Справа № 805/1895/14
Суддя: Бишов М. В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Череповський
Суддя-доповідач - Бишов М. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року
справа №805/1895/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Бишова М.В.,

суддів
Шальєвої В.А., Компанієць І.Д.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року по адміністративній справі
№805/1895/14 за позовом ОСОБА_2 до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку Ільченко Світлани
Сергіївни треті особи - Публічне
акціонерне товариство «Банк Камбіо»,
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у Донецькій області
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку
Ільченко С.С. про визнання протиправним
та скасування рішення щодо реєстрації
права власності за ПАТ "Банк Камбіо" на
нерухоме майно, а саме жиле приміщення -
квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання
поновити за позивачем право власності
на вказану квартиру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2010
року між ТОВ «Східна мастильна
компанія» та ПАТ "Банк Камбіо" була
укладена Генеральна кредитна угода
№588/02-2010, в рамках якої було укладено
кредитний договір № 589/02-2010 від 17.11.2010
року, кредитний договір № 594/02-2010 від
19.11.2010 року, кредитний договір № 595/02-2010
від 25.11.2010 року, згідно з якими TOB «СМК»
отримало від банку в борг грошові
кошти.

Зобов'язання ТОВ «СМК», які виникли на
підставі Генеральної кредитної угоди
№588/02-2010 та укладених в її межах
кредитних договорів, були забезпечені
договорами іпотеки, поруки та застави.

Так, між ПАТ "Банк Камбіо" та позивачем
19.11.2010 року укладено договір іпотеки,
реєстровий №14978, майновим поручителем
ТОВ «СМК». Згідно вказаного договору
позивач передала квартиру АДРЕСА_1 в
іпотеку.

03 лютого 2014 року, від представника ПАТ
«Банк Камбіо» позивачу стало відомо, що
на теперішній час ПАТ «Банк «Камбіо» є
власником квартири, яка була передана
банку у іпотеку.

Будь-яких листів та/або вимог від банку,
у яких би йшлось про вчинення банком
дій з переоформлення права власності,
вона не отримувала. З метою перевірки
отриманої від представника банка ПАТ
«Банк Камбіо» інформації позивач
звернулась до Реєстраційної служби
Ворошиловського районною управління
юстиції у м. Донецьку.

З отриманого витягу позивач дізналась,
що право власності на квартиру було
перереєстроване на користь ПАТ «Банк
Камбіо» за рішенням державного
реєстратора Ільченко С.С.

ОСОБА_2 вважає рішення про реєстрацію
права власності на квартиру за ПАТ
«Банк Камбіо» протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_2 у повному обсязі. При
цьому суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність дій
відповідача щодо реєстрації права
власності на спірну квартиру за ПАТ
«Банк Камбіо».

Позивачем подана апеляційна
скарга, в якій він просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про
задоволення позову. Апеляційна скарга
мотивована недоведеністю обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду першої
інстанції обставинам справи та
порушенням норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги позивача в
цілому аналогічні доводам позовної
заяви та зводяться до неповідомлення
позивача про усунення порушень
кредитних зобов'язань.

Позивач, представники
відповідача та третіх осіб до судового
засідання не з'явилися з невідомих суду
причин, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, що
дає суду право розглянути справу у
відсутність сторін в порядку
письмового провадження на підставі
ст.197 ч.1 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, приходить до
висновку про відмову у задоволенні
апеляційної скарги.

За змістом статті 182 Цивільного кодексу
України, право власності та інші речові
права на нерухомі речі, обмеження цих
прав, їх виникнення, перехід і
припинення підлягають державній
реєстрації. Державна реєстрація прав
на нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

В свою чергу, відносини пов'язані з
державною реєстрацією прав на нерухоме
майно та їх обтяжень регулюється
нормами Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

Систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку (ч.1 ст.6 Закону).

Згідно пункту 3 Положення про
Міністерство юстиції України,
затвердженого указом Президента
України від 06.04.2011 року №395/2011,
формування і забезпечення реалізації
політики з питань державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень є одним з основних завдань
Міністерства юстиції України.

Пунктом 7 цього положення також
закріплено, що Мін'юст України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через утворені в установленому порядку
головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі, а також
районні, районні у містах, міські (міст
обласного значення), міськрайонні,
міжрайонні управління юстиції.

Поряд з тим, процедура проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав визначаються Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року №703(далі - Порядок).

Державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
проводять орган державної реєстрації
прав та нотаріус як спеціальний
суб'єкт, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно (п.2 Порядку).

Рішення щодо державної реєстрації
прав, взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, форму та вимоги до
оформлення яких встановлює Мін'юст,
приймає державний реєстратор прав на
нерухоме майно. Державний реєстратор
оформляє рішення за допомогою
Державного реєстру прав у двох
примірниках, крім випадків,
передбачених цим Порядком (п.3 Порядку).

Таким чином, відповідач є суб'єктом
владних повноважень, який в даних
правовідносинах реалізує повноваження
державного реєстратора, надані йому
Законом України "Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обмежень" та Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Позивач - ОСОБА_2, мешкає за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідач - Державний реєстратор
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції у м.
Донецьку Ільченко С.С. при виконанні
покладених на нього завдань щодо
реєстрації речових прав на нерухоме
майно керується Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.06.2011 року №703 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно».

11.04.1996 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 (продавці)
та ОСОБА_2 (покупець), був укладений
договір купівлі-продажу квартири,
згідно якого, Продавці продали,
Покупець купила квартиру за адресою
АДРЕСА_1 загальною площею 54,40 кв. м., в
тому числі житловою - 39,50 кв. м.,
посвідченого 11.04.1996 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.10-11).

19.11.2010 року між ОСОБА_2 (іпотекодавець)
та ПАТ «Банк Камбіо» (іпотекодержатель)
був укладений договір іпотеки,
відповідно до якого надано в іпотеку
нерухоме майно - двокімнатна квартира
загальної площею 54,40 кв. м., в тому числі
житловою - 39,50 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке належить
іпотекодавцю на підставі договору
купівлі-продажу від 11.04.1996 року.
Вищезазначений договір посвідчений
19.11.2010 року приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі
за №14978, у зв'язку з посвідченням даного
договору накладено заборону на
відчуження нерухомого майна: квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, до
припинення чи розірвання договору
іпотеки, зареєстровано в реєстрі за
№14979 та в реєстрі заборон №85 (а.с.32-39).

28 січня 2013 року ПАТ «Банк Камбіо»
винесло вимогу (відповідно до п. 7.2
договору іпотеки № 14978 від 19.11.210 року,
ст.35,37 Закону України "Про іпотеку") з
повідомленням про наявність
заборгованості та попередженням про
звернення стягнення на майно передане
в іпотеку, в разі несплати
заборгованості на протязі 30 днів
(а.с.172).

Зазначену вимогу банк направив ОСОБА_2,
про що свідчить фіскальний чек
Укрпошти (а.с.173) та доставочний лист від
14.02.2013 року, в якому ОСОБА_2 за особистим
підписом отримала дану вимогу (а.с.174).

Відповідно до карти прийому заяв №
1016968, 20 березня 2013 року ПАТ «Банк
Камбіо» звернулося до Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку про
реєстрацію предмета іпотеки за банком
(а.с.117).

Рішенням від 28 березня 2013 року №1200262
державний реєстратор Реєстраційної
служби Ворошиловського районного
управління юстиції у м. Донецьку
Ільченко С.С. провела державну
реєстрацію права власності на
квартиру, що розташовано за адресою:
АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним
товариством «Донецький завод
високовольтних опор» (а.с.129).

Оскаржуване рішення прийнято
державним реєстратором на підставі ч. 2
ст. 9 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» і пункту 16
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно та їх обтяження, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Із наведеної норми слідує, що права на
нерухоме майно, які виникли до набрання
чинності Законом України «Про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, визнаються дійсними якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення.

За визначенням статті 2 Закону,
державною реєстрацією речових прав на
нерухоме майно є офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом (ч.5 ст.3
Закону).

Відповідно до статті 15 Закону, державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до пункту 16 Порядку, за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Згідно з п. 27 Порядку, для проведення
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності та
інших речових прав на нерухоме майно та
інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат;

2) свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину,
видане нотаріусом або консульською
установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане державним
реєстратором відповідно до цього
Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане
органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого
майна на праві оперативного управління
чи господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної
сили, щодо права власності та інших
речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження
(визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут
на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на
нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом
органу державної влади про повернення
об'єкта нерухомого майна релігійній
організації;

15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 28 Порядку, для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(крім документа, що посвідчує посадову
особу органу державної влади або
органу місцевого самоврядування).

Згідно з п. 34 Порядку, для проведення
державної реєстрації права власності
на підставі договору іпотеки, що
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27 і 28
цього Порядку, подає:

- завірену в установленому порядку
копію письмової вимоги про усунення
порушень, надіслану іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця, в якій
зазначається стислий зміст порушеного
зобов'язання, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менше ніж
30-денний строк та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання такої вимоги;

- документ, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги іпотекодержателя, якщо більш
тривалий строк не вказано у надісланій
іпотекодержателем іпотекодавцеві та
боржникові, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмовій вимозі;

- звіт про оцінку предмета іпотеки,
складений після спливу строку, що
зазначений у письмовій вимозі,
надісланій іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові, якщо він
є відмінним від іпотекодавця;

- витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (у разі,
коли предметом іпотеки є земельна
ділянка та в документах, що зазначені у
пункті 27 цього Порядку, відсутні
відомості про її кадастровий номер);

- заставну (у разі, коли іпотечним
договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої у Державному
реєстрі прав заборони відчуження
нерухомого майна, накладеної
нотаріусом під час посвідчення
договору іпотеки, на підставі якого
відбувається перехід права власності
на предмет іпотеки від іпотекодавця до
іпотекодержателя, не є підставою для
відмови у проведенні державної
реєстрації права власності за
іпотекодержателем.

Таким чином, ПАТ «Банк Камбіо» було
надано відповідачу перечень
документів, які, згідно з
законодавством, є підставою для
реєстрації права власності на нерухоме
майно, та письмові вимоги від 01.12.2012р. та
21.01.2013р. про усунення порушень, які
надіслані іпотекодержателем
іпотекодавцеві та боржникові,
документ, що підтверджує сплив
30-денного строку з моменту отримання
іпотекодавцем та боржником письмової
вимоги іпотекодержателя (а.с.41-47).

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог. Доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 196-198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року по адміністративній справі
№805/1895/14 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року по адміністративній справі
№805/1895/14 - залишити без змін.

Ухвала суду за наслідками розгляду у
письмовому провадженні набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів:
Бишов М.В.

Шальєва В.А.

Компанієць І.Д.