Справа № 2а-630/09
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2010 р. Справа № 4093/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Каралюса
В.М.

Суддів
Улицького
В.З. , Олендера І.Я.

при секретарі судового засідання
Балко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області на постанову Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 16 грудня 2009 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області, третя особа
Чортківська районна громадська
організація «Спілка Чорнобиль та
інвалідів Чорнобиля» про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач - ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом до УПФУ в Чортківському районі
Тернопільської області, в якому
просила визнати незаконними дії
відповідача по нарахуванню пенсії по
інвалідності. Зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок призначеної
державної пенсії з 01.01.2009 року виходячи
із розмірів мінімальної пенсії за
віком з урахуванням вимог ч.4 ст. 54 та ч.3
ст. 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідно до збільшення
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленого Законом та провести
доплату недоплаченої пенсії в розмірі
24099,79 грн. Здійснити перерахунок
призначеної додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров»ю, встановивши її з
01.01.2009 року в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням вимог
ст.50 та ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» відповідно
до збільшення розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленого Законом
та провести доплату невиплаченої
додаткової пенсії в розмірі 2988 грн.
Зобов'язати відповідача надалі
виплачувати пенсію по інвалідності
відповідно до вимог Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених вимог
посилається та те, що позивач є
інвалідом ІІ групи, віднесена до першої
категорії постраждалих внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмір пенсії для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.
Відповідач нараховує їй пенсію за
рахунок коштів державного бюджету
виходячи з постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03.01.2002 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№1293 від 27.12.2005 року, Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 року,
постанови Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року, постанови Кабінету
Міністрів України №654 від 16.07.2008 року,
якими встановлено базову величину для
обчислення відповідних пенсій, та
поступове збільшення її розміру, що на
думку позивача суперечить чинному
законодавству.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 16
грудня 2009 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано дії
відповідача, які пов'язані з
нарахуванням та виплатою основної
(державної) пенсії за період з 01.01.2009
року по даний час ОСОБА_1 у розмірах
менших ніж установлено ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними. Визнано дії
відповідача, які пов'язані з
нарахуванням та виплатою додаткової
пенсії, за шкоду причинену здоров'ю
ОСОБА_1 в розмірі меншому ніж
встановлено ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
неправомірними. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області здійснити перерахунок
призначеної державної пенсії ОСОБА_1 з
01.01.2009 року виходячи з розмірів
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ч. 4 ст. 54 та ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідно до збільшення
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом та провести
доплату недоплаченої пенсії.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок призначеної ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, спричинену
її здоров'ю, встановивши її розмір 50%
пенсії за віком з 01.01.2009 року з
урахуванням вимог ст. 54 та ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» відповідно до збільшення
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої Законом та провести
доплату невиплаченої додаткової
пенсії. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області в подальшому виплачувати
ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч.4 ст.54 та
ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплачувати їй
додаткову пенсію з урахуванням вимог
ст. 50 та ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області подало
апеляційну скаргу в якій просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права
при винесенні судом постанови.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, оскаржувану
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою позов задовольнити частково.
При цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - ОСОБА_1 є особою, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Позивача віднесено до
категорії 1, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.05.2007
року та вкладки до посвідчення НОМЕР_2 с
від 22.05.2007 року. З копії довідки МСЕК
№128642 від 23.04.2007 року вбачається, що
позивачу встановлено 2 групу
інвалідності на захворювання, що
пов'язано з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС. Позивач
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області. Позивачу як видно з матеріалів
справи в період з 01.01.2009 року
встановлено розмір основної пенсії
згідно постанови КМУ №654 від 16.07.2008
року.

Право позивача на одержання пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ст.72 ч.3 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивача у відповідності до ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як інваліда ІІ групи не може бути
нижчою від 8 (восьми) мінімальних пенсій
за віком, цією ж нормою передбачено, що
розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із Законом про Державний бюджет
України та не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 50 даного Закону
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, інвалідам ІІ групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачу застосуванню підлягають не
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 03.01.2002 року №1,
постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008
року, постанова Кабінету Міністрів
України №1293 від 27.12.2005 року, постанова
Кабінету Міністрів України №530 від
28.05.2008 року, оскільки останні істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав позивача згідно ст. 50 та ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо наявності законних
підстав для визнання неправомірними
дій Управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області щодо відмови в
перерахунку ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності згідно з ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком та зобов'язання відповідача
здійснити такий перерахунок з 01.09.2009
року.

Вищенаведене також підтверджується
тим, що положення Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік», яким були
внесені зміни до ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
були визнані неконституційними з 22.05.2008
року тобто з дня ухвалення рішення
Конституційного Суду України № 10 - рп
від 22.05.2008 року.

Колегія суддів приходить до
обгрунтованого висновку, що після
визнання неконституційними окремих
положень Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік» згідно рішення
Конституційного Суду України № 10 - рп
від 22.05.2008 року, зміни до ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» внесені не були, а тому
позивач має право на перерахунок
основної та додаткової пенсії по
інвалідності за 2009 рік у редакції
закону, яка діяла до 01 січня 2008 року.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Однак, на переконання колегії суддів
висновок суду першої інстанції про
необхідність подальшої виплати
позивачу основної пенсії та додаткової
пенсії у визначеному порядку є
помилковим, оскільки предметом
судового захисту можуть бути тільки
порушені, невизнані чи оспорювані
права, а на момент розгляду справи
судом першої інстанції факт порушення
права позивача щодо перерахунку пенсії
відповідно до вимог ч.3 ст.67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в майбутньому відсутній, а тому підстав
для зобов'язання відповідача
здійснювати подальшу виплату такої
пенсії немає.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, неповноту
з'ясування ним обставин, які мають
значення для справи, що призвело до
неправильного вирішення спору по суті.
Відтак, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою
позовні вимоги слід задовольнити
частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, п.1,4 ч.1 ст.202, ст.205, ст.207, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 16
грудня 2009 року у справі № 2а-630/09
скасувати, та прийняти нову, якою
позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності у відповідності до вимог
ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської області здійснити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції закону, яка
діяла до 01 січня 2008 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» починаючи з 01
січня 2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і, згідно з вимогами
Закону України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
підвідомчості справ, пов'язаних із
соціальними виплатами» № 1691-IV від 18
лютого 2010 року, може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду
України у порядку цивільного
судочинства протягом двох місяців
після набрання законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Каралюс В.М.

Судді
Улицький
В.З. , Олендер І.Я.