Справа № 2506/6112/2012
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р.
м.Київ
К/800/53484/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Горбатюк
С.А.,

Калашнікова
О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернігові на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Чернігові про визнання дій
незаконними, скасування вимоги та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові,
в якому просив визнати незаконними дії
відповідача щодо складення вимоги від
04 червня 2013 року №Ф-1496 про стягнення
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
період з серпня 2011 року по березень 2013
року у сумі 7464,68 грн., скасувати вказану
вимогу від 04 червня 2013 року №Ф-1496 та
стягнути з відповідача 5000 грн.
моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що вимога
відповідача про сплату боргу є
протиправною, оскільки він є
пенсіонером за віком, перебуває на
спрощеній системі оподаткування та
відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати єдиного внеску.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване правомірністю дій
відповідача щодо винесення
оскаржуваної вимоги, так як позивач не
звільняється від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки не є
пенсіонером за віком, а отримує пенсію
як учасник ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС - 3 категорія, тобто із зниженням
пенсійного віку на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року задоволено апеляційну скаргу
ОСОБА_2; постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 17
липня 2013 року скасовано;
адміністративний позов задоволено;
визнано незаконними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
щодо складення вимоги від 04 червня 2013
року №Ф-1496 про стягнення з ОСОБА_2
недоїмки зі сплати єдиного внеску за
період з серпня 2011 року по березень 2013
року у сумі 7464,68 грн.; скасовано вимогу
№ Ф - 1496 від 04 червня 2013 року №Ф-1496 про
стягнення з ОСОБА_2 недоїмки зі сплати
єдиного внеску за період з серпня 2011
року по березень 2013 року у сумі 7464,68 грн.

При винесенні рішення суд апеляційної
інстанції виходив із права позивача,
який є пенсіонером за віком, отримує
відповідно до закону пенсію, обрав
спрощену систему оподаткування, на
звільнення від сплати за себе єдиного
внеску відповідно до п.4 ч.1 та ч.4 ст.4
Закону України від 08 липня 2010 року №
22464-6 «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, Управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить змінити судове рішення суду
апеляційної інстанції, залишивши
рішення суду першої інстанції без змін.

В касаційній скарзі відповідач
зазначає, що позивач отримує пенсію за
віком на пільгових умовах, для якої
пенсійний вік знижено до 50 років, та не
досяг 60 років на момент виставлення
вимоги, тому не звільняється від сплати
єдиного внеску за період з серпня 2011
року по березень 2013 року.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та
судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є адвокатом, з 27
січня 2006 року зареєстрований у
Пенсійному фонді.

За період з 01 січня 2011 року по 31 березня
2013 року позивачем обрана спрощена
система оподаткування.

30 травня 2013 року Управлінням
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
складено акт № 1471 звірки сум єдиного
внеску за період з 01 січня 2011 року по 31
березня 2013 року, згідно з яким позивачу
нарахована заборгованість (недоїмка)
зі сплати єдиного соціального внеску,
що підлягає сплаті за період з 01 січня
2011 року по 31 березня 2013 року у розмірі
7464,68 грн.

На підставі вказаного акта, даних
картки особового рахунку та ст.25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» відповідачем 04
червня 2013 року сформовано вимогу №Ф-1496
про сплату боргу з єдиного соціального
внеску за період з 01 січня 2011 року по 31
березня 2013 рік у розмірі 7464,68 грн.

Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до ст.1 Закону №2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

При цьому, Законом України від 07 липня
2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набув чинності з 06 серпня 2011 року,
статтю 4 Закону №2464-VI доповнено
частиною четвертою, якою встановлено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже, як вірно відзначено судом
апеляційної інстанції, оскільки
позивач є пенсіонером, отримує пенсію
за віком відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» зі
зниженням пенсійного віку, на нього з
серпня 2011 року згідно ч.4 ст.4 Закону
№2464-VI не розповсюджується обов'язок зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За вказаними обставинами суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про неправомірність
пред'явлення вимоги про сплату боргу
від 04 червня 2013 року №Ф-1496 на підставі
ст.25 Закону №2464-VI.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Чернігові
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді