Справа № 2а-4071/10/0970
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 червня 2014 року м. Київ
В/800/2559/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя СуддіМуравйов О. В.
Блажівська Н. Є. Борисенко І. В. Кошіль
В. В. Моторний О. А. розглянувши заяву
про перегляд Верховним Судом
УкраїниДержавної податкової інспекції
у м. Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області ухвали
відВищого адміністративного суду
України 04.03.2014 рокуу справі№ 2а-4071/10/0970
(К/9991/35932/12)за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Конкорд-ІФ»до Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області
провизнання нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

В с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області подала
заяву про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
04.03.2014 року № 2а-4071/10/0970 (К/9991/35932/12), якою
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області залишено
без задоволення. Постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 07.07.2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2012 року
у справі № 2а-4071/10/0970 залишити без змін.

Заява подана з посиланням на ч. 1 ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме: ст. 7 Закону України «Про податок
на додану вартість», ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подана заява не відповідає зазначеним
вимогам з наступних підстав.

Подібність правовідносин, про яке
зазначається в пункті 1 частини 1 статті
237 Кодексу адміністративного
судочинства України, означає, зокрема,
тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

У справі № 2а-4071/10/0970 (К/9991/35932/12), про
перегляд якої подана заява, суд
касаційної інстанції погодився з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій про задоволення позову,
оскільки було встановлено, що до
скасування державної реєстрації
контрагентів позивача між останніми та
ТОВ «Конкорд-ІФ» укладено договори про
переуступлення права вимоги. Отже,
твердження відповідача про припинення
господарського зобов'язання позивача
перед постачальниками в розмірі 1 140 018,00
грн. внаслідок ліквідації перших
кредиторів та обов'язок позивача
збільшити валові доходи на вказану
суму є помилковим. Також встановлено,
що правомірність формування
податкового кредиту та валових витрат
по операціям з ТОВ «Модульмонтажгрупп»
підтверджується відповідними
первинними документами.

В обґрунтування заяви про перегляд
судового рішення заявник посилається
на ухвалу Вищого адміністративного
суду України від 26.03.2014 року у справі №
2а-4419/10/2670 (К/9991/28864/11), стверджуючи при
цьому, що в даних справах мали місце
подібні обставини.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України у
справі у справі № 2а-4419/10/2670 (К/9991/28864/11)
вбачається, що суд касаційної
інстанції залишив в силі постанову
суду першої інстанції про відмову в
позові, оскільки встановлено, що подані
товариством первинні документи на
обґрунтування права на податковий
кредит та на формування валових витрат
не відповідають вимогам статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні». Крім
того, позивачем не було надано доказів
транспортування нафтопродуктів, їх
зберігання у процесі виконання
розглядуваних поставок.

Отже, застосування норм матеріального
права в зазначених судових рішеннях
відбувалося за різних обставин,
встановлених судами першої та
апеляційної інстанцій, що виключає
перегляд судового рішення касаційної
інстанції в порядку, передбаченому
Главою 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому в допуску
справи до перегляду Верховним Судом
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України -

У Х В А л и в:

Відмовити Державній податковій
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області в допуску
до провадження по перегляду Верховним
Судом України справи № 2а-4071/10/0970
(К/9991/35932/12) Івано-Франківського
окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя
О. В.
Муравйов

Судді
Н. Є.
Бажівська

І. В.
Борисенко

В. В.
Кошіль

О. А. Моторний