач
належить до суб'єктів містобудування.
Відповідно до ч.ч.8, 9 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється. Також
наявність судового рішення про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно не звільняє
від обов'язку ввести таке в
експлуатацію (ч.ч.10-12 постанови КМ
України № 461 від 13.04.2011р. «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів»).

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність таких обставин;
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

Як слідує з матеріалів справи, на
підставі вимоги прокуратури
Волинської обл. № 07/1-242 вих.-13 від
05.03.2013р. про проведення перевірки ТзОВ
«Гурт Ойл» з приводу дотримання вимог
архітектурно-будівельного
законодавства, відповідачем винесено
наказ № 74/01-03 від 15.03.2013р. про проведення
позапланової перевірки об'єкта ТзОВ
«Гурт Ойл» у м.Луцьку по вул.Лідавській,
2, у період з 15.03.2013р. по 21.03.2013р., а також
видано направлення на здійснення
позапланової перевірки № 74 від 15.03.2013р.
(а.с.58, 60, 61-62).

19.03.2013р. відповідачем Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській обл. проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТзОВ
«Гурт Ойл», за результатами якої
складено Акт перевірки від 19.03.2013р.
(а.с.63-64).

На підставі результатів перевірки та
відповідно до ст.41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
складено стосовно ТзОВ «Гурт Ойл»
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 19.03.2013р.,
яким встановлено здійснення
експлуатації
адміністративно-складських приміщень
у м.Луцьку по вул.Лідавській, 2-Г, без
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, чим не дотримані
вимоги ч.ч.1, 8, 10 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(а.с.65-67).

20.03.2013р. заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл. Герасимюком Л.В.
винесено постанову № 12, згідно якої
ТзОВ «Гурт Ойл» визнано винним у
вчинені правопорушення, передбаченого
абз.4 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
накладено штраф в розмірі 103230 грн.
(а.с.69-71).

Також рішенням Виконавчого
комітету Луцької міської ради № 502-6 від
26.07.2007р. від 26.07.2007р. «Про дозвіл на
будівництво», позивачу ТзОВ «Гурт Ойл»
дозволено провести будівництво пункту
технічного обслуговування автомобілів
із знесенням існуючих будівель по
вул.Лідавській, 2 та присвоєно ТзОВ
«Гурт Ойл» поштову адресу
вул.Лідавська, 2-Г (а.с.79).

Відповідачем був виданий дозвіл ТзОВ
«Гурт Ойл» на виконання будівельних
робіт № 1727 від 01.10.2008р., а саме на
виконання будівельних робіт з
будівництва пункту технічного
обслуговування автомобілів зі
знесенням існуючих будівель по
вул.Лідавській, 2 у м.Луцьку (а.с.119).

01.07.2009р. та 10.07.2009р. КП «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» виготовлені технічні
паспорти на приміщення
адміністративно-складської будівлі,
приміщення СТО з огорожею та
приміщення СТО з побутовими
приміщеннями, розташованими у м.Луцьку
по вул.Лідавській, 2-Г (а.с.11-29).

Відповідно до рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської обл.
від 20.12.2010р. у справі № 2-10336/10 за ТзОВ
«Гурт Ойл» визнано право власності на
приміщення адміністративно-складської
будівлі, приміщення СТО з огорожею та
приміщення СТО з побутовими
приміщеннями, розташованими у м.Луцьку
по вул.Лідавській, 2-Г, в тому числі і на
самочинно збудоване (а.с.6-7).

Згідно Витягів про державну реєстрацію
прав КП «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» за ТзОВ
«Гурт Ойл» на підставі рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської обл. від 20.12.2010р.
зареєстровано право власності
приміщення адміністративно-складської
будівлі, приміщення СТО з огорожею та
приміщення СТО з побутовими
приміщеннями, розташованими у м.Луцьку
по вул.Лідавській, 2-Г (а.с.8-10).

Задовольняючи заявлений позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не є суб'єктом містобудування,
останній належить до власників
адміністративно-складської будівлі.
Приписами ч.5 ст.26 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що проектування та
будівництво об'єктів здійснюється
власниками або користувачами
земельних ділянок у такому порядку:
отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;
розроблення проектної документації та
проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;
затвердження проектної документації;
виконання підготовчих та будівельних
робіт; прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів;
реєстрація права власності на об'єкт
містобудування.

Згідно п.6 ст.1 Положення від 07.02.2002 № 7/5
«Про затвердження Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно»
державній реєстрації підлягає право
власності на закінчене будівництвом
нерухоме майно, яке прийняте в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку.

Таким чином, зазначена норма
передбачає певний порядок, відповідно
до якого реєстрація права власності на
об'єкт містобудування є завершальним
етапом всього процесу будівництва,
тобто свідчить про завершення
останнього.

Це означає й зворотнє - не прийняте в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку майно не може
бути зареєстровано в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно як об'єкт нерухомого майна, що
належить певній особі на праві
власності.

Таким чином, факт державної реєстрації
об'єкта нерухомого майна в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно свідчить про те, що такий об'єкт є
прийнятим в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.

Крім того, в рішенні Луцького
міськрайонного суду зазначено, що
збудовані приміщення відповідають
нормативним вимогам діючих державних
будівельних, санітарних і пожежних
норм та правил.

За таких обставин, встановлення
відповідачем порушення позивачем
вимог ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(використання приміщень без прийняття
в експлуатацію) та притягнення за це
відповідача до відповідальності у
вигляді штрафу не ґрунтується на
вимогах законодавства.

Між тим, наведені висновки суду першої
інстанції колегія суддів вважає
такими, що не відповідають нормам
чинного законодавства, з наступних
причин.

Відповідно до Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин):

ч.1 ст.39 - прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації;

ч.8 ст.39 - експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

ч.10 ст.39 - замовник відповідно до
закону несе відповідальність за
повноту та достовірність даних,
зазначених у поданій ним декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
та за експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Згідно постанови КМ України № 461 від
13.04.2011р. «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин):

п.10 - у разі коли на самочинно
збудоване нерухоме майно визнано право
власності за рішенням суду, воно
приймається в експлуатацію згідно з
цим Порядком.

п.11 - датою прийняття в експлуатацію
об'єкта є дата реєстрації декларації
або видачі сертифіката.

п.12 - експлуатація об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
передбачено, що суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
експлуатацію або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації, зокрема, об'єктів III
категорії складності - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних плат
(абз.4 п.6 ч.2 ст.2); штраф може бути
накладено на суб'єктів містобудування
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніш як через
три роки з дня його вчинення (п.11 ст.2).

Окрім цього, відповідно до п.1.6
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затв. наказом Міністерства
юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р. (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), державній
реєстрації підлягає право власності на
закінчене будівництвом нерухоме майно,
яке прийняте в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.

Матеріалами справи
стверджується, що позивачем
здійснюється експлуатація
адміністративно-складських приміщень
без прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, чим
не дотримані приписи ч.ч.1, 8, 10 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Необхідність введення в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, до яких належать приміщення
адміністративно-складської будівлі,
приміщення СТО з огорожею та
приміщення СТО з побутовими
приміщеннями, розташовані у м.Луцьку по
вул.Лідавській, 2-Г, передбачена
вищеперерахованими
нормативно-правовими актами.

Також визнання судом права
власності на закінчені будівництвом
об'єкти та подальша реєстрація права
власності на них в органах БТІ не
звільняє позивача від обов'язку ввести
в експлуатацію вказані об'єкти.

Оцінюючи в сукупності наведене,
враховуючи відсутність доказів
введення в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, а також
встановлення факту їх експлуатації,
колегія суддів приходить до
переконливого висновку про
підставність та обгрунтованість
винесення постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській обл. № 12 від
20.03.2013р. про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудування.

Покликання суду першої інстанції на те,
що в рішенні Луцького міськрайонного
суду зазначено про відповідність
збудованих приміщень нормативним
вимогам діючих державних будівельних,
санітарних і пожежних норм та правил
слід вважати помилковими, оскільки
з'ясування наведених питань до
компетенції суду не належить.

В частині дотримання строків
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудування колегія суддів
враховує, що відповідно до Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затв. постановою КМ України № 553 від
23.05.2011р., позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена планом роботи інспекції.
Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної з будівництвом об'єкта
архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності вимог
приписів інспекцій;

перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;

звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Оскільки розглядуване правопорушення
було виявлено працівниками
відповідача 19.03.2013р., про що свідчить
складений Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
вказаний об'єкт з порушеннями
містобудівної діяльності продовжує
експлуатуватися позивачем, про що
свідчать матеріали фотофіксації
(а.с.71-74), тому постанова № 12 від 20.03.2013р.
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності винесена з дотриманням
строків, визначених п.11 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Наведені обставини у своїй
сукупності є визначальними при
вирішенні наведеного спору, через що
останні підлягають врахуванню під час
винесення рішення по справі.

Оцінюючи в сукупності обставини справи
та враховуючи вищенаведені положення,
колегія суддів приходить до
переконання про те, що заявлений позов
є безпідставним та необґрунтованим,
через що задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є суттєвими і складають підстави для
висновку про неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
відмову у задоволенні заявленого
позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.3 ч.1 ст.198,
п.п.1, 4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Волинській обл. задоволити.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30.04.2013р.
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гурт Ойл»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Волинській обл. про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

С.М.Кузьмич