Справа № 256/9163/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Сватіков А.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 року
справа №256/9163/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

при секретарі: Томах О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3 (договір від 02.06.2014 р.),

представника відповідача
Качмара В.О. (довіреність від 02.01.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 15 квітня 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Калінінському районі м.
Донецька про визнання протиправною
відмову та зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернуся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
неправомірною відмову УПФУ в
Калінінському районі м. Донецька в
зарахуванні до страхового стажу
період його трудової діяльності з
08.04.1991 року по 28.02.1994 року в Донецькій
автобазі управління Донецької
автобази Укрголовспецбуд
«Донбасканалбуд» Міністерства
монтажних і спеціальних будівельних
робіт УРСР та зобов'язати відповідача
зарахувати цей період до його
страхового стажу з дати призначення
пенсії і провести перерахунок пенсії з
дати її призначення з урахуванням
спірного періоду трудового стажу.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 15 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить постанову суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що вказані судом першої
інстанції нормативно-правові акти не
містять положень щодо порядку ведення
записів у трудових книжках або
призначень пенсій, тобто не регулюють
спірні правовідносини. Так, всі записи,
внесені в трудову книжку позивача,
повністю відповідають вимогам п.п. 2.3,2.4
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики,
Міністерства юстиції, Міністерства
соціального захисту населення України
від 29 липня 1993 р. № 58 (в редакції, яка
діяла на час внесення записів).

В судовому засіданні позивач та його
представник доводи апеляційної скарги
підтримали і просили її задовольнити, в
той час, як представник відповідача
проти цього заперечував, просив
залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і не є спірним, що
позивач ОСОБА_2 з 21.07.2010 року перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Калінінському районі м.
Донецька як отримувач пенсії по
інвалідності 2 групи від загального
захворювання згідно Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (Закон №1058).

16.10.2013 року ним було подано заяву до
управління ПФУ в Калінінському районі
м. Донецька з проханням зарахувати
період його роботи з 08.04.1991 року по
28.02.1994 року в Донецькій автобазі
управління Донецької автобази
Укрголовспецбуд «Донбасканалбуд»
Міністерства монтажних і спеціальних
будівельних робіт УРСР до страхового
стажу, проте, УПФУ листом від 30.10.2013 року
відмовило йому в цьому з посиланням на
невідповідність запису в трудовій
книжці вимогам законодавства, оскільки
печатка підприємства - Донецької
автобази управління Донецької
автобази Укрголовспецбуд
«Донбасканалбуд» - містить
найменування «УРСР».

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб»єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
установлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
відповідач довів суду, що правомірно
відмовив у включенні спірного періоду
роботи позивача до страхового стаж, при
цьому, суд виходив з наступного.

Так, відповідно до Угоди про створення
Співдружності Незалежних держав від
08.12.1991 року, Союз РСР як суб'єкт
міжнародного права, припиняє своє
існування.

Статтею 11 вищезазначеної Угоди
передбачено, що з моменту підписання
цієї Угоди на територіях держав, що її
підписали, не допускається
застосування норм третіх держав, у тому
числі колишнього Союзу РСР.

У зв'язку з тим, що усі
нормативно-правові акти Союзу РСР
припинили свою дію та втратили свою
чинність, 11 травня 1992 року Верховною
Радою України була прийнята постанова
«Про заходи щодо забезпечення
виконання вимог дозвільної системи» №
2318-ХІІ, відповідно до якої Міністерство
Внутрішніх справ України було
зобов'язано розробити відомчі
інструкції з питань порядку
виготовлення печаток і штампів та
подати їх на затвердження Кабінету
Міністрів України.

На виконання вищезазначеної постанови,
Міністерством Внутрішніх Справ
України 18.10.1993 року була розроблена
«Інструкція про порядок видачі
дозволів на оформлення замовлень на
виготовлення печаток і штампів» № 643,
яка визначила порядок видачі дозволів
на виготовлення печаток і штампів,
порядок їхнього користування,
детальний опис цих печаток та штампів,
та порядок їх зберігання й знищення.

Після прийняття Інструкції про порядок
видачі дозволів на оформлення
замовлень на виготовлення печаток і
штампів усі підприємства, установи,
організації усіх форм власності
повинні були привести у відповідність
свої печатки та штампи, що не було
виконано підприємством, на якому
працював позивач.

Порядком підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993
року №637, визначено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Відповідачем запропоновано позивачеві
надати уточнюючу довідку для
підтвердження спірного періоду роботи
для його включення до страхового
стажу, а також самостійно було
здійснено дії щодо отримання такої
довідки, проте, інформації про
ліквідацію або реорганізацію
Донецької автобази з переданням
документації до архівної установи
отримано не було.

Апелянт наполягає, що УПФУ
неправомірно не прийняло запис у
трудовій книжці позивача, яка є
основним документом, що підтверджує
трудовий стаж.

Разом з тим, на погляд судової колегії,
такі доводи апелянта не ґрунтуються на
нормах діючого законодавства.

Як наголошувалось вище, у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб»єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, зокрема, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

В свою чергу, як установлено статтею 19
Конституції України, правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Колегія суддів наголошує, що позивач не
позбавлений права на судовий захист у
спірному питанні, яке він може
реалізувати шляхом звернення до суду
із заявою про встановлення юридичного
факту в порядку цивільного
судочинства, в той час, як в даній
справі, предметом позову є
правомірність дій суб»єкта владних
повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного
судочинстваУкраїни, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 15 квітня 2014 року в
адміністративній справі № 256/9163/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали,
ухвала в повному обсязі складена 11
червня 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
Т.Г. Арабей

І.В.
Геращенко