Справа № 803/911/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 803/911/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А. Я.,

при секретарі судового засідання
Піянзіну О. К.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Остапчука
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання протиправним та скасування
рішення, визнання протиправною та
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася в суд із позовом до
Ягодинської митниці Міндоходів (далі -
Ягодинська митниця, відповідач) про
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 19 листопада 2013
року № 205000006/2013/000121/2, визнання
протиправною та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/00175.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем необґрунтовано та
неправомірно було відмовлено у
здійсненні митного оформлення товару -
морожене серце свійських свиней вагою
нетто 4000 кг на загальну суму 2 720 євро та
морожена печінка свійських свиней
вагою нетто 16000 кг на загальну суму 7 680
євро придбаного позивачем згідно
контракту від 14 листопада 2013 року №
55/2013/DE, укладеного із підприємством
«Ahlborn Fleisch Handelsgesellschaft mbH» (Німеччина), за
інвойсом від 15 листопада 2013 року № 1075.

Для митного оформлення й митного
контролю товарів відповідачу було
надано усі необхідні документи. В
графах 12, 45 митної декларації (далі - МД)
від 19 листопада 2013 року № 205070000/2013/057047
позивачем вказано митну вартість
товару морожене серце свійських свиней
в сумі 32 850 грн. 80 коп., що є еквівалентом
3 040,58 євро, з них: 2 720 євро - заявлена
вартість товару, 320,58 євро - вартість
перевезення товару та 0,00 євро вартість
навантаження, розвантаження,
страхування товару, та вказано митну
вартість товару морожена печінка
свійських свиней в сумі 96 798 грн. 86 коп.,
що є еквівалентом 8 959,42 євро, з них: 7 680
євро - заявлена вартість товару, 1 279,42
євро - вартість перевезення товару та
0,00 євро вартість навантаження,
розвантаження, страхування товару. При
цьому позивачем за правилами статті 58
Митного кодексу України застосовано
основний метод визначення митної
вартості - за ціною договору (контракту)
товарів, що імпортуються.

За результатами розгляду 19 листопада
2013 року відповідачем була оформлена
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення (далі
- картка відмови) № 205070000/2013/00175, в
зв'язку з невідповідністю заповнення
граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного
кодексу України та прийняття рішення
про визначення митної вартості від 19
листопада 2013 року № 205000006/2013/000121/2 (далі -
рішення).

Згідно із рішенням про коригування
митної вартості товару від 19 листопада
2013 року № 205000006/2013/000121/2 митна вартість
товару морожене серце свійських свиней
була визначена в розмірі 0,9839 євро за 1
кг, що становить 3 935,78 євро за партію
товару вагою 4000 кг та митна вартість
товару морожена печінка свійських
свиней - в розмірі 1,0653 євро за 1 кг, що
становить 17 045,20 євро за партію товару
вагою 16000 кг. Отже, різниця між
задекларованою позивачем за основним
методом митною вартістю та визначеною
Ягодинською митницею митною вартістю
товару морожене серце свійських свиней
становить 895,20 євро та товару морожена
печінка свійських свиней становить 8
095,78 євро за всю партію товару.

З метою запобігання псуванню товару та
понесенню додаткових витрат за
транспортні послуги 19 листопада 2013
року позивачем було подано нову МД №
205070000/2013/057074 із зазначенням у графах 12, 45
митної вартості товару, визначеної
митницею. Митне оформлення проведено
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

24 січня 2014 року, відповідно до вимог
частини восьмої статті 55 Митного
кодексу України, позивачем органу
доходів і зборів надано документи, які
витребовувались та заяву про остаточне
рішення щодо визначення митної
вартості товару.

Листом від 31 січня 2014 року № 1/1.2-6/476
позивача повідомлено, що Ягодинською
митницею було розглянуто усі надані
документи та про неможливість
застосування митної вартості,
заявленої декларантом з підстав
невідповідності зазначення умов
поставки у прайс-листі та митній
декларації, невідповідності цін,
зазначених у висновку Державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» (далі - ДП
«Укрпромзовнішекспертиза») цінам,
спеціалізованих джерел.

Вважає, що відповідач безпідставно
застосував другорядний резервний
метод визначення митної вартості
товару, так як для митного оформлення
товару додатково додані усі необхідні
документи для підтвердження митної
вартості за основним методом за ціною
договору (контракту) товарів, що
імпортуються, а прийняте рішення про
коригування митної вартості товару від
19 листопада 2013 року № 205000006/2013/000121/2 та
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/00175 не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, а тому просить визнати
їх протиправними та скасувати.

Представник відповідача Ягодинської
митниці в поданому письмовому
запереченні від 2 червня 2014 року №
200/03-20-10-03-09 пред'явленні позовні вимоги
заперечив з наступних підстав.

При здійсненні митного оформлення
товару за митною декларацією від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/057047,
Ягодинською митницею було встановлено,
що згідно з ціновою інформацією ЄАІС
Державної митної служби України
середня митна вартість товару морожене
серце свійських свиней становить 0,9839
євро за 1 кг, середня митна вартість
товару морожена печінка свійських
свиней - 1,0653 євро за 1 кг.

Ягодинською митницею у відповідності
до частини шостої статті 55 Митного
кодексу України було проведено
процедуру консультацій між органом
доходів і зборів та декларантом з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів. Результати даної процедури та
неприйнятність застосування методів
визначення митної вартості товарів, що
передують резервному відображені в
графі 33 рішення про коригування митної
вартості товару від 19 листопада 2013 року
№ 205000006/2013/000121/2 .

Приймаючи рішення про коригування
митної вартості товару від 19 листопада
2013 року № 205000006/2013/000121/2 органом доходів
і зборів була також врахована цінова
інформація митних декларацій від 25
жовтня 2013 року № 125110007/2013/807988 та від 8
листопада 2013 року № 205020005/2013/8975.

У зв'язку з неможливістю декларанта
надати органу доходів і зборів
додаткові документи, що були
витребувані згідно із частиною третьою
статті 53 Митного кодексу України,
небезпеки псування товару та простою
транспорту, необхідності дотримання
вимог статті 255 Митного кодексу України
щодо завершення митного оформлення
протягом чотирьох робочих годин,
позивачу було відмовлено у митному
оформленні товару - морожене серце
свійських свиней та морожена печінка
свійських свиней за заявленою ним
митною вартістю у відповідності до
пункту 2 частини шостої статті 54 та
статті 256 Митного кодексу України.

За результатами розгляду витребуваних
органом доходів і зборів документів
для підтвердження заявленої митної
вартості товару посадовими особами
Ягодинської митниці було встановлено,
що в листі ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 24 січня
2014 року № 264 зазначено умови поставки
FCA, а у прайс-листі від виробника від 13
листопада 2013 року ціни вказані на
умовах поставки EXW, тому зазначений
лист носить лише консультаційний
характер та не може бути використаним
для підтвердження вартості на
вищевказаний товар.

На підставі вищевикладеного, вважає, що
рішення про коригування митної
вартості товару від 19 листопада 2013 року
№ 205000006/2013/000121/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/00175
прийняті у відповідності до вимог
Митного кодексу України, а тому просить
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, викладених з позовній заяві,
просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позову не визнав з мотивів,
викладених у письмових запереченнях
проти позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов до задоволення не підлягає з
таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2
ОСОБА_3 зареєстрована як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Луцької міської ради
Волинської області 14 грудня 2004 року.

14 листопада 2013 року між підприємцем
ОСОБА_3 (покупець) та підприємством
«Ahlborn Fleisch Handelsgesellschaft mbH» (Німеччина)
(продавець) укладений контракт № 55/2013/DE
за умовами якого продавець
зобов'язується продати, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар м'ясо заморожене свійських
свиней, а також субпродукти, кістки та
інші м'ясопродукти згідно інвойсу.

Розділами 4, 5 контракту від 14 листопада
2013 року № 55/2013/DE визначено, що оплата
здійснюється у формі 100% передоплати на
підставі проформи-інвойса за день до
відвантаження або по факту поставки
товару. Поставка товару здійснюється
автотранспортом на територію України
на умовах Правил Інкотермс-2010, а саме FCA
або EXW.

Відповідно до пункту 2.2.2 контракту про
перевезення від 3 січня 2013 року № 2/2013/PL
замовник - підприємець ОСОБА_3
зобов'язується забезпечити упаковку і
маркування вантажу, і перед подачею
транспортного засобу підготувати
вантаж для навантаження і забезпечити
оперативне навантаження/розвантаження
транспортного засобу.

19 листопада 2013 року позивач ввезла на
митну територію України, товар -
морожене серце свійських свиней вагою
нетто 4000 кг на загальну суму 2 720 євро та
морожену печінку свійських свиней
вагою нетто 16000 кг на загальну суму 7 680
євро.

Для митного оформлення вказаного
товару декларантом були подані на
митний пост «Луцьк» Ягодинської
митниці наступні документи: контракт
від 14 листопада 2013 року № 55/2013/DE,
рахунок-фактура (інвойс) від 15
листопада 2013 року № 1075, МД від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/057047,
декларація митної вартості (ДМВ) від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/057047,
міжнародна товаротранспортна накладна
від 15 листопада 2013 року CMR № 1075/13,
сертифікат про походження товару від 15
листопада 2013 року № А 13905226, ветеринарне
свідоцтво від 19 листопада 2013 року ВРД-00
№ 904765, сертифікат якості від 15
листопада 2013 року, контракт на
перевезення товару від 3 січня 2013 року
№ 2/2013/PL, довідка про транспортні
витрати від 19 листопада 2013 року, інші
документи, перелічені в графі 44 МД.

В графах 12, 45 МД від 19 листопада 2013 року
№ 205070000/2013/057047 було вказано митну
вартість товару морожене серце
свійських свиней в сумі 32 850 грн. 80 коп.,
що є еквівалентом 3 040,58 євро, з них: 2 720
євро - заявлена вартість товару, 320,58
євро - вартість перевезення товару та
0,00 євро вартість навантаження,
розвантаження, страхування товару, та
вказано митну вартість товару морожена
печінка свійських свиней в сумі 96 798
грн. 86 коп., що є еквівалентом 8 959,42 євро,
з них: 7 680 євро - заявлена вартість
товару, 1 279,42 євро - вартість
перевезення товару та 0,00 євро вартість
навантаження, розвантаження,
страхування товару.

19 листопада 2013 року Ягодинською
митницею було відмовлено у митному
оформленні товару та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №
205070000/2013/00175, у якій зазначено про
відмову у митному оформленні (випуску)
товарів з таких причин:
невідповідність заповнення граф 12, 45 МД
вимогам статті 53 Митного кодексу
України; прийняття рішення про
визначення митної вартості товару від
19 листопада 2013 року № 205000006/2013/000121/2.

У картці відмови відповідач роз'яснив
вимоги, виконання яких забезпечує
можливість прийняття митної
декларації, митного оформлення,
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення: приведення рівня митної
вартості в графах 12, 45 МД у
відповідність до рішення про
визначення митної вартості від 19
листопада 2013 року № 205000006/2013/000121/2.

У рішенні від 19 листопада 2013 року №
205000006/2013/000121/2 про коригування митної
вартості товару Ягодинською митницею
визначено митну вартість товару
морожене серце свійських свиней в
розмірі 0,9839 євро за 1 кг, що становить 3
935,78 євро за партію товару вагою 4000 кг та
митну вартість товару морожена печінка
свійських свиней - в розмірі 1,0653 євро за
1 кг, що становить 17 045,20 євро за партію
товару вагою 16000 кг, посилаючись на
цінову інформацію ЄАІС Державної
митної служби України, при цьому була
врахована також цінова інформація
митних декларацій від 25 жовтня 2013 року
№ 125110007/2013/807988 та від 8 листопада 2013 року
№ 205020005/2013/8975.

Отже, різниця між митною вартістю
задекларованою позивачем за основним
методом та митною вартістю визначеною
Ягодинською митницею товару морожене
серце свійських свиней становить 895,20
євро та товару морожена печінка
свійських свиней становить 8 095,78 євро
за всю партію товару.

Як встановлено частиною третьою статті
53 Митного кодексу України у разі якщо
документи, подані на підтвердження
митної вартості товарів містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Контролюючим органом у графі «Для
відміток митного органу» МД від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/057047 було
зроблено запис про необхідність
надання документів для підтвердження
заявленої митної вартості, відповідно
до частини третьої статті 53 Митного
кодексу України, зокрема: прайс-лист
від виробника товару, висновок про
якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлений спеціалізованою
експертною організацією.

Частиною третьою статті 52 Митного
кодексу України визначено право
декларанта або уповноваженої ним особи
на випуск у вільний обіг товарів, що
декларуються, у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до вимог вказаної норми 19
листопада 2013 року позивачем подано
нову МД № 205070000/2013/057074, вказавши у ній в
графах 12, 45 митну вартість, розраховану
за ціною одиниці товару, наведену в
інвойсі від 15 листопада 2013 року № 1075,
розрахунок митних платежів
здійснювався, виходячи із митної
вартості, визначеної органом доходів і
зборів. Митне оформлення проводилося
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
грошової застави.

Згідно із частинами восьмою і дев'ятою
статті 55 Митного кодексу України
протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються. У разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

24 січня 2014 позивачем направлено на
адресу Ягодинської митниці заяву № 27
із додатковими документами для
підтвердження заявленої митної
вартості товару: прайс-лист від
виробника товару від 13 листопада 2013
року, копію експертного висновку ДУ
«Волинська регіональна державна
лабораторія ветеринарної медицини»
від 22 листопада 2013 року № 2892/003643і/13,
висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза»
від 24 січня 2014 року № 264.

Листом від 31 січня 2014 року № 1/1.2-6/476
Ягодинська митниця відмовила у
визнанні заявленої підприємцем ОСОБА_3
митної вартості з урахуванням
додаткових документів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, третьою
статті 51 Митного кодексу України митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу. Визначення
митної вартості товарів, які ввозяться
в Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний (стаття 57 Митного кодексу
України).

Відповідно до частин першої, другої
статті 53 Митного кодексу України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості
(зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування).

Згідно із приписами частини першої
статті 52 Митного кодексу України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. Декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані:
заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів; подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Судом встановлено, що визначення
митної вартості товару, який ввозився в
Україну згідно з МД від 19 листопада 2013
року № 205070000/2013/057047, позивачем
здійснювалось за основним методом - за
ціною договору (контракту) від 14
листопада 2013 року № 55/2013/DE.

Згідно із приписами статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. За результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
органу доходів і зборів документально
підтвердженої офіційної інформації
органів доходів і зборів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Відповідно до частин першої, другої
статті 55 Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів. Прийняте митним
органом письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити, зокрема,
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано.

Застосування основного методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
врегульовано статтею 58 Митного
кодексу України.

Митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті (частина
четверта статті 58 Митного кодексу
України). Ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця (частина п'ята статті 58
Митного кодексу України).

Позивачем на підтвердження ціни товару
та обґрунтування його митної вартості
було надано митному органу лист ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 24 січня
2014 року № 264. Згідно із висновками,
викладеними у цьому листі із
посиланням на веб-сайти інформаційної
мережі Інтернет, ціна на морожене серце
свійських свиней на рівні 0,68 євро за 1
кг, ціна на морожену печінку свійських
свиней на рівні 0,48 євро за1 кг на умовах
поставки FCA - Dissen (Німеччина) відповідає
поточній кон'юктурі ринку. Проте, у
зазначених спеціалізованих
інформаційних джерелах відсутня
інформація щодо вартості товару з
урахуванням поставок на умовах EXW
(Інкотермс 2010).

У зв'язку із наведеним, суд дійшов
висновку що Ягодинською митницею
обґрунтовано не було взято до уваги цей
лист при перевірці визначення митної
вартості товару, що ввозився позивачем
в Україну на підставі контракту від 14
листопада 2013 року № 55/2013/DE.

Таким чином, судом встановлено, що в
наданих декларантом митному органу
документах на підтвердження ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за придбаний товар не наведено
об'єктивних даних та, крім того,
містяться розбіжності.

Відповідач при прийнятті
оскаржуваного рішення дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивачем було заявлено неповні
відомості щодо митної вартості товару,
оскільки не було надано жодних
документів, що підтверджують та
визначають числове значення такої
складової митної вартості як витрати
на навантаження, адже умови поставки
ЕХW (Інкотермс 2010) не передбачають
витрат на навантаження, окрім випадів
передбачених договором.

Контрактом позивача та його
постачальника від 14 листопада 2013 року
№ 55/2013/DE витрати останнього на
завантаження не передбачені. Водночас
згідно із довідкою фірми-перевізника
відсутні відомості щодо витрат на
навантаження товару, а пунктом 2.2.2
контракту на перевезення вантажів від 3
січня 2013 року № 2/2013/PL, передбачено, що
замовник зобов'язується завантажити і
розвантажити транспортний засіб.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачем обґрунтовано, з
урахуванням приписів статті 58 Митного
кодексу України було відмовлено у
митному оформлені товару за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), оскільки судом
було достовірно встановлено, що подані
документи на підтвердження митної
вартості товару містили розбіжності, а
також позивачем до митної вартості
товарів витрати на навантаження не
включались у зв'язку з чим фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було
занижено митну вартість товарів, що
переміщувались через митний кордон
України.

Згідно із частинами другою - восьмою
статті 57 Митного кодексу України
основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що застосуванню
другорядного методу передувала
процедура консультацій між органом
доходів і зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

В графі 33 рішення про коригування
митної вартості товарів від 19
листопада 2013 року № 205000006/2013/000121/2
відповідачем обґрунтовані підстави
неможливості застосування наступних
методів визначення митної вартості, з
причин відсутності вартісної основи
для розрахунку митної вартості в
митного органу та декларанта.

Відповідно до частини другої статті 64
Митного кодексу України митна
вартість, визначена на основі
резервного методу, повинна
ґрунтуватись на раніше визнаних
(визначених) митними органами
вартостях.

Тому при здійсненні митного оформлення
товару за МД від 19 листопада 2013 року №
205070000/2013/057047 Ягодинською митницею було
використано цінову інформацію ЄАІС
Державної митної служби України.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта
владних повноважень мають підзаконний
характер, тобто повинні бути прийняті
(вчинені) на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
законом.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивачем не надано обґрунтованих
пояснень та допустимих доказів в їх
підтвердження щодо підстав визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів від 19 листопада 2013 року №
205000006/2013/000121/2, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 19
листопада 2013 року № 205070000/2013/00175, а тому
у задоволенні адміністративного
позову підприємцю ОСОБА_3 слід
відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтею 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 84 (вісімдесят чотири)
копійки зайво сплаченого судового
збору.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А.Я. Ксензюк