Справа № 2а-9329/10/0470
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 червня 2014 року м. Київ
В/800/2386/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Пасічник С.С., Весельської Т.Ф.,
Кочана В.М., Ліпського Д.В.., Лиски Т.О.

перевіривши заяву Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 27
лютого 2014 року у справі за позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені,

в с т а н о в и л а :

У поданому в липні 2010 року позові
позивач просив стягнути на його
користь адміністративно-господарські
санкції у ромірі 902774,95 грн. та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно - господарських
санкцій у розмірі 27353,83 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
жовтня 2010 року позов задоволено
частково. Стягнуто з Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» на користь
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 825 394,24 гри. (вісімсот двадцять
п'ять тисяч триста дев'яносто чотири
гривні 24 коп.). Стягнуто з комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» на користь
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів пеню за порушення термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 25 009,44 грн. (двадцять
п'ять тисяч дев'ять гривень 44 коп.). В
іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2011 року апеляційну
скаргу Комунального підприємства
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
залишено без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 27 лютого 2014 року
касаційну скаргу Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» залишено без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 листопада 2011 року без змін.

При цьому, як суди попередніх
інстанцій, так і суд касаційної
інстанції виходили з того, що
відповідач не вжив усіх залежних від
нього заходів щодо створення робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
що, як наслідок, є підставою для
застосування до нього санкцій,
передбачених ст.20 Закону України ««Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

В заяві про перегляд Верховним
Судом України зазначеної вище ухвали
Вищого адміністративного суду України
Комунальне підприємство теплових
мереж «Криворіжтепломережа» порушує
питання про її скасування та
направлення справи на новий розгляд до
суду касаційної інстанції, посилаючись
на неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за змістом статей 2392 та 240
Кодексу адміністративного судочинства
України перевіряє відповідність заяви
вимогам цього Кодексу та вирішує
питання про допуск справи до
провадження.

Згідно з статтею 235 Кодексу
адміністративного судочинства України
Верховний Суд України переглядає
судові рішення в адміністративних
справах виключно з підстав і в порядку,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 236 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають право
подати заяву про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
після їх перегляду в касаційному
порядку.

Згідно з положеннями статті 237
Кодексу адміністративного судочинства
України заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів:

1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах;

2) встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Встановлений статтею 237 КАС України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень в адміністративних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто незастосування
закону, який підлягав застосуванню;
різне визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
одних і тих самих відносин або
поширення дії норми на певні
правовідносини в одних випадках і
незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У заяві, що надійшла до Вищого
адміністративного суду України,
Комунальне підприємство теплових
мереж «Криворіжтепломережа»
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції ст. ст. 19, 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», ст. 218
Господарського кодексу України.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права заявник додав до
матеріалів заяви копії постанов
Верховного Суду України від 17 грудня 2013
року та 28 січня 2014 року, копію ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 09 вересня 2010 року, копії постанов
Вищого адміністративного суду України
від 05 вересня 2013 року та від 30 жовтня 2013
року, у яких, на його думку, по іншому
застосовано вказані норми права.

Проте, постанови Верховного Суду
України від 17 грудня 2013 року та від 28
січня 2014 року не є тими рішеннями, на
яке може робитись посилання на
підтвердження підстав, встановлених п.
1 ч.1 ст. 237 КАС України, оскільки вказані
постанови були ухвалені не за
результатами касаційного перегляду
рішень судів першої та апеляційної
інстанції, а за результатами розгляду
заяв про перегляд ухвал Вищого
адміністративного суду України в
порядку, передбаченому ст.ст.235-240 КАС
України; до того ж, цими постановами
відповідно відмовлено в задоволенні
заяви про перегляд (з огляду на
відсутність підстав для висновку про
наявність неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права) та скасовано
ухвалу Вищого адміністративного суду
України з направленням справи до цього
ж суду на новий розгляд.

Що ж стосується ухвали Вищого
адміністративного суду України від 09
вересня 2010 року, копії постанов Вищого
адміністративного суду України від 05
вересня 2013 року, та від 30 жовтня 2013 року,
то останні також не можуть свідчити про
неоднакове застосування судом норм
матеріального права, з огляду на
відмінність цих справ за їхніми
обставинами від справи, яку просить
допустити Комунальне підприємство
теплових мереж «Криворіжтепломережа»
до Верховного Суду України.

Як вбачається із змісту судових рішень,
на які посилається заявник, суди дійшли
висновку, що відповідачами у вказаних
справах вживались усі залежні від них
заходи щодо утворення робочих місць
для працевлаштування інвалідів, а тому
вони не можуть бути притягнені до
відповідальності, передбаченої ст. 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні».

Таким чином, проаналізувавши
додані до заяви судові рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що
правовідносини, які виникли між
сторонами у спорах, не подібні спірним
відносинам у справі, що переглядається,
оскільки ці рішення ухвалені за інших
фактичних обставин, встановлених
судами.

Зважаючи на викладене, підстави
для допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України у даній адміністративній
справі відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені для перегляду ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 27 лютого 2014 року за заявою
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
С.С. Пасічник

Т.Ф. Весельська

В.М. Кочан

Д.В. Ліпський

Т.О. Лиска