Справа № 820/3296/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04.06.2014 р.
№ 820/3296/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.

при секретарі судового засідання -
Кабанові Д.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої
особи Міністерства доходів та зборів
України -

Гнатченко О.О.,

розглянувши в місті Харкові в
приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду у відкритому
судовому засіданні адміністративний
позов ОСОБА_1 до Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Міністерство доходів та зборів
України, начальник управління
внутрішньої безпеки Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Потоцький О.О., - про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просив
суд, з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог від 21.05.2014 року, визнати
незаконною бездіяльність Головного
управління Міндоходів у Харківській
області щодо розгляду та прийняття
рішення по суті рапорту старшого
оперативного уповноваженого з
особливо важливих справ
зонально-лінійного відділу управління
внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у
Харківській області підполковника
податкової міліції ОСОБА_1 про надання
чергової відпустки за 2013 р. у кількості
40 діб та частини невикористаної
відпустки за 2012 р. у кількості 20 діб з
виплатою матеріальної допомоги. Також
позивач просив зобов'язати Головне
управління Міндоходів у Харківській
області надати старшому
оперуповноваженому з особливо
важливих справ зонально-лінійного
відділу управління внутрішньої
безпеки ГУ Міндоходів у Харківській
області підполковнику податкової
міліції ОСОБА_1 чергову відпустку за 2013
рік у кількості 40 діб та частину
невикористаної відпустки за 2012 рік у
кількості 20 діб, починаючи з наступного
дня після набрання законної сили
рішення суду, з наданням матеріальної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік.

Ухвалою суду від 03.04.2014 року залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Міністерство доходів і
зборів України.

Ухвалою суду від 29.04.2014 року визнано
відповідачем по справі Головне
управління Міндоходів у Харківській
області та залучено до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
начальника Управління внутрішньої
безпеки Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Потоцького О.О.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він проходить публічну
службу на посаді старшого оперативного
уповноваженого з особливо важливих
справ зонально-лінійного відділу
Управління внутрішньої безпеки ГУ
Міндоходів в Харківській області. З
метою реалізації права на відпустку
22.10.2013 року позивачем на ім'я керівника
Головного управління Міндоходів у
Харківській області був складений
рапорт, в якому порушено питання про
надання з 05.11.2013 року щорічної
відпустки за 2013 рік та частини
невикористаної відпустки за 2012 рік, з
виплатою матеріальної допомоги. 25.10.2013
року зазначений рапорт було отримано
ГУ Міндоходів у Харківській області, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення. На
адресу відповідача направлено лист від
05.11.2013 року №2455/П/20-40-04-02-23, в якому
зазначалось, що ГУ Міндоходів у
Харківській області розглянуто рапорт
позивача щодо надання відпустки та
зазначено про необхідність узгодження
питання щодо надання відпустки з
безпосереднім керівником підрозділу
до штатної структури якого віднесена
посада на якій позивач проходить
публічну службу. Позивач направляв
запит про роз'яснення процедури
розгляду його рапорту на відпустку. У
відповіді на його запит наголошено, що
погодження рапорту працівника ГУ про
надання йому відпустки шляхом
направлення службових записок не
передбачено. Погодження рапорту
здійснюється тільки самим працівником
у керівника структурного підрозділу,
де він працює. Таким чином, позивач
зазначив, що належною посадовою особою
органу державної виконавчої влади -
керівником Міндоходів у Харківській
області, протиправно не прийнято
рішення ані про надання відпустки, ані
про відмову в наданні відпустки, отже
вчинена бездіяльність, яка суперечить
закону. Адже по закону позивач має
право на чергову відпустку за 2013 рік та
на невикористану частину відпустки за
2012 рік. Позивачем вчасно подано
письмовий рапорт на надання чергової
відпустки, проте даний рапорт
відповідачем по суті не вирішений, що
суперечить закону та порушує
гарантоване Конституцією України
право працівників (робітника,
співробітника, державного службовця)
на відпустку.

Відповідач проти позову заперечував,
від представника відповідача Голован
Я.І. до суду надішли письмові
заперечення на позов, в яких
представник зазначив, що абзацем 2
Розділу 4 «Порядок надання відпусток
працівникам податкової міліції»
Додатку 4 до наказу ДПА у Харківській
області від 18.03.2009 року №118 «Про заходи
щодо покращання роботи з кадрами в
органах ДПС ДПА у Харківській області»
передбачено, що для своєчасного
оформлення наказу «Про відпустки»
рапорти працівників, погоджені з
керівником підрозділу та начальником
УПМ ДПА у Харківській області, а
рапорти начальників районних
підрозділів - з начальником ДПІ та
начальником УПМ, подаються до відділу
роботи з особовим складом не менш ніж
за 2 тижні до настання дати відпустки.
ОСОБА_1 не суперечить проти того, що
22.10.2013 року він направив на ім'я
керівника Головного управління
Міндоходів у Харківській області
рапорт про відпустку, не погодивши з
начальником підрозділу, тим самим
порушивши наказ ДПА у Харківській
області від 18.03.2009 року №118. Листом від
05.11.2013 року №2455/П/20-40-04-02-23 надано
рекомендації щодо врегулювання деяких
питань проходження служби в органах
податкової міліції, затверджених
наказом ДПА у Харківській області від
18.03.2009 року №118. На теперішній час
позивач до зонально-лінійного відділу
УВБ ГУ Міндоходів у Харківській
області, для узгодження рапорту щодо
надання відпустки, не з'являвся.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача
- ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали, просили
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача та третьої
особи Міністерства доходів та зборів
України - Гнатченко О.О., в судовому
засіданні проти позову заперечувала,
просила відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
обставини, викладені у письмових
запереченнях.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору начальник
Управління внутрішньої безпеки
Головного управління Міндоходів у
Харківській області Потоцький О.О. у
судовому засіданні 21.05.2014 року
заперечував проти позову, у судове
засідання 04.06.2014 року не прибув, через
канцелярію суду надав клопотання про
розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представників сторін та третьої особи
начальника Управління внутрішньої
безпеки Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Потоцького О.О., дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши докази у їх
сукупності, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що наказом від 16.03.2012
року підполковника податкової міліції
ОСОБА_1 призначено на посаду старшого
оперуповноваженого з особливо
важливих справ сектору організації
захисту та безпеки відділу внутрішньої
безпеки при ДПС у Харківській області
Управління внутрішньої безпеки ДПС
України, звільнивши його з посади
старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ сектору
організацій захисту та безпеки відділу
внутрішньої безпеки при ДПА у
Харківській області Управління
внутрішньої безпеки ДПС України (а.с.151).

Відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України від29.03.2013 року
№ 14, у складі головних управлінь
Міністерства доходів і зборів України
в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві, Севастополі та
Міжрегіональному головному управлінні
Міністерства доходів і зборів України -
Центральному офісі з обслуговування
великих платників утворено підрозділи
податкової міліції, зокрема,
Управління внутрішньої безпеки (а.с. 82).

Наказом Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
28.05.2013 року №10-о підполковника
податкової міліції ОСОБА_1, який
перебував у розпорядженні Головного
управління Міндоходів в Харківській
області, призначено на посаду старшого
оперуповноваженого з ОВС
зонально-лінійного відділу УВБ ГУ
Міндоходів в Харківській області 24.05.2013
року (а.с.80-81).

У відповідності до наказу Державної
податкової служби України від 05.11.2012
року №379-в підполковником податкової
міліції ОСОБА_1 використано частину
чергової відпустки за 2012 рік - з 19
листопада по 29 листопада 2012 року (а.с.152).

Згідно довідки Управління персоналу ГУ
Міндоходів у Харківській області за
підписом заступника начальника
Управління Діденко В.М. (а.с. 160), ОСОБА_1
станом на 31.12.2013 року має вислугу років
для надання відпустки - 19 років, 11
місяців, 19 днів, та має право на чергову
відпустку за 2013 рік тривалістю 40 діб.

Також відповідно довідки Управління
персоналу ГУ Міндоходів у Харківській
області за підписом начальника
Управління Юрченко В.П. (а.с. 140),
відповідно до відомостей, які
містяться у грошовому атестаті
підполковника податкової міліції
ОСОБА_1 від 19.09.2013 року, чергова
відпустка за 2013 рік ним не використана,
а чергова відпустка за 2012 рік не
використана у кількості 20 діб,
матеріальну допомогу на оздоровлення
за 2013 рік ОСОБА_1 не отримував.

Судом встановлено, що 22.10.2013 року
позивачем написано рапорт на чергову
відпустку за 2013 рік та частину
невикористаної відпустки за 2012 рік, з
05.11.2013 року, з виплатою матеріальної
допомоги (а.с.99). Зазначений рапорт був
направлений позивачем поштою та
отриманий відповідачем 25.10.2013 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.7)
та штампом вхідної кореспонденції ГУ
Міндоходів у Харківській області на
рапорті (а.с. 99).

Як встановлено судом з матеріалів
справи, та підтверджено довідкою
Управління персоналу ГУ Міндоходів у
Харківській області за підписом
заступника начальника Управління
Діденко В.М. (а.с. 160), позивач ОСОБА_1 на
час надання довідки 21.05.2014 року
перебував на лікуванні з 25.07.2013 року по
теперішній час. Станом на час розгляду
справи 04.06.2014 року позивач також
перебував на лікуванні. Наведене
підтверджується копіями листків
непрацездатності, довідками та копіями
табелів робочого часу, наявними в
матеріалах справи.

Таким чином, суд зазначає, що станом на
час написання рапорту про надання
відпустки 22.10.2013 року позивач
продовжував хворіти, починаючи з 25.07.2013
року.

З копії службової записки начальника
ВПС ПМ Управління персоналу Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Саніна О.О. від 01.11.2013 року
№335/20-40-04-02-19, адресованої начальнику
Управління внутрішньої безпеки ГУ
Міндоходів у Харківській області
капітану податкової міліції
Потоцькому О.О., судом встановлено, що
Управління персоналу повідомило
безпосереднього керівника позивача
про надходження до відділу проходження
служби у податковій міліції рапорту
позивача ОСОБА_1 щодо надання йому
чергової відпустки за 2013 рік та частини
невикористаної відпустки за 2012 рік з
05.11.2013 року з виплатою матеріальної
допомоги, через що Управління
персоналу просило повідомити думку
Потоцького О.О. щодо рапорту ОСОБА_1
(а.с.100).

З листа начальника Управління
внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у
Харківській області капітана
податкової міліції Потоцького О.О. від
05.11.2013 року №1944/20-40-08-20, адресованого
начальнику Управління персоналу ГУ
Міндоходів у Харківській області
Юрченку В.П., судом встановлено, що
Потоцьким О.О. розглянуто рапорт ОСОБА_1
про надання відпустки та повідомлено,
що ОСОБА_1 за місцем проходження служби
відсутній з 25.07.2013 року. Черговим УВБ ГУ
Міндоходів у Харківській області
здійснено дзвінок на мобільний номер
ОСОБА_1, який повідомив, що знаходиться
на лікарняному. Також Потоцький О.О.
зазначив, що на теперішній час
документального підтвердження
перебування на лікарняному старшого
оперуповноваженого з ОВС
зонально-лінійного відділу
підполковника податкової міліції
ОСОБА_1 в УВБ ГУ Міндоходів у
Харківській області відсутнє (а.с.101).

Таким чином, судом встановлено, що
начальником Управління внутрішньої
безпеки ГУ Міндоходів у Харківській
області капітаном податкової міліції
Потоцьким О.О. листом від 05.11.2013 року
№1944/20-40-08-20 фактично відмовлено у
погодженні рапорту позивача ОСОБА_1 про
надання відпустки від 22.10.2013 року.

Наведене підтверджується наданими в
судовому засіданні поясненнями
третьої особи Потоцького О.О., який
зазначив, що він дійсно відмовив
позивачу ОСОБА_1 у погодженні рапорту
про відпустку, оскільки ОСОБА_1
особисто не прибув до нього з рапортом.
При цьому третя особа Потоцький О.О.
зазначив, що він отримав листа від
Департаменту охорони здоров'я про те,
що лікарняний лист ОСОБА_1 не
підтверджується.

Проте суд зазначає, що відповідачем
надано до матеріалів справи довідку
Управління персоналу Міндоходів у
Харківській області (а.с. 176) про те, що
лист Головного управління охорони
здоров'я Харківської обласної
державної адміністрації щодо
перебування на лікуванні ОСОБА_1 в
період з липня 2013 року по теперішній
час, до канцелярії Міндоходів у
Харківській області не надходив.

При цьому на запит Управління
персоналу Міндоходів у Харківській
області до начальника Управління
внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів
Потоцького О.О. від 30.05.2014 року (а.с. 177),
за повідомленням представника
відповідача у судовому засіданні,
станом на час розгляду справи
відповіді не надано.

Як встановлено з пояснень представника
відповідача, наданих у судовому
засіданні, всі листки непрацездатності
позивача, починаючи з 25.07.2014 року,
прийняті відповідачем та оплачені,
сумнівів щодо перебування позивача на
лікарняному у відповідача не виникало.

Крім того, суд зазначає, що доводи
позивача ОСОБА_1 щодо відсутності у
нього станом на час написання рапорту
будь-яких невиконаних або не
відпрацьованих завдань по роботі, не
спростовані ані відповідачем, ані
третьою особою Потоцьким О.О.

За результатами розгляду рапорту
ОСОБА_1 надано відповідь Управління
персоналу ГУ Міндоходів у Харківській
області від 05.11.2013 року (а.с. 98) з
посиланням на наказ ДПА у Харківській
області від 18.03.2009 року №118 «Про заходи
щодо покращання роботи з кадрами в
органах ДПС ДПА у Харківській області»,
про те, що рапорт розглянуто та
запропоновано узгодити рапорт щодо
надання відпустки з безпосереднім
керівником, після чого надати його для
подальшого оформлення до кадрового
підрозділу.

Судом встановлено, що в подальшому
позивач звертався з запитами про
надання інформації щодо розгляду його
рапорту про відпустку до відповідача
ГУ Міндоходів у Харківській області
(а.с.10-11, 15-18) та отримав формальні
відповіді від 05.12.2014 року та 09.12.2014 року
за підписом начальника ГУ Міндоходів у
Харківській області Роздайбіда А.В.
(а.с. 19-25, 27-29), проте будь-яких дій
відповідачем щодо перевірки підстав
відмови Потоцьким О.О. у погодженні
рапорту ОСОБА_1 або дій, направлених на
розгляд цього рапорту по суті,
відповідачем не вчинено.

У наданих відповідях на звернення
позивача відповідач зазначив мотиви
відмови відповідача ГУ Міндоходів у
Харківській області у наданні
відпустки позивачу ОСОБА_1, а саме
відповідач повідомив, з посиланням на
наказ ДПА у Харківській області від
18.03.2009 року №118 «Про заходи щодо
покращання роботи з кадрами в органах
ДПС ДПА у Харківській області», що,
оскільки позивач не погодив рапорт про
надання відпустки з керівництвом
Управління внутрішньої безпеки ГУ
Міндоходів у Харківській області,
тобто з Потоцьким О.О., йому відмовлено
у наданні відпустки.

Правовідносини між сторонами з приводу
проходження публічної служби та
надання чергових відпусток
врегульовано нормами Конституції
України, Закону України "Про відпустки",
КЗпП України та Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, яке затверджено
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991 року № 114, з наступними змінами та
доповненнями.

Так, згідно ст. 45 Конституції України
встановлено, що кожен, хто працює, має
право на відпочинок. Це право
забезпечується наданням днів
щотижневого відпочинку, а також
оплачуваної щорічної відпустки,
встановленням скороченого робочого
дня щодо окремих професій і виробництв,
скороченої тривалості роботи у нічний
час. Максимальна тривалість робочого
часу, мінімальна тривалість відпочинку
та оплачуваної щорічної відпустки,
вихідні та святкові дні, а також інші
умови здійснення цього права
визначаються законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України
"Про відпустки" від 15.11.1996 року №504/96-ВР
право на відпустки мають громадяни
України, які перебувають у трудових
відносинах з підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, виду діяльності
та галузевої належності.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
відпустки" щорічна основна відпустка
надається працівникам тривалістю не
менш як 24 календарних дні за
відпрацьований робочий рік, який
відлічується з дня укладення трудового
договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Кодекс законів
про працю України щорічні відпустки за
другий та наступні роки роботи можуть
бути надані працівникові в будь-який
час відповідного робочого року.

Розділом ІV Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, яке
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114
визначено порядок надання та
тривалість відпусток особам рядового і
начальницького складу ОВС.

Зокрема, п. 49. Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ визначено, що
особам рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ
надаються відпустки:

а) чергові;

б) короткострокові;

в) через хворобу;

г) канікулярні;

д) у зв'язку із закінченням навчальних
закладів системи Міністерства
внутрішніх справ;

є) додаткові та соціальні (по
вагітності, родах і догляду за дитиною),
творчі, у зв'язку з навчанням.

Обчислення тривалості відпусток -
подобове. Святкові дні, встановлені
законодавством неробочими, до
тривалості відпусток не включаються.

Згідно п. 52 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, чергова відпустка
надається особі рядового або
начальницького складу, як правило, до
кінця робочого року.

Судом встановлено, що головою ДПА
у Харківській області Денисюком С.Ф.
18.03.2009 року за № 118 видано наказ "Про
заходи щодо покращення роботи з
кадрами в органах ДПС ДПА у Харківській
області". Пунктом 5 зазначеного наказу,
з метою визначення єдиного підходу до
вирішення організаційних питань при
призначенні, просуванні по службі та
звільненні державних службовців та
працівників податкової міліції,
наказано керуватися Рекомендаціями з
цих питань - додатками № 3 та № 4 (а.с.
84-85).

Додатком 4 вказаного наказу голови ДПА
у Харківській області від 18.03.2009 року №
118 є Рекомендації щодо врегулювання
деяких питань проходження служби в
органах податкової міліції (а.с. 86-90).
Зазначеними Рекомендаціями визначено
порядок надання відпусток працівникам
податкової міліції, зокрема, визначено,
що для своєчасного оформлення наказу
"Про відпустки" рапорти працівників,
погоджені з керівником підрозділу та
першим заступником голови -
начальником УПМ ДПА у Харківській
області, подаються до відділу роботи з
особливим складом не менш ніж за 2 тижня
до настання дати відпустки.

Аналізуючи наведені приписи наказу
голови ДПА у Харківській області від
18.03.2009 року № 118, суд зазначає, що
Рекомендації щодо врегулювання деяких
питань проходження служби в органах
податкової міліції, які є додатком до
наказу, виходячи з їх назви та
характеру локального правового акту,
носять рекомендаційний, а не
обов'язковий характер їх застосування.

Крім того, зазначеними Рекомендаціями
не визначено процедуру погодження
рапорту працівника податкової міліції
у керівника підрозділу, не зазначено
про обов'язкову особисту явку
працівника податкової міліції за
отриманням погодження рапорту, не
визначено процедуру погодження
рапорту у разі перебування працівника
податкової міліції на лікарняному та
не визначено підстав для відмови
керівником підрозділу у погодженні
рапорту.

Крім того, як вбачається з тексту
Рекомендацій, погодження рапорту з
керівником підрозділу необхідно лише
для своєчасного оформлення наказу про
відпустку, з урахуванням подачі до
відділу роботи з особовим складом
рапорту не менш ніж за 2 тижня до
настання дати відпустки, що в даному
випадку було дотримано позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку про
необґрунтованість та неправомірність
відмови начальника Управління
внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у
Харківській області капітана
податкової міліції Потоцького О.О. у
погодженні рапорту позивача ОСОБА_1 про
надання відпустки від 22.10.2013 року,
враховуючи перебування позивача на
лікарняному та неможливість за станом
здоров'я прибути особисто для
погодження рапорту, а також
відсутність об'єктивних причин для
відмови у погодженні рапорту про
відпустку - невиконаних робочих
завдань тощо.

При цьому суд зазначає, що рапорт був
надісланий позивачем ОСОБА_1 до ГУ
Міндоходів у Харківській області
завчасно, що відповідає вимогам
Рекомендацій щодо врегулювання деяких
питань проходження служби в органах
податкової міліції, на які посилається
відповідач у запереченнях на позов.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень , дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, суди перевіряють,
зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
пропорційно, зокрема з дотриманням
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про неправомірність
бездіяльності відповідача ГУ
Мінідоходів у Харківській області щодо
розгляду та прийняття рішення по суті
рапорту позивача ОСОБА_1 про надання
чергової відпустки за 2013 р., частини
невикористаної відпустки за 2012 р., з
виплатою матеріальної допомоги,
оскільки відповідач, не перевіривши
обґрунтованість та правомірність
відмови у погодженні рапорту ОСОБА_1
керівником підрозділу - начальником
Управління внутрішньої безпеки ГУ
Міндоходів у Харківській області
капітаном податкової міліції
Потоцьким О.О., поставився до розгляду
питання про надання відпустки власному
працівнику формально, через що
відмовив ОСОБА_1 у наданні відпустки,
без урахування права особи на
відпустку, яке гарантовано
Конституцією України як найвищим
нормативно-правовим актом, а також
Законом України "Про відпустки", КЗпП
України та Положенням про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, яке
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.

Таким чином, бездіяльність відповідача
є необґрунтованою та такою, що порушує
баланс між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких вона спрямована.

У зв'язку з вищевикладеним позов
підлягає задоволенню в повному обсязі,
а порушені права позивача поновленню
шляхом зобов'язання Головного
управління Міндоходів у Харківській
області надати позивачу чергову
відпустку за 2013 рік у кількості 40 діб
та частину невикористаної відпустки за
2012 рік у кількості 20 діб, починаючи з
наступного дня після набрання законної
сили рішення суду, з наданням
матеріальної допомоги на оздоровлення
за 2013 рік.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови
у задоволенні позову, понесені
позивачем судові витрати з відповідача
не присуджуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94,
128, 159, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Міністерство доходів та
зборів України, начальник управління
внутрішньої безпеки Головного
управління Міндоходів у Харківській
області Потоцький О.О., - про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити в повному обсязі

Визнати неправомірною бездіяльність
Головного управління Міндоходів у
Харківській області щодо розгляду та
прийняття рішення по суті рапорту
старшого оперативного уповноваженого
з особливо важливих справ
зонально-лінійного відділу управління
внутрішньої безпеки ГУ Міндоходів у
Харківській області підполковника
податкової міліції ОСОБА_1 про надання
чергової відпустки за 2013 р. та частини
невикористаної відпустки за 2012 р., з
виплатою матеріальної допомоги.

Зобов'язати Головне управління
Міндоходів у Харківській області
надати старшому оперативному
уповноваженому з особливо важливих
справ зонально-лінійного відділу
управління внутрішньої безпеки ГУ
Міндоходів у Харківській області
підполковнику податкової міліції
ОСОБА_1 чергову відпустку за 2013 рік у
кількості 40 діб та частину
невикористаної відпустки за 2012 рік у
кількості 20 діб, починаючи з наступного
дня після набрання законної сили
рішення суду, з наданням матеріальної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено
10.06.2014 року.

Суддя
Мар'єнко Л.М.