Справа № 2а-1870/2883/11
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/4474/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Весельської Т.Ф., Малиніна В.В.
(доповідач), Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ФОП
ОСОБА_4 на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 09
червня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07 грудня 2011 року по справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Ковпаківському районі м. Суми
до ФОП ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 09.06.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2011 року,
задоволено позов УПФУ в Ковпаківському
районі м. Суми до ФОП ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Вказуючи, на допущені судами, на
думку відповідача, неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
просить їх рішення скасувати та
постановити нове, яким відмовити у
задоволені позову.

Розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження
відповідно до статті 222 КАС України.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.223 КАС
України, суд касаційної інстанції за
наслідками розгляду касаційної скарги
має право залишити касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Задовольняючи позовні вимоги УПФУ
в Ковпаківському районі м. Суми, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з обґрунтованості позовних
вимог про стягнення з відповідача
заборгованості зі сплати страхових
внесків за 2010 рік у сумі 1 756,80 грн.,
оскільки відповідачем самостійно було
визначено суму страхових внесків за 2010
рік, і на момент розгляду справи
відповідачем залишок заборгованості
не був сплачений у встановлений строк.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із поданого до УПФУ в
Ковпаківському районі м. Суми звіту за
2010 рік, відповідачем, як платником
фіксованого податку, самостійно були
нараховані страхові внески у сумі 1 828,80
грн., виходячи із вищезазначеного
мінімального страхового внеску, а саме:
липень-вересень 2010 року - 294,82 грн.,
жовтень-листопад 2010 року - 301,12 грн.,
грудень 2010 року - 306,10 грн. (а.с.5).

Із розрахунку позовних вимог
управління Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми
вбачається, що з урахуванням часткової
сплати в розмірі 72,00 грн.,
заборгованість відповідача зі сплати
страхових внесків за 2010 рік складає 1
756,80 грн., що підтверджується витягом з
особової картки платника (а.с.24).

Згідно п.6 ч.2 ст.17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Згідно п.п.3, 4 статті 18 Закону № 1058 (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) страхові внески
є цільовим загальнообов'язковим
платежем, що справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів,
що складають систему оподаткування. На
ці внески не поширюється податкове
законодавство.

Відповідно до п.п.4 п.8 розділу XV
"Перехідних положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (в редакції
Закону України "Про внесення змін до
законів України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" та "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від 08.07.2010 року N 2461-VI)
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування (єдиний
податок) зобов'язані сплачувати
страхові внески у розмірі, який
визначається ними самостійно, при
цьому сума страхового внеску з
урахуванням частини єдиного податку,
що перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску, обчисленого від максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників, загального
оподатковуваного доходу, з якої
сплачуються страхові внески.

Порядок і строки сплати страхових
внесків страхувальником визначені ст.
20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а саме ч.4 і ч.6
передбачено, що сплата страхових
внесків здійснюється виключно в
грошовій формі шляхом внесення
відповідних сум страхових внесків до
солідарної системи на банківські
рахунки виконавчих органів Пенсійного
фонду. Страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом для
відповідача є квартал.

Оскільки на момент розгляду справи
відповідачем суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування своєчасно не були сплачені
у строки, визначені статтею 20 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", а саме -
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення звітного періоду,
відповідач станом на момент розгляду
справи мав прострочену заборгованість
з їх сплати, що підтверджується
дослідженими матеріалами справи, тому
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості за 2010 року у загальному
розмірі 1 756,80 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, висновки суду є
правильними, обґрунтованими,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права, підстави для
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній
скарзі, зазначених висновків судів та
обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої
статті 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4, -
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 09 червня 2011
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07 грудня 2011 року по справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Ковпаківському районі м. Суми
до ФОП ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.В.Малинін

Т.Ф.Весельська

О.Ф.Ситников