Справа № 822/1881/14
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1881/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіФелонюк Д.Л.
при секретаріТимчишину В. М. за
участі:позивача - ОСОБА_3 представника
позивача - ОСОБА_4 за договором від
10.06.2014 представника відповідача -
Сумнєвич Н.О. за довіреністю №4304/06 від
18.02.2014 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

У судовому засіданні проголошено
вступну і резолютивну частини
постанови згідно ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому (далі - УПФ України у
м.Хмельницькому), в якому просить
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
м.Хмельницькому щодо утримання з
ОСОБА_3 єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; зобов'язати
припинити участь ОСОБА_3 у
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванні, починаючи з
дня реєстрації у якості фізичної
особи-підприємця, тобто з 23.07.2012, як
особі яка набула право на довічну
пенсію.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що є приватним
підприємцем з 23.07.2012 та знаходиться на
спрощеній системі оподаткування; з
липня 2012 року сплачує єдиний
соціальний внесок; отримує пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб". Вважає, що УПФ
України у м.Хмельницькому неправомірно
стягує з нього єдиний внесок, оскільки
він будучи пенсіонером та одночасно
особою, яка обрала спрощену систему
оподаткування, звільняється від сплати
за себе єдиного внеску. Зазначає, що
відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України", який набрав чинності 06.08.2011 та
ч.4 ст. 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", внесено зміни
внаслідок чого особи, які обрали
спрощену систему оподаткування
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Позивач, представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали та
підтвердили обставини на які
посилаються у позовній заяві, просять
суд задоволити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні та поданих письмових
запереченнях (вх.№17130 від 10.06.2014)
просить відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі. Зазначає, що позивач
перебуває на обліку в УПФ України у
м.Хмельницькому, як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Після набрання
чинності Законом України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України та
деяких інших актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" №3609-VI від
07.07.2011 та відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону, такі
платники самостійно для себе
визначають суми на які нараховується
єдиний внесок, але не більше
максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону,
особи зазначені у п.4 ч.1 ст.4, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового соціального
страхування. Відповідно до ст.6 Закону
позивач є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та несе
обов'язки з нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску в установлені
строки та в повному обсязі. Зазначає, що
позивач є пенсіонером та отримує
пенсію за вислугу років, призначену
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" і оскільки позивачу не призначена
пенсія відповідно до ст.26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" на
нього розповсюджується обов'язок зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
№2464-VI.

Заслухавши позивача, представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку і
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не належать до задоволення на
підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що ОСОБА_3
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа та є платником єдиного податку,
що підтверджується копією виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії ААВ №534928, копією свідоцтва
платника єдиного податку серії НОМЕР_4,
виданого 11 червня 2013 р. ДПІ у
м.Хмельницькому.

З 01.01.2007 ОСОБА_3 перебуває на обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області та
отримує пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією довідки
Головного управління Пенсійного фонду
України у Хмельницькій області від
15.04.2014 №666, копіями пенсійних
посвідчень НОМЕР_1 Серії НОМЕР_2 (дата
видачі 06.05.2014) і НОМЕР_1 Серії НОМЕР_3
(дата видачі 19.12.2012) та не заперечується
позивачем і представником відповідача.

Позивачу 01.08.2009 виповнилось 60 років,
тобто відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" він досяг загального
пенсійного віку встановленого для
чоловіків, що надає йому право на
пенсію за віком.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону №2464-VI особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України
07.07.2011 №3609-VІ "Про внесення змін до
Податкового кодексу України і деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" ст.4
Закону №2464-VI доповнено частиною
четвертою, згідно з якою особи, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу і
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Зазначені
зміни відповідно до ч.1 розділу II
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України №3609-VI набули чинності з
дня, наступного за днем його
опублікування, а саме з 06.08.2011.

Згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі -
Закон №1058-ІV) пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цих Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачені
наступні види пенсій: пенсія за віком,
пенсія по інвалідності внаслідок
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за цим Законом
призначаються трудові пенсії: за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі не
менше 25 років; жінки - після досягнення
55 років і при стажі роботи не менше 20
років (ст.12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення"). Одним з різновидів
пенсії за віком є пенсія за віком на
пільгових умовах, передбачених ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Отже, пенсія за вислугу років не є
різновидом пенсії за віком, а є
різновидом трудової пенсії.

Таким чином, оскільки позивач є
пенсіонером, який отримує пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", на нього
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
відповідно до Закону №2464-VI.

Аналогічна правова позиція у даній
категорії спорів висловлена Вищим
адміністративним судом України в
постанові від 27.03.2014 у справі №К/800/41789/13.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав щодо звільнення позивача від
сплати єдиного внеску.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі матеріали,
які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги позивача не є
обґрунтованими, не підтверджені
належними доказами, не відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
не належать до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 104, 158-163, 186,
254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 13
червня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя Д.Л. Фелонюк