Справа № 424/7094/13-а
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ібадова Н.П.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 року
справа №424/7094/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Сіваченка І.В., Шишова
О.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Ровеньківського міського
суду Луганської області від 12 травня 2014
р. у справі № 424/7094/13-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ровеньки Луганської
області про визнання дій щодо
призначення пенсії протиправними та
зобов'язання здійснити певні дії,-

В С Т
А Н О В И В :

Постановою Ровеньківського міського
суду Луганської області від 12 травня 2014
р. у справі № 424/7094/13-а в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
позивач - ОСОБА_2, подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вищевказану постанову та постановити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.
Мотивами апеляційної скарги особа, яка
її подала, зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач - ОСОБА_2 ,
перебуває на пенсійному обліку у
відповідача та отримує пенсію з 16.09.2010р.

Чоловік позивача - ОСОБА_3 - перебував на
пенсійному обліку у відповідача з
08.08.2000р. При цьому в період до 01.05.2008р.
чоловік позивача продовжував
працювати, у зв'язку з чим згідно його
заяв від 04.02.2004р., 27.01.2006р., 23.04.2008р. йому
здійснювався перерахунок розміру
пенсії через збільшення стажу і
заробітку. На підставі останньої заяви
ОСОБА_3 від 23.04.2008р. було проведено
перерахунок пенсії по стажу і
заробітку і призначено новий розмір
пенсії з 01.05.2008р..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 16.01.2013р.
позивач звернувся до відповідача з
заявою про перехід на пенсію у зв'язку з
втратою годувальника. З 16.01.2013р.
позивача було переведено на пенсію по
втраті годувальника. Розмір пенсії
позивача встановлений на рівні 50%
пенсії, яку міг би отримувати померлий
ОСОБА_3, якби він продовжував
отримувати пенсію, і складав 1778,81грн.

Визначаючи розмір пенсії ОСОБА_3,
відповідач виходив з наступних даних:

Загальний стаж роботи годувальника -
37років 04місяці 08днів (з них 30років
4місяці 7днів - стаж роботи за Списком №1
- шахтарі). Додатковий стаж (з дня смерті
годувальника до досягнення ним
60-річного віку) зараховано 2 роки.
Понаднормативний стаж роботи складає
34місяці.

При розрахунку заробітної плати, з якої
обчислюється пенсія, відповідач
застосовував показник середньої
заробітної плати в Україні, з якого
сплачено страхові внески, за 2007р..
Розраховуючи доплату за
понаднормативний стаж роботи ОСОБА_3
відповідач застосовував мінімальний
розмір пенсії, встановлений на 01.04.2012р.
в розмірі 838грн.

Зазначені обставини сторони визнають,
вони підтверджуються відповідними
письмовими доказами (листи УПФУ в м.
Ровеньки від 13.05.2013р. №966/02-06, 14.08.2013
№2059/02-06, 15.07.2013р. №1756/02-06), а тому суд
вважає їх доведеними.

Натомість позивач стверджує, що
відповідач протиправно обчислив
розмір пенсії її померлого чоловіка і
неправильно здійснив призначення та
виплату їй пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, а тому звернулася до суду
з зазначеним позовом.

Тож між сторонами виникли
правовідносини з пенсійного
забезпечення, які врегульовані
Законами України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-IV від 09.07.2003р..

Стосовно моменту з якого, позивач має
право на отримання пенсії у зв'язку з
втратою годувальника суд дійшов
наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.10 ЗУ №1058- IV від 09.07.2003р.
особі, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника),
призначається один із цих видів пенсії
за її вибором. Відповідно до ч.3 ст.45
цього закону переведення з одного виду
пенсії на інший здійснюється з дня
подання відповідної заяви.

Право на перехід на пенсію по втраті
годувальника у позивача виникло
08.10.2012р., але звернулася вона до
відповідача з заявою про перехід на цей
вид пенсії 16.01.2013р.. Тож призначення і
виплати відповідачем на користь
позивача пенсії у зв'язку з втратою
годувальника з 16.01.2013р. є правомірним.

Стосовно обчислення заробітної плати,
з якої розраховується розмір пенсії, то
суд зауважує наступне. З аналізу ч.4 ст.
42 ЗУ №1058-IV від 09.07.2003р. вбачається, що
показник заробітної плати для
перерахунку пенсії визначається за
двома можливими методами за вибором
пенсіонера (із тієї заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або із застосуванням показників
розрахунку заробітної плати за періоди
страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40
цього Закону). натомість при обчисленні
заробітної плати для перерахунку
пенсії можуть бути змінені показники
заробітної плати за періоди страхового
стажу після призначення пенсії, але не
визначено, за який календарний рік
береться середня заробітна плата
працівників, зайнятих у галузях
економіки України. Виходячи з
буквального тлумачення ч.2 ст. 40 ЗУ
№1058-IV від 09.07.2003р. цей показник повинен
бути незмінним, тобто таким, яким він
був на час призначення пенсії. За таких
обставин пенсіонер має право обрати
метод обчислення заробітної плати для
перерахунку пенсії, в тому числі і з
урахуванням заробітної плати, яку він
отримував до моменту перерахунку
пенсії, але не має права вимагати
застосування показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України, за
календарний рік, що передує року
звернення за перерахунком пенсії.
Зазначена правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
26.06.2012р. у справі №21-174а12, від 10.07.2012р. у
справі №21-171а12, від 03.07.2012р. у справі
№21-145а12 і згідно ч.2 ст.161 КАС України є
обов'язковою для суду.

З урахуванням зазначених обставин дії
відповідача з обчислення розміру
заробітної плати для розрахунку пенсії
є також правомірними.

Відповідно до а.2 ч.1 ст.28 ЗУ №1058-IV від
09.07.2003р. за кожний повний рік страхового
стажу понад 35 років чоловікам і 30 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більш як на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини. Частиною третьою ст.42 ЗУ №1058-IV
від 09.07.2003р. передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, обчислений
відповідно до статті 28 цього Закону
(крім пенсіонерів, які працюють
(провадять діяльність, пов'язану з
отриманням доходу, що є базою
нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.
Пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності пенсія
перераховується з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, який встановлений на дату
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції, що дії
відповідача щодо обчислення розміру
надбавки за понаднормативний стаж до
пенсії позивача є також правомірними, а
тому позовні вимоги позивача
обґрунтовано залишено без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Ровеньківського
міського суду Луганської області від 12
травня 2014 р. у справі № 424/7094/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів :
В.В. Попов

І.В.
Сіваченко

О.О. Шишов