Справа № 1423/8295/2011
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1423/8295/2011

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Вербицької Н.В.,судді -Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва на постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 12
жовтня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва про
нарахування та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги по
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулася до суду з
адміністративним позовом до УПФ
України в Центральному районі м.
Миколаєва (надалі - УПФ) про нарахування
та виплату щомісячної державної
соціальної допомоги відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» починаючи з 01.01.2009 року та
в подальшому.

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 12.10.2012 року
адміністративний позов - задоволено
частково. Зобов'язано УПФ нарахувати та
виплатити позивачу у відповідності до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період
часу з 10.01.2011 року по 22.07.2011 року з
урахуванням фактично виплачених сум.

В апеляційній скарзі УПФ ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставинам справи,
судова колегія доходить висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд першої інстанції правильно
застосував положення ч.1 ст.99 КАС
України встановивши, що права позивача
підлягають захисту з 10.01.2011 року,
правильно визнав право позивача на
державну соціальну допомогу
відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
але безпідставно обмежив строк
нарахування та виплати щомісячної
державної соціальної допомоги
позивачу, встановивши кінцеву дату їх
нарахування та виплати 22.07.2011 року
посилаючись на Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14.06.2011 року, який набрав чинності 19.06.2011
року, оскільки позивач в позовній заяві
не обмежував цей строк.

Згідно змін у законодавстві щодо
зазначених виплат, які виникли у
зв'язку з прийняттям Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14.06.2011 року №3491-VI частиною 7
якого передбачено, що положення ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
14.06.2011 року №3491-VI 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, з 23.07.2011 року чинним
законодавством встановлено інший
розмір щомісячного підвищення до
пенсії, ніж було передбачено ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» в редакції яка діяла до набрання
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» чинності, тобто
зазначені виплати не припинялися.

Також колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу на те, що
пенсія - це щомісячна пенсійна виплата
в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом
(абз.9 ст.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Відповідно до частини першої ст.6
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Враховуючи викладене, виплату пенсії
позивачу не може бути обмежено
будь-яким кінцевим терміном або
строком, оскільки це б обмежувало право
позивача на отримання державної пенсії
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Зазначена позиція суду апеляційної
інстанції узгоджується із позицією
Верховного Суду України, викладеною у
постанові від 19.03.2013 року у справі
№21-53а13.

Однак, суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
щодо перерахунку та виплати пенсії
позивачу з 10.01.2011 необґрунтовано
обмежив такий перерахунок та виплату
кінцевою датою - 22.07.2011 року.

Враховуючи, що суд першої інстанції
правильно вирішив справу, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст.201
КАС України, вважає необхідним змінити
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч.10 ст.1832, ст.195, ст.197, п.2 ч.1
ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.207, ч.5 ст.254
КАС України, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва
задовольнити частково.

Абзац 3 постанови Центрального
районного суду м. Миколаєва від 12
жовтня 2012 року змінити, виклавши його в
наступній редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Центральному районі м.
Миколаєва здійснити нарахування та
виплату ОСОБА_4 пенсію, починаючи з 10
січня 2011 року, відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і продовжувати
нарахування і виплату позивачу
підвищення до пенсії відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» на весь час дії цього
Закону» , з урахуванням фактично
проведених виплат.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Н.В. Вербицька А.Г. Федусик