Справа № 205/617/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/617/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі: головуючого
судді Мовчан Д.В. розглянувши в
порядку письмового провадження справу
адміністративної юрисдикції за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного поста роти ДПС ДАЇ УМВС
України в Херсонській області старшого
сержанта міліції Михайлик Євгена
Вікторовича, про скасування постанови
по справі про адміністративне
правопорушення та закриття
провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищеназваним позовом про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 137083 від 04.01.2014 року, винесену
інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста
роти ДПС ДАЇ УМВС України в Херсонській
області старшим сержантом а міліції
Михайлик Євгеном Вікторовичем,
відповідно до якої на нього, позивача,
було накладено штраф у розмірі 255 грн. 00
коп. за порушення п.п. 12.9 «б» Правил
дорожнього руху України, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст.122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі -КупАП). Також
просить закрити провадження по
адміністративній справі за ч. 1 ст.122
КУпАП відносно нього у зв'язку із
відсутністю у його діях складу
адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що вказана постанова
є необґрунтованою, а сама постанова не
відповідає вимогам процесуального
законодавства, у зв'язку з чим така
постанова підлягає скасуванню, а
провадження по адміністративній
справі відносно позивача - закриттю, у
зв'язку із відсутністю у його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Позивач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність із
викладанням правової позиції щодо
позовних вимог. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач - інспектор ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста
роти ДПС ДАЇ УМВС України в Херсонській
області старший сержант міліції
Михайлик Євген Вікторович в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
у якій заперечував проти позову,
зазначивши що адміністративний
матеріал ним було складено правомірно,
просив розглянути справу без його
участі та ухвалити постанову з
урахуванням вимог закону щодо
встановленого строку оскарження
постанов у справах про адміністративні
правопорушення.

У відповідності до ч. 6. ст. 128 КАС
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому
засіданні, визначених цією статтею,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності
потреби заслухати свідка чи експерта.
Тому суд ухвалив розглянути справу за
відсутністю сторін в порядку
письмового провадження на підставі
матеріалів справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, знаходить
вимоги позивача не обґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2014 року
відповідачем по даній справі,
інспектором ДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста
роти ДПС ДАЇ УМВС України в Херсонській
області старшим сержантом міліції
Михайлик Є. В., було складено протокол
серії АВ2 № 121659 (а.с.14). У вказаному
протоколі зазначено, що 04 січня 2014 року
о 15 год. 27 хв. на а/д Херсон - Генічеськ
керував автомобілем «CITROEN JUMRY», Д/Н
НОМЕР_1 та в зоні дії знаку 3.29 обмеження
максимальної швидкості 50 км/год.,
рухався 74 км/год., що було зафіксовано
вимірювачем швидкості «ВИЗИР № 071248»,
тим самим перевищив максимальну
швидкість на 24 км/год., чим порушив
вимогу п. 12.9 «б» Правил дорожнього
руху, за що відповідальність
передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість
вимірювалась приладом ««ВИЗИР № 0711248».

При цьому Позивач в вищевказаному
протоколі про адміністративне
правопорушення у графі «по суті
порушення пояснюю» зазначила, у тому
числі: «…швидкість мною не
перевищувалась …».

На підставі вказаного протоколу
відповідачем по справі, інспектором
ДПС взводу з обслуговування
стаціонарного поста роти ДПС ДАЇ УМВС
України в Херсонській області старшим
сержантом міліції Михайлик Є. В., 04
січня 2014 року було винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 137083 (а.с.13),
відповідно до якої на позивача - ОСОБА_1
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
(двісті п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп.

Зазначена постанова, як правовий акт
індивідуальної дії, перевірялись судом
на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до п. 9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
(проступком) визначається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна особа в його
вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, а
також інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи.

З урахуванням роз'яснення п.п. 4, 7
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 червня 1988 року "Про
практику розгляду судами скарг на
постанови у справах про
адміністративні правопорушення суд
повинен перевірити: чи накладено
адміністративне стягнення правомочним
органом; чи є в діях даної особи ознаки
проступку, за який законом передбачено
адміністративну відповідальність, і
вина у його вчиненні; чи не сплив строк
давності для притягнення до
адміністративної відповідальності; чи
правильні висновки органу (посадової
особи), який виніс постанову, про
тяжкість вчиненого проступку та
обтяжуючі обставини; чи враховані
пом'якшуючі обставини, майновий стан
винного, строк оскарження постанови
якщо оскаржувалася до вищестоящого
органу обчисляється з наступного дня
після прийняття цим органом рішення за
скаргою.

Відповідно до п. 21, 21-1 ст. 11 Закону
України «Про міліцію» до прав
співробітників органів внутрішніх
справ України відноситься зупиняти
транспортні засоби в разі порушення
правил дорожнього руху, а також
використовувати передбачені
нормативними актами технічні засоби
для виявлення та фіксації порушень
правил дорожнього руху.

Положенням про Державну автомобільну
інспекцію Міністерства внутрішніх
справ затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 14
квітня 1997 року № 341 (зі змінами і
доповненнями) визначені основні
завдання Державтоінспекції, одними із
яких є: реалізація в межах своєї
компетенції державної політики щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху;
виявлення та припинення фактів
порушення безпеки дорожнього руху, а
також виявлення причин та умов, що
сприяють їх вчиненню.

Державтоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань здійснює
контроль за дотриманням власниками
(володільцями) транспортних засобів, а
також громадянами, посадовими і
службовими особами вимог Закону
України «Про дорожній рух», правил,
норм та стандартів з питань
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Закону України "Про
дорожній рух", єдиний порядок
дорожнього руху на всій території
України встановлюють Правила
дорожнього руху, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 року, N 1306 (із змінами та
доповненнями). Особи, які порушують ці
Правила, несуть відповідальність
згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
дорожній рух» учасники дорожнього руху
зобов`язані знати і неухильно
дотримуватися вимог цього Закону,
Правил дорожнього руху та інших
нормативних актів з питань безпеки
дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього
руху (затверджені постановою Кабінету
Міністрів України №1306 від 10.10.2001)
учасники дорожнього руху зобов'язані
знати й неухильно виконувати вимоги
цих Правил.

Відповідно до п. 12.9(б) ПДР України
водієм забороняється перевищувати
максимальну швидкість, зазначену в
пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де
встановлено дорожні знаки 3.29"Обмеження
максимальної швидкості 50 км/год.".

Адміністративна відповідальність
відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП наступає у
разі перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Оглядом вказаного протоколу серії АВ2
№ 121659 від 04 січня 2014 року, судом
встановлено, що він (протокол)
складений з додержанням вимог ст. ст. 254,
256 КУпАП.

У відповідності до ст.ст. 10-15 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність», на
вимірювання у сфері, у якій їх
результат може бути використан у
якості доказу по справі,
розповсюджуються державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути комплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в України про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки. Відповідно до
наказу МВС України № 33 від 01.03. 2010 року
про затвердження Переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, який
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 30 березня 2010 року за № 262/17557
технічний засіб «Визир № 0711248»
входить до цього переліку, отже
інспектор ДАІ правомірно
використовував вказаний технічний
засіб для вимірювання швидкості руху
позивача.

Стаття 69 КАС України передбачає, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Тому, суд, враховуючи доводи позивача,
відповідача, надані докази, приходить
до висновку, що вчинення позивачем
адміністративного правопорушення
підтверджується протоколом про
адміністративне правопорушення,
складеного відповідачем із
врахуванням показань технічного
приладу «Визир 0711248» щодо перевищення
максимально встановленої швидкості на
даній ділянці автодороги.

Судом також встановлено, що зміст
спірної постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Постанова містить: найменування органу
(посадової особи), який виніс постанову,
дату розгляду справи; відомості про
особу, щодо якої розглядається справа;
викладені обставини, установлені при
розгляді справи; зазначений
нормативний акт, яким передбачена
відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення; постанова
підписана посадовою особою.

Судом не встановлено обставин,
передбачених ст. 247 КУпАП, що виключають
провадження в справі про
адміністративне правопорушення. При
накладанні стягнення враховані
загальні правила накладання стягнення
за адміністративне правопорушення, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення адміністративне
стягнення накладене в межах,
передбачених санкцією відповідної
статті КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд
доходить висновку, що вказана
постанова серії АА2 № 137083 від 04.01.2014
року була ухвалена відповідачем з
урахуванням принципів правомірної
адміністративної поведінки, а саме:
вона (постанова) прийнята обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення,
характеру вчиненого правопорушення та
особи правопорушника, на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано та обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до змісту ст. 288 КУпАП
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення
здійснюється у порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства України, з
особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 293 КУпАП в
разі оскарження постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності орган (посадова
особа) при перевірці законності та
обґрунтованості винесеної постанови
може прийняти рішення про залишення
постанови без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 КАС
України при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

Приймаючи до уваги наведене, суд не
встановлює наявність підстав для
скасування оскаржуваної постанови, а
тому доходить висновку, що в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 122, 247, 278, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст.
4,6,9,11,70, 71,104 158-163, 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу
з обслуговування стаціонарного поста
роти ДПС ДАЇ УМВС України в Херсонській
області старшого сержанта міліції
Михайлик Євгена Вікторовича, про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення та
закриття провадження по справі -
відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАСУ рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
Д. В. Мовчан