Справа № 2а-2353/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Справа № 12452/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області про виплату щорічної разової
допомоги як учаснику війни,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2011 року позивач - ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області, в якому просить визнати
відмову відповідача виплатити їй
недоплачену суму одноразової допомоги,
як учаснику війни, протиправною;
зобов'язати відповідача виплатити на
її користь недоплачену суму разової
щорічної допомоги, як учаснику війни,
відповідно до ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2007-2010 роки
всього 5942,00 грн. Позивач просить
поновити строк звернення до суду.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року позов задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1 пропущений
строк для звернення до суду. Визнано
відмову управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації, щодо неповної виплати
щорічної разової грошової допомоги до 5
Травня, протиправною. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_1
разової грошової допомоги до 5 Травня
відповідно до ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2007-2010 роки з
врахуванням виплачених сум. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
винесеною з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач оскаржив її в апеляційному
порядку. У апеляційній скарзі просить
скасувати постанову Галицького
районного суду Івано-Франківської
області від 20 червня 2011 року та закрити
провадження по справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що
управлінням праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області належним
чином і відповідно до вимог Закону
України про Державний бюджет України
на відповідні роки виконано свій
обов'язок перед позивачем з виплати їй
щорічної разової грошової допомоги, як
учаснику війни. Просить врахувати, що
воно не є головним розпорядником
коштів для виплати спірної допомоги і
що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування.

Крім того, апелянт звертає увагу на те,
що мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», застосовується виключно
для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Суд апеляційної інстанції у
відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач - ОСОБА_1
є учасником війни, що підтверджується
посвідченням та відповідно до вимог ст.
14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» (далі - Закон № 3551-XII) щорічно
до 5 травня має право на одержання
грошової допомоги у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком, обов'язок
щодо виплати якої, за правилами ст. 17-1
цього ж Закону, покладено на органи
праці та соціального захисту
населення.

Із матеріалів справи видно, що у квітні
2010 року ОСОБА_1 виплачено управлінням
праці та соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області щорічну одноразову грошову
допомогу як учаснику війни за 2010 рік.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів - ч.2 ст.99 КАС
України.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів справи не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала - ст.100 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із вищевказаним позовом, а саме - 30.05.2011
року відсутність поважних причин для
поновлення строку, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що адміністративний позов слід
залишити без розгляду, в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197,
ст.198, п.4 ст.202, ст.205, 206, 254 КАС КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року у справі №2а-2353/11
скасувати та постановити ухвалу, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про виплату
щорічної разової допомоги як учаснику
війни залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник