Справа № 821/1816/14
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1816/14

Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Пекного А.С.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
"Злато Таврії" до Державної інспекції
сільського господарства в Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій ,

встановив:

Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство"
"Злато Таврії" (далі-позивач, ТОВ "СП
"Злато Таврії") звернулося до суду з
позовом до Державної інспекції
сільського господарства в Херсонській
області (далі-відповідач,
Держсільгоспінспекція в Херсонській
області), в якому просить визнати
протиправним та скасувати рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 12.02.2014 р. №2.

Позов мотивований тим, що за
результатами проведеної відповідачем
планової перевірки дотримання
позивачем вимог чинного законодавства
у частині якості та безпечності
сільськогосподарської продукції, яка
мала місце з 20.01.2014 р. по 07.02.2014 р.,
відповідачем складено акт комплексної
планової перевірки від 07.02.2014 р. №02.03-10/3,
на підставі якого винесено рішення від
12.02.2014 №2 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 736100 грн.

Вказане рішення позивач вважає
незаконним, оскільки рішення прийняте
без з'ясування всіх обставин, які мали
місце при перевезенні товару і без
вивчення всіх відповідних документів
пов'язаних з перевезенням товару. Так,
керівництво ТОВ "СП "Злато Таврії" веде
принципову політику з продажу
сільськогосподарської продукції,
покладаючи обов'язок замовляти
сертифікати якості і карантинні
сертифікати на покупця товару, що
передбачається в кожному договорі
купівлі-продажу або поставки, а також
обумовлюється в договорах, що в разі
переміщення (транспортування) товару
без зазначених сертифікатів
відповідальність за порушення цих
вимог закону несе покупець товару.
Таким чином, ТОВ "СП "Злато Таврії"
притягнуто до відповідальності за
порушення законодавства іншими
суб'єктами ринку зерна.

Крім того, позивач вважає незаконною
суму штрафу, оскільки вона не
відповідає вимогам ст.. 82 Закону
України "Про зерно та ринок зерна в
Україні".

На підставі викладеного позивач вважає
рішення від 12.02.2014 №2 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
736100 грн. протиправним та просить
скасувати його.

Від представників сторін надійшли
заяви про розгляд справи без їх участі
в порядку письмового провадження.

Крім того, від відповідача надійшла
заява про визнання позовних вимог, яка
обґрунтована тим, що вивчивши
заперечення ТОВ "СП "Злато Таврії" на
рішення від 12.02.2014 №2 про застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
736100 грн. та додані договори
купівлі-продажу та поставки, які не
були надані інспекторам інспекції під
час здійснення перевірки, та які мають
суттєве значення при встановлені
наявності адміністративного
правопорушення і його складу в діях чи
бездіяльності ТОВ "СП "Злато Таврії",
керівництвом інспекції було зроблено
висновок про відсутність в діях
позивача складу адміністративного
правопорушення, а також про те, що
рішення про застосування штрафних
санкцій є необґрунтованим та підлягає
скасуванню. У зв'язку з тим, що на
сьогоднішній день відсутній
законодавчо врегульований механізм
визнання недійсним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій за порушення норм ст.. 21 Закону
України "Про зерно та ринок зерна в
України", відповідач повністю визнає
позовні вимоги та просить їх
задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши чинні
нормативно-правові акти України, суд
дійшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
наказу №5 від 16.01.2014 року та направлення
№11 на проведення перевірки, відповідно
до ст.ст. 4, 5 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) в
сфері господарської діяльності",
державними інспекторами
Держсільгоспінспекції в Херсонській
області Якименко Н.М. та Яремчук Л.О. з
20.01.2014 р. по 07.02.2014 р. було проведено
планову перевірку щодо дотримання
вимог якості та безпечності
сільськогосподарської продукції, за
результатами якої складено акт № 02.03-10/3
від 07.02.2014 р., яким зафіксоване
порушення ст. 21 Закону України "Про
зерно та ринок зерна в Україні", а саме:
ТОВ "СП "Злато Таврії" протягом
перевіряє мого періоду було здійснено
переміщення (433 автомобіля) різних
видів зернових культур без наявності
сертифіката якості.

На підставі вказаного акту,
Держсільгоспінспекцією в Херсонській
області прийнято рішення №2 від 12.02.2014
р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій передбачених ст. 82
Закону України "Про зерно та ринок
зерна в Україні" в сумі 736100,00 грн.

Стосовно проведеної перевірки та
прийнятого за її наслідками
оспорюваного рішення суд зазначає
наступне.

Відповідно до Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
N 459/2011 (далі-Положення), Державна
інспекція сільського господарства
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі. Згідно з
вказаним Положенням
Держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань в тому числі організовує та
здійснює державний нагляд (контроль) у
частині якості та безпечності
сільськогосподарської продукції за
додержанням вимог стандартів,
технічних умов, інших нормативних
документів, пов'язаних з якістю та
безпечністю сільськогосподарської
продукції, наявністю генетично
модифікованих організмів під час її
заготівлі, зберігання, переробки,
переміщення територією України та
здійснення експортно-імпортних
операцій підприємствами всіх форм
власності; веденням кількісно-якісного
обліку зерна та продуктів його
переробки на хлібоприймальних і
зернопереробних підприємствах
незалежно від форми власності та
господарювання, веденням реєстру
складських документів на зерно та
зерна, прийнятого на зберігання.

Слід зазначити, що планова перевірка
ТОВ "СП "Злато Таврії", щодо дотримання
вимог законодавства у частині якості
та безпечності сільськогосподарської
продукції, яка мала місце з 20.01.2014 р. по
07.02.2014 р. була проведена відповідно до
ст.ст. 4, 5 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) в
сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) в сфері господарської
діяльності" державний нагляд (контроль)
- діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища; а заходи
державного нагляду (контролю) - планові
та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Відповідно до ст.. 21 Закону України "Про
зерно та ринок зерна в Україні" (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) якість зерна та
продуктів його переробки, що
виробляються в Україні або ввозяться
на митну територію України, має
відповідати державним стандартам та
іншим нормативним документам. Якість
експортного зерна та продуктів його
переробки може відповідати вимогам, що
зафіксовані сторонами в експортному
контракті. Експортно-імпортні операції
із зерном та продуктами його переробки,
а також переміщення зерна та продуктів
його переробки територією України (за
винятком зерна та продуктів його
переробки, що переміщуються територією
України в режимі прохідного митного
транзиту без перевантаження, та зерна,
яке використовується для насіннєвих
цілей) проводяться за наявності
сертифіката якості зерна та продуктів
його переробки, в якому зазначаються
якість зерна та продуктів його
переробки, показники їх безпечності,
наявність або відсутність генетично
модифікованих організмів. Сертифікат
якості зерна та продуктів його
переробки видається на платній основі
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі, у порядку, який
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідальність за порушення цих
правових норм встановлена ч.2 ст.82
Закону України "Про зерно та ринок
зерна в Україні", відповідно до якої
проведення суб'єктами ринку зерна
експортно-імпортних операцій із зерном
та продуктами його переробки, а також
переміщення зерна та продуктів його
переробки територією України (за
винятком зерна та продуктів його
переробки, що переміщуються територією
України в режимі прохідного митного
транзиту без перевантаження, та зерна,
яке використовується для насіннєвих
цілей) без відповідних сертифікатів
якості, тягне за собою накладення
штрафу у розмірі від ста до двохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З матеріалів справи вбачається, що
договорами, які укладалися між
позивачем та контрагентами,
передбачено, що сертифікати якості
товару, передбачені ст.. 21 Закону
України "Про зерно та ринок зерна в
Україні" та карантинні сертифікати,
передбачені ст. 29 Закону України "Про
карантин рослин" замовляє за власні
кошти, а також несе відповідальність за
переміщення (транспортування) товару
без наявності таких сертифікатів -
покупець (п.3.4 Договорів
купівлі-продажу №7/126 від 04.09.2013 р., №7/122
від 24.07.2013 р., №7/12-1 від 01.08.2013 р., п.3.5
Договору купівлі-продажу №01/26 від
26.11.2013р., п.3.6 Договорів купівлі-продажу
№13/61 від 06.11.2013 р., №13/59 від 06.11.2013 р., №13/62
від 07.11.2013 р., №13/28 від 06.11.2013 р., №13/57 від
01.11.2013 р., п.4.4 Договорів купівлі-продажу
№42073 від 14.08.2013 р., №42412 від 02.09.2013 р., п.3.10
Договору купівлі-продажу №2177А від
19.04.2013р., а також п.3.5 Договорів поставки
№7/123 від 24.07.2013 р., №7/158 від 06.12.2013 р., №02/27
від 19.12.2013 р., №02/26 від 13.12.2013 р., №02/22-1 від
09.12.2013 р., п.3.6 Договору поставки №7/104 від
31.05.2013 р., №1737/2013 від 27.06.2013 р., п.3.4
Договору поставки №13/06-ЗТ від 13.06.2013 р.,
п.2.5 Договору поставки №655/т від 21.08.2013
р., п.1.5 Договору поставки №7/111 від 27.06.2013
р. п.4.4 Договорів поставки №CVP56536 від
11.11.2013 р., № CVP58350 від 06.12.2013 р.).

Таким чином, оскільки обов'язок по
оформленню документів, передбачених
ст. 21 Закону України "Про зерно та ринок
зерна в Україні" покладено не на
позивача, а на покупців, як передбачено
в договорах, то висновок відповідача
про вчинення саме позивачем
правопорушення та, як наслідок, про
притягнення його до відповідальності є
помилковим та незаконним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
станом на день розгляду справи Законом
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
скорочення кількості документів
дозвільного характеру" від 09.04.2014, №
1193-VII виключено частини другу - дев'яту
статті 21, частини другу-четверту статті
82 Закону України "Про зерно та ринок
зерна в Україні", тобто саме ті норми, у
відповідності з якими позивача
притягнуто до відповідальності.

Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Отже, на даний час відповідальність, до
якої притягнуто позивача, скасована, а
тому оскаржене рішення не може бути
звернуто до виконання і не може
залишатись чинним.

Також слід врахувати, що відповідач
повністю визнав позов з наведених вище
підстав.

Відповідно до ст.136 КАС України,
відповідач може визнати
адміністративний позов протягом
всього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
адміністративного позову викладено в
адресованій суду письмовій заяві, ця
заява приєднується до справи. Судове
рішення у зв'язку з визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

За змістом ст.112 КАС України, у разі
визнання адміністративного позову
відповідачем і прийняття його судом
може бути прийнята постанова суду про
задоволення визнаних відповідачем
позовних вимог. Суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Таким чином, суд вважає за можливе
прийняти визнання відповідачем
позовних вимог, оскільки з матеріалів
справи не вбачається, що такі дії
відповідача суперечать закону чи
порушують чиї-небудь права, свободи або
інтереси.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст.112 КАС
України, у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що
відповідачем визнано позовні вимоги в
повному обсязі і судом його прийнято,
то позов підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції
сільського господарства в Херсонській
області від 12 лютого 2014 року №2 про
застосування до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство"
"Злато Таврії" штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 736100,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Пекний
А.С.

кат. 5.1.2