Справа № 2а-20367/11
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа №
160776/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Макарика В.Я.

суддів
Большакової О.О..

Глушка
І.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління праці і соціального
захисту населення Тернопільської
міської ради на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 26.09.2011 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці і соціального захисту
населення Тернопільської міської ради
про визнання дій протиправними,
зобов'язання здійснити перерахунок та
доплату одноразової грошової допомоги
до 5 травня,-

В С Т А Н О В
И В:

22.08.2011 року позивач звернулася до суду
із позовом про зобов'язання
відповідача виплатити недоплачену
суму разової щорічної допомоги як
учаснику війни відповідно до ст. 14 ЗУ
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за 2011 рік.

В обґрунтування своїх вимог вказував,
що є учасником війни та відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», має право на отримання
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірі 3 мінімальних пенсій за віком,
а відповідач ухиляється від виплати
йому цих коштів у повному обсязі.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 26.09.2011 року позов
задоволено частково. Визнано дії
Управління праці і соціального захисту
населення Тернопільської міської ради
щодо нарахування та виплати ОСОБА_2
разової грошової допомоги до 5 травня
2011 року як учаснику війни у розмірі,
меншому, ніж передбачено вимогами ст.. 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» протиправними. Зобов'язано
Управління праці і соціального захисту
населення Тернопільської міської ради
провести нарахування та виплату ОСОБА_2
разової грошової допомоги як учаснику
війни до 5 травня за 2011 рік в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком
відповідно до вимог ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
врахуванням виплачених сум. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з Управління
праці і соціального захисту населення
Тернопільської міської ради в користь
держави 3,40 грн. судового збору.
Роз'яснено відповідачу його обов'язок
виконати постанову негайно в межах
суми стягнення за один місяць.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, Управління праці і
соціального захисту населення
Тернопільської міської ради оскаржло
його в апеляційному порядку, вважає, що
судом першої інстанції при винесенні
постанови не правильно встановлено всі
обставини справи та прийнято її з
порушенням норми матеріального та
процесуального права, а тому просить
скасувати оскаржувану постанову і
прийняти нову постанову, якою
відмовити в позові у повному обсязі з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивач має
статус учасника війни і відповідно до
ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», має право на
щорічну одноразову грошову допомогу до
5 травня у розмірі 3 мінімальних пенсій
за віком. При цьому відповідач виплатив
позивачу зазначену допомогу за 2011 рік
відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» і
постанови Кабінету Міністрів України
«Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», та «Про жертви
нацистських переслідувань» №341 від 04
квітня 2011 року.

Статтею 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» передбачено, що
учасникам війни виплачується щорічна
одноразова допомога до 5 травня в
розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» № 341 від 04
квітня 2011 року встановлено розмір
разової грошової допомоги, що підлягає
виплаті у 2011 році.

Тобто в даному випадку на період
виникнення правовідносин, що є
предметом спору в цій справі, були
наявні нормативно-правові акти, які
по-різному встановлювали розмір
щорічної допомоги до 5 травня учасникам
війни.

З урахуванням загально-правових засад
пріоритетності закону над урядовими
нормативними актами колегія суддів
приходить до висновку щодо
необхідності застосування до спірних
правовідносин статті 14 Закону «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а не відповідної
постанови Кабінету Міністрів України.

При цьому на момент виплати зазначеної
допомоги за 2011 рік зміни до статті 14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» Верховною Радою України не
вносилися, будь-яких інших
законодавчих актів щодо визначення
розміру щорічної допомоги до 05 травня
не приймалося.

Отже, правильними є висновок суду про
наявність у позивача права на
отримання щорічної разової грошової
допомоги учасникам війни за 2011 рік в
порядку та розмірах, визначених
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Наведені обставини були правильно
враховані судом першої інстанції, який
прийняв законне й обґрунтоване рішення
про задоволення позову.

З врахуванням вищенаведеного суд
апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а постанова відповідає
нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд
апеляційної інстанції, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління праці і
соціального захисту населення
Тернопільської міської ради залишити
без задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 26.09.2011 року -
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
В.Я. Макарик

Судді
О.О.
Большакова

І.В. Глушко