Справа № 299/2219/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа №
876/10999/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської області на постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 24 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області про визнання відмови в
зарахуванні до трудового стажу
періодів, що дає право на призначення
пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року позивач - ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області, в якому просить:

визнати неправомірним та скасувати
рішення комісії № 44 від 21.05.2013 року,
яким відмовлено їй в призначенні
пенсії за віком;

зобов'язати відповідача зарахувати до
трудового стажу, що дає право на
отримання пенсії по віку, період роботи
з 04.10.1991 року по 30.01.2000 року в радгоспі
«Комунар» та період роботи з 31.01.2000 року
по 11.06.2000 року в КСП «Копанське»;

зобов'язати відповідача зарахувати до
трудового стажу, що дає право на
отримання пенсії по віку, період роботи
з 29.11.1978 року по 31.05.1995 року в
садовинрадгоспі «Комунар».

Постановою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 24 липня
2013 року позов задоволено. Визнано
неправомірним та скасовано рішення
комісії № 44 від 21.05.2013 року, яким
відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії
за віком. Зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області зарахувати до трудового стажу,
що дає право на отримання пенсії по
віку, період роботи з 04.10.1991 року по
30.01.2000 року в радгоспі «Комунар» та
період роботи з 31.01.2000 року по 11.06.2000
року в КСП «Копанське». Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області зарахувати до трудового стажу,
що дає право на отримання пенсії по
віку, період роботи з 29.11.1978 року по
31.05.1995 року.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач зарахована
на роботу у якості робочої підсобних
промислів із 29.11.1978 року, з 10.12.1980 року
переведена до кормовиробничої бригади,
а з 03.01.1990 року переведена на роботу до
цеху по виробництву сухих фарб та
звільнена із роботи 31.05.1991 року. 04.10.1991
року зарахована на роботу сторожем на
будівництво дитсадка та звільнена із
роботи 10.06.2001 року. Вказані фактичні
обставини підтверджені показаннями
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали
з позивачем ОСОБА_1 на одному
підприємстві і мають документи про
свою роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу позивача.

Суд першої інстанції посилається на те,
що за відсутності документів про
наявний стаж роботи і неможливості
одержання їх внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації
або відсутності архівних даних з інших
причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17
нього Порядку підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою КМ України від 12.08.1993р. № 637,
трудовий стаж установлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

Крім того, суд першої інстанції вказує
на те, що отримання ОСОБА_1 уточнюючих
довідок або виписок із наказів про
прийняття на роботу є неможливим з тієї
причини, що первинні документи
радгоспу «Комунар» знищені.

Таким чином, рішення відповідача про
відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за
віком є неправомірним,

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
винесеною з порушенням норм
матеріального та процессуального
права, управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської області оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 24 липня 2013
року та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що відповідно
до п.4.1 «Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників»,
затвердженого Наказом Міністерства
праці України 29.07.1993 року за № 58, у разі
звільнення працівника всі записи про
роботу і нагороди, що внесені у трудову
книжку за час роботи на цьому
підприємства, засвідчуються підписом
керівника підприємства або соціально
уповноваженою ним особою та печаткою
підприємства або песчаткою відділу
кадрів. Згідно трудової книжки, запис
під номером № 6 «про звільнення з
радгоспу «Комунар» та запис № 9 «про
звільнення з КСП «Копанське», що
внесені в трудову книжку позивача,
завірені печаткою ТОВ «Копанське», яке
було реоорганізованоза з КСП «Комунар»
за рішенням зборів уповноважених
працівників від 11.06.2000 року та рішенням
Виноградівської держадміністрації за
№ 331 від 26.06.2000 року.

Таким чином, апелянт вважає, що
оскільки є порушення вимог «Інструкції
про порядок ведення трудових книжок
працівників», а тому період роботи з
04.10.1991 року по 30.01.2000 року в радгоспі
«Комунар» та період роботи з 31.01.2000 року
по 11.06.2000 року в КСП «Копанське» не
можливо зарахувати у загальний стаж
рогботи.

Крім того, не має підстав для
зарахування до стажу роботи період
роботи з 29.11.1978 року по 31.05.1991 року в
садовинрадгоспі «Комунар», оскільки в
записі № 4 «звільнення з роботи
виправлено дату звільнення та дату
наказу про звільнення.

Апелянт посилається на те, що згідно п.3
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановю КМ України за
№ 637 від 12.08.1993 року, за відсутності
трудової книжки, а також у випадках,
коли в трудовій книжці відсутні
необхідні записи або містяться не
правильні або не чіткі записи про
періоди роботи для підтвердження
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки, виписки із наказів, особові
рахунки і відомості на видачу
заробітної плати, письмові трудові
договора і угоди та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим, Законом України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи (№3668 від 08.07.2011 року), що набув
чинності з жовтня 2011 року внесено зміни
в статтю 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Отже, згідно ст. 26 право
на пенсію за віком мають жінки, які
досягли пенсійного віку та за
наявності страхового стажу роботи не
менше 15 років, а згідно поданих
позивачем до управління Пенсійного
фонду України в Виноградівському
районі документів для призначення
пенсії її стаж складав 3 роки 6 місяців 21
день.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Як слідує із матеріалів справи, у
квітні 2013 року позивач - ОСОБА_1
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в Виноградівському
районі Закарпатської області з метою
оформлення пакету документів для
призначення пенсії за віком.

Рішенням комісії по розгляду питань,
пов'язаних із призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України по пенсійне забезпечення по
управлінню Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області №44 від 21.05.2013 року за віком було
відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії
у зв'язку із відсутністю необхідного
загального стажу роботи для
призначення пенсії за віком.

Зокрема, вказане рішення №44 від 21.05.2013
року мотивовне тим, що до загального
трудового стажу ОСОБА_1 не може бути
включено ряд періодів роботи згідно
трудової книжки: записи №6 внесені у
трудову книжку ОСОБА_1 про звільнення з
радгоспу «Комунар» та №9 про
звільнення з КСП «Копанське» завірені
печаткою ТОВ «Копанське», яке
реорганізовано за рішенням зборів
уповноважених працівників КСП
Копанське» від 11.06.2000 року і рішенням
Виноградівської РДА №331 від 26.06.2000 року.
У зв'язку із порушенням вимог
«Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників» період
роботи з 04.10.1991 року по 30.01.2000 року в
радгоспі «Комунар» та період роботи з
31.01.2000 року по 11.06.2000 року в КСП
Копанське» неможливо зарахувати у
загальний стаж роботи. Також не
врахований до страхового стажу період
ооботи в садовинрадгоспі «Комунар» з
29.11.1978 року по 31.05.1991 року, оскільки в
записі №4 при звільненні з ооботи
виправлено дату звільнення та дату в
наказі про звільнення.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком мають: чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до стажу
роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 637 від
12.08.1993р. «Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 17 вказаного Порядку за
відсутності документів про наявний
стаж роботи та неможливість їх
одержання у зв'язку з воєнними діями,
стихійним лихом, аваріями,
катастрофами або іншими надзвичайними
ситуаціями стаж роботи, який дає право
на трудову пенсію, встановлюється на
підставі показань не менше двох
свідків, які б знали заявника по
спільній з ним роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зарахована на роботу у якості
робочої підсобних промислів із 29.11.1978
року, з 10.12.1980 року переведена до
кормовиробничої бригади, а з 03.01.1990 року
переведена на роботу до цеху по
виробництву сухих фарб та звільнена із
роботи 31.05.1991 року. 04.10.1991 року
зарахована на роботу сторожем на
будівництво дитсадка та звільнена із
роботи 10.06.2001 року. Вказані фактичні
обставини підтверджені показаннями
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали
з позивачем ОСОБА_1 на одному
підприємстві і мають документи про
свою роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу позивача

Разом з тим, отримання ОСОБА_1
уточнюючих довідок або виписок із
наказів про прийняття на роботу є
неможливим з тієї причини, що первинні
документи радгоспу «Комунар» знищені.

Таким чином, апеляційний суд приходить
до висновку, щ осудо першої інстанції
правомірно зобов'язано відповідача
зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу,
що дає право на отримання пенсії по
віку, період роботи з 04.10.1991 року по
30.01.2000 року в радгоспі «Комунар» та
період роботи з 31.01.2000 року по 11.06.2000
року в КСП «Копанське». Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області зарахувати до трудового стажу,
що дає право на отримання пенсії по
віку, період роботи з 29.11.1978 року по
31.05.1995 року.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, 198, 200,
205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Виноградівському районі Закарпатської
області залишити без задоволення, а
постанову Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 24 липня
2013 року у справі №299/2219/13-а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Виноградівському районі
Закарпатської області про визнання
відмови в зарахуванні до трудового
стажу періодів, що дає право на
призначення пенсії за віком - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник