Справа № 2а-6045/10/1770
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дудар
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"10" червня 2014 р.
Справа № 2а-6045/10/1770

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "30" грудня
2013 р. у справі за позовом Спілного
підприємства "Рівненське
заготівельно-виробниче підприємство"
до Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про скасування податкових повідомлень
- рішень ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року позивач звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівне, в якому просив
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 16.07.2010 р.
№/0, від 03.08.2010 р. №/1, від
28.09.2010 р. №/2 , від 16.06.2010 р. №/0,
від 16.07.2010 р. №/1, від 28.09.2010 р.
№/2 ,від 17.06.2010 р. №/0/17-123, від
14.07.2010 р. №/1/17-123, від 27.09.2010 р.
№/2/17-123, від 10.12.2010 р. №/3/17-123 .

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що висновки акта перевірки є
незаконними, що тягне неправомірність
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень. Жодних порушень
податкового законодавства позивачем
допущено не було. Так, позивач вважав
правомірним включення до складу
валових витрат відсотків, нарахованих
і сплачених згідно з кредитним
договором. Кошти за таким договором
використані СП «РЗВП» за цільовим
призначенням (для придбання та
модернізації основних фондів), тобто у
господарській діяльності підприємства
(елементом якої є укладання договорів
оренди та отримання відповідної плати
за використання орендованих основних
засобів). Тобто, позивачем повністю
дотримано вимоги пп.5.5.1 п.5.5 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств». Вказав, що СП «РЗВП»,
подаючи податкову звітність з податку
на додану вартість, керувалося наказом
Державної податкової інспекції
України від 21.01.2009 р. №8, підпунктом 5.13.2
якого передбачено, що суми податку на
додану вартість, відображені в рядку 24
податкової декларації (скороченої)
сільськогосподарських підприємств
(пункт 11.21 Закону),
сільськогосподарських
товаровиробників (пункт 11.29 Закону) за
останній податковий період в умовах
дії закону, чинного до внесення змін
Законом №639, включаються із знаком «-»
до рядка 8.4 «інші випадки» податкової
декларації з податку на додану
вартість, що подається після набуття
чинності Законом №639. Вказана норма
поширюється на сільськогосподарські
підприємства, які мали статус суб'єкта
спеціального режиму оподаткування у 2008
році та втратили його з 1 січня 2009 року.
На момент подання декларації за
грудень 2008 року СП «РЗВП» було
сільськогосподарським підприємством,
а тому зобов'язане дотримуватися вимог
зазначеного наказу. Тому, висновки про
заниження позивачем податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість за січень 2009 року на суму 67969,00
грн. є безпідставними. Зазначив, що
підприємство не занижувало податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за липень 2009 року на суму 13759,00
грн., ним було лише у встановленому
порядку відкориговано показники
податкової декларації (рядок 8.3),
оскільки з жовтня 2008 року було
помилково завищено податок на додану
вартість на цю ж суму у зв'язку з
подвійним включенням одних і тих же сум
податку на додану вартість у вартість
послуг з переробки продукції. Зауважив,
що розрахунок коригування був
прийнятий податковим органом без
зауважень. Пояснили, що працівникам
підприємства виплачена фінансова
допомога у січні 2009 року з каси у
вигляді грошових винагород в сумі
1645,00грн. та 100,00грн. відповідно до
ювілейних дат. Податок з доходів
фізичних осіб в сумі 246,75грн. та 15,00грн.
був утриманий і перерахований у грудні
2008 року, оскільки накази були видані у
грудні 2008 року та в цьому ж місяці були
ювілейні дати.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 30 грудня 2013
року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівне від 16.07.2010 р. №/0, від 03.08.2010 р.
№/1, від 28.09.2010 р. №/2 повністю,
від 16.06.2010 р. №/0, від 16.07.2010 р.
№/1, від 28.09.2010 р. №/2 в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 20694,00
грн. (13795,00 грн. - за основним платежем,
6899,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями), від 17.06.2010 р. №/0/17-123,
від 14.07.2010 р. №/1/17-123, від 27.09.2010 р.
№/2/17-123 та від 10.12.2010 р. №/3/17-123
в частині визначення податкового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб в сумі 785,25грн. (261,75грн. -
за основним платежем, 523,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями). У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції покликався на те, що
позивачем частково доведено свої
позовні вимоги, тоді як відповідач не
надав належних та допустимих доказів
на підтвердження правомірності своїх
рішень.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком, виходячи з
наступного.

Встановлено, що відповідачем проведено
планову виїзну перевірку Спільного
підприємства «Рівненське
заготівельно-виробниче підприємство»
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2009 р. по 31.03.2010 р., за
наслідками якої складено акт від 09.06.2010
р. №799/23-100/01785517.

У вказаному акті зафіксовано, зокрема,
наступні порушення:

- пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, п.11.29 ст.11 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 р. №168/97-ВР (із змінами і
доповненнями) - у звітних деклараціях з
податку на додану вартість за
січень-березень, липень-жовтень 2009 року
було завищено р.26 «залишок від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду» на суму 81614,00 грн.,
що призвело до заниження сплати ПДВ у
р.27 «сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню
до сплати в бюджет за підсумками
поточного звітного періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду» в сумі 81764,00 грн., в тому числі:
лютий 2009 року - 67898,00 грн., березень 2009
року - 71,00 грн., липень 2009 року - 5705,00 грн.,
жовтень 2009 року - 3361,00 грн., листопад 2009
року - 4729,00 грн.;

- абз.5 пп.1.22.1, пп.1.22.2 п.1.22 ст.1, пп.4.1.1,
пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, абз.4 пп.5.3.9 п.5.3, пп.5.5.1 п.5.5
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 р.
№283/97-ВР (із змінами і доповненнями), в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
суму 3912,00 грн. (в тому числі: за І квартал
2010 року - на суму 3912,00 грн., та завищено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2009 рік в сумі 172196,00 грн.;

- пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп. «д» пп.4.2.9, пп.4.2.10 п.4.2
ст.4, пп.6.3.2 п.6.3 ст.6, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1
ст.8, пп. «а» п.19.2 ст.19, пп. «а» п.20.2 ст.20
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 р. №889-IV (із
змінами і доповненнями), п.3, п.4 Порядку
надання документів та їх склад при
застосуванні податкової соціальної
пільги, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 р.
№2035 - не утримано і не перераховано до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб у 2009 році в сумі 515,27 грн.

На підставі акта перевірки від 09.06.2010 р.
№799/23-100/01785517 та за наслідками
адміністративного оскарження ДПІ у м.
Рівне прийнято, зокрема, оспорювані
податкові повідомлення-рішення від
16.07.2010 р. №/0, від 03.08.2010 р. №/1,
від 28.09.2010 р. №/2 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 3031,00 грн. (2755,00 грн. - за
основним платежем, 276,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями), від
16.06.2010 р. №/0, від 16.07.2010 р. №/1,
від 28.09.2010 р. №/2 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 122647,00 грн. (81764,00
грн. - за основним платежем, 40884,00 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями),
від 17.06.2010 р. №/0/17-123, від 14.07.2010 р.
№/1/17-123, від 27.09.2010 р. №/2/17-123,
від 10.12.2010 р. №/3/17-123 про визначення
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 1545,81 грн.
(515,27грн. - за основним платежем, 1030,54 грн.
- за штрафними (фінансовими) санкціями).

Так, що стосується податкових
повідомлень - рішень від 16.07.2010 р.
№/0, від 03.08.2010 р. №/1, від
28.09.2010 р. №/2 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 3031,00 грн. (2755,00 грн. - за
основним платежем, 276,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями),
слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
вказані податкові
повідомлення-рішення прийнято
податковим органом на підставі акта
перевірки від 09.06.2010 р. №799/23-100/01785517 та
рішення ДПІ у м. Рівне від 14.07.2010 р.
№31122/25-09 про результати розгляду
первинної скарги.

Вказаним рішенням відповідача від
14.07.2010 р. №31122/25-09 збільшено податкові
зобов'язання з податку на прибуток,
визначені податковим
повідомленням-рішенням від 16.06.2010 р.
№2/0, на 2755,00 грн. основного платежу
та на 276,00 грн. штрафної (фінансової)
санкції.

Встановлено, що у провадженні
Рівненського окружного
адміністративного суду перебувала
адміністративна справа №2а-3864/10/1770 за
позовом СП «РЗВП» до ДПІ у м. Рівне про
скасування податкових
повідомлень-рішень від 16.06.2010 р.
№/0 та від 16.07.2010 р. №2/1 про
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 4303,00 грн.
(3912,00 грн. - за основним платежем, 391,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями).

Вказані податкові
повідомлення-рішення були винесені ДПІ
у м. Рівне на підставі акта перевірки
від 09.06.2010 р. №799/23-100/01785517, у зв'язку з
висновками податкового органу про
порушення СП «РЗВП» пп.5.5.1 п.5.5 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 22.05.1997 р.
№283/97-ВР - віднесення до складу валових
витрат відсотків за користування
кредитними коштами, що не пов'язані з
господарською діяльністю
підприємства, що призвело до завищення
валових витрат за 2009 рік в сумі 36679,00
грн. та за І квартал 2010 року в сумі 15743,00
грн.

Постановою суду від 14.09.2010 р. у справі
№2а-3864/10/1770 позов СП «РЗВП» задоволено
повністю: визнано нечинними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення від 16.06.2010 р.
№/0 та від 16.07.2010 р. №2/1.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013 р. у
справі №35017/10/9104 постанову суду першої
інстанції від 14.09.2010 р. у справі
№2а-3864/10/1770 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 07.11.2013 р. у справі №К/800/54829/13
відмовлено Державній податковій
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області у відкритті касаційного
провадження на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
14.09.2010 р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2013 р.

Судом вірно зазначено, що
правомірність формування СП «РЗВП»
валових витрат за 2009 рік в сумі 36679,00
грн. та за І квартал 2010 року в сумі 15743,00
грн. шляхом віднесення до їх складу
відсотків за кредитними договорами
підтверджена у судовому порядку та не
потребує доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що податкові
повідомлення-рішення від 16.07.2010 р.
№/0, від 03.08.2010 №/1, від 28.09.2010
р. №/2 про визначення податкового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 3031,00 грн. (2755,00 грн. - за основним
платежем, 276,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями) є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Також встановлено, що позивачем у липні
2009 року подано відповідачу розрахунок
коригування сум ПДВ до податкової
декларації з податку на додану
вартість (вх.№96339 від 20.08.2009 р.), згідно з
яким позивачем відкориговано
(зменшено) податкові зобов'язання на
загальну суму 13795,00 грн. за наступними
податковими накладними (зменшено на
суми):

- контрагент СПД ОСОБА_3 - податкові
накладні від 31.10.2008 р. №179 (14598,00 грн.
обсяг поставки, 2919,62 грн. ПДВ), від 28.11.2008
р. №747 (9067,07грн. обсяг поставки, 1815,21 грн.
ПДВ), від 31.12.2008 р. № 211 (8894,93 грн. обсяг
поставки, 1778,99 грн. ПДВ);

- контрагент ПП ОСОБА_4 - податкові
накладні від 31.01.2009 р. №79 (6056,56 грн. обсяг
поставки, 1211,32 грн. ПДВ), від 13.02.2009 р. №174
(8152,70 грн. обсяг поставки, 1630,54 грн. ПДВ),
від 31.01.2009 р. №271 (10657,77 грн. обсяг
поставки, 2131,56 грн. ПДВ), від 30.04.2009 р. №274
(11537,94 грн. обсяг поставки, 2307,59 грн. ПДВ).

З вказаними контрагентами позивачем
укладено договори щодо надання послуг
з виготовлення ковбасних виробів: з СПД
ОСОБА_3 - від 01.10.2008 р., з ПП ОСОБА_4 - від
02.01.2009 р.

Згідно з умовами вказаних договорів СП
«РЗВП» (Продавець) зобов'язується
надавати послуги з виготовлення
ковбасних виробів та передавати у
власність відповідно СПД ОСОБА_3 - від
01.10.2008 р., з ПП ОСОБА_4 (Покупцю). Для
виготовлення ковбасних виробів
Покупець зобов'язаний надавати
сировину (м'ясо, сало або голови), або
оплачувати вартість закупленої
сировини. Покупець зобов'язується
оплачувати вартість переробки та
вартість допоміжних матеріалів згідно
з калькуляцією на кожен вид ковбаси.

Як вбачається з матеріалів справи, у
звітах з переробного виробництва за
період жовтень 2008 року - квітень 2009 року
було допущено помилки - завищено
податок на додану вартість всього на
суму 13795,00 грн., а саме:

- на суму 12638,42 грн. - внаслідок
помилкового включення податку на
додану вартість у вартість послуг
переробки двічі (у т.ч.: жовтень 2008 року -
на 2749,24 грн., листопад 2008 року - на 1682,37
грн., грудень 2008 року - на 1677,52 грн.,
січень 2009 року - на 1118,49 грн., лютий 2009
року - на 1513,48 грн., березень 2009 року - на
1847,08 грн., квітень 2009 року - на 2050,24 грн.);

- на суму 1156,41 грн. - внаслідок
помилкового включення в загальну суму
податку на додану вартість, що
визначалася із загальної вартості
(плати) за надану послугу, суми податку
на додану вартість, яка була включена у
вартість продукції, що підлягала
переробці (давальницької сировини -
сала, що використовувалося для
виробництва білково-жирової емульсії)
(у т.ч.: жовтень 2008 року - на 170,38 грн.,
листопад 2008 року - на 132,84 грн., грудень
2008 року - на 101.47 грн., січень 2009 року - на
92,83 грн., лютий 2009 року - 117,06 грн.,
березень 2009 року - на 284,48 грн., квітень
2009 року - на 257,35 грн.).

Вказані обставини підтверджуються
звітами по переробному виробництву за
період жовтень 2008 року - квітень 2009
року, калькуляціями на ковбасу
«Богатирська 2 гатунку» та «Свинячі
ребра копчені 2 гатунку», звітами з
використання емульсії свинячої шкури і
БЖЕ по переробному виробництву за
період жовтень 2008 року - квітень 2009
року.

У зв'язку з допущеними помилками,
позивачем було надіслано контрагентам
розрахунки відкоригованого значення
податку на додану вартість від 31.07.2009 р.
№1, від 31.07.2009 р. №2, від 31.07.2009 р. №3, від
31.07.2009 р. №4, від 31.07.2009 р. №5, від 31.07.2009 р.
№ 6, від 31.07.2009 р. №7 та подано ДПІ у м.
Рівне розрахунок коригування сум ПДВ
до податкової декларації з податку на
додану вартість.

Суд першої інстанції вірно покликався
на правомірність проведення позивачем
коригування податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у бік
зменшення на суму 13795,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду, що
податкові повідомлення-рішення від
16.06.2010 р. №/0, від 16.07.2010 р. №/1,
від 28.09.2010 р. №/2 в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 20694,00
грн. (13795,00 грн. - за основним платежем,
6899,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями) є протиправними та
підлягають до скасування.

Щодо податкових повідомлень-рішень від
17.06.2010 р. №/0/17-123, від 14.07.2010 р.
№/1/17-123, від 27.09.2010 р. №/2/17-123,
від 10.12.2010 р. №/3/17-123 про визначення
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 1545,81 грн.
(515,27 грн. - за основним платежем, 1030,54
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями), колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно з актом перевірки від 09.06.2010 р.
№799/23-100/01785517, визначення позивачу
податкових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 515,27 грн.
основного платежу вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
здійснено податковим органом у зв'язку
з встановленням порушення, з яких, 261,75
грн. - надання за рахунок коштів
підприємства працівникам ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 додаткового блага - фінансової
допомоги (цінні подарунки до ювілейних
дат) без оподаткування податком з
доходів фізичних осіб;

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що висновки
податкового органу про неправомірне
неутримання і неперерахування до
бюджету податку з доходів фізичних
осіб в сумі 261,75 грн. є безпідставними,
враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом СП «РЗВП» від 23.12.2008 р. №178 «Про
привітання з нагоди 50-річчя з Дня
народження» завідуюча підсобним
господарством ОСОБА_5 нагороджена
цінним подарунком у розмірі місячного
посадового окладу.

Місячний посадовий оклад ОСОБА_5
становить 1645,00 грн. Кошти у вказаному
розмірі були виплачені даному
працівнику з каси підприємства у січні
2009 року згідно з видатковим касовим
ордером від 23.01.2009 р. №12.

Нарахування, утримання та
перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб у сумі 246,75грн.
було здійснено позивачем у грудні 2008
року, що підтверджується відповідними
відомістю нарахування заробітної
плати по підсобному господарству за
грудень 2008 року,
розрахунково-платіжною відомістю
№НЗП-000117 за грудень 2008 року, звідним
для відрахування у фонди за грудень 2008
року, випискою з банківського рахунку
СП «РЗВП» станом на 22.01.2009 р.

Крім того, наказом СП «РЗВП» від 30.12.2008
р. №181 «Про привітання з нагоди 50-річчя
з Дня народження» вантажника ОСОБА_6
нагороджено цінним подарунком у
розмірі 100,00 грн.

Кошти у вказаному розмірі були
виплачені даному працівнику у січні 2009
року згідно з видатковим касовим
ордером від 22.01.2009 р. №9.

Нарахування, утримання та
перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб у сумі 15,00 грн.
було здійснено позивачем у грудні 2008
року, що підтверджується відповідними
відомістю нарахування заробітної
плати по холодильнику за грудень 2008
року, розрахунково-платіжною відомістю
№НЗП-000116 за грудень 2008 року, звідним
для відрахування у фонди за грудень 2008
року, випискою з банківського рахунку
СП «РЗВП» станом на 22.01.2009 р.

Судом вірно зазначено, що позивачем як
податковим агентом виконано вимоги
Закону №889-IV щодо утримання та
перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб до виплати
фінансової допомоги працівникам
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Враховуючи викладене, податкові
повідомлення-рішення від 17.06.2010 р.
№/0/17-123, від 14.07.2010 р. №/1/17-123,
від 27.09.2010 р. №/2/17-123 та від 10.12.2010 р.
№/3/17-123 є протиправними та
підлягають до скасування в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в сумі
785,25 грн. (261,75 грн. - за основним платежем,
523,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями).

В частині відмови в задоволенні
позовних вимог постанова суду першої
інстанції позивачем не оскаржена, а
тому колегією суддів не
досліджувалась.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам справи, вірно
застосував Законодавство, яке регулює
ці правовідносини та ухвалив правильне
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"30" грудня 2013 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "11" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Спілне
підприємство "Рівненське
заготівельно-виробниче підприємство"
вул.Грунтова,5,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4- представник позивача Катеринчук
Юрій Васильович - ,