Справа № 817/222/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" червня 2014 р.
Справа № 817/222/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бондарчука І.Ф.

суддів:
Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Рівненської
районної ради Рівненської області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "04" лютого
2014 р. у справі за позовом Прокурора
Рівненського району Рівненської
області до Рівненської районної
ради Рівненської області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Депутат Рівненської районної ради
Щербяк Ю.В., третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Депутат
Рівненської районної ради Пилипчук В.О.
про визнання протиправним та
скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року прокурор Рівненського
району звернувся до суду з позовом , в
якому просив визнати протиправним та
скасувати рішення Рівненської
районної ради від 27.01.2014 року «Про
відкликання делегованих повноважень
та створення виконавчого комітету».

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що приймаючи рішення, яке є
предметом оскарження у даній справі,
відповідач вийшов за межі повноважень,
наданих Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Рівненської районної ради №1351
від 27.01.2014 року "Про відкликання
делегованих повноважень та створення
виконавчого комітету".

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, Рівненська районна рада
Рівненської області подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції покликався на те, що
відповідач у судовому засіданні не
довів правомірності прийняття
оскаржуваного рішення, а тому рішення
Рівненської районної ради від 27.01.2014
року № 1351 «Про відкликання делегованих
повноважень та створення виконавчого
комітету» суперечить приписам чинного
законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи ,
27.01.2014 року Рівненською районною радою
прийнято рішення №1351 «Про відкликання
делегованих повноважень та створення
виконавчого комітету».

Відповідно до резолютивної частини
рішення Рівненська районна рада
вирішила:

1.Відкликати всі повноваження
Рівненської районної ради, які
делеговані Рівненській районні
державній адміністрації згідно зі ст.44
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

2. Для виконання вказаних повноважень
утворити виконавчий комітет
Рівненської районної ради.

3.Обов'язки голови виконавчого комітету
Рівненської районної ради тимчасово
покласти на голову районної ради.

4. Головам депутатських фракцій
протягом однієї доби подати голові
районної ради пропозиції щодо
персонального складу виконавчого
комітету.

5. Контроль за виконанням рішення
покласти на постійну комісію районної
ради з правових питань, місцевого
самоврядування, депутатської
діяльності та етики (Дмітрієвцев В.М.)

У січні 2014 року на підставі постанови
від 27.01.2014 року про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
яка була вручена уповноваженому
представнику відповідача 28.01.2014 року,
прокуратурою Рівненського району
проведена перевірка додержання та
застосування законів в Рівненській
районній раді.

За результатами перевірки прокурор
прийшов до висновку , що Рівненською
районною радою порушено норми
Конституції України та Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», що виявилось у прийнятті
рішення від 27.01.2014 року «Про
відкликання делегованих повноважень
та створення виконавчого комітету», і
як наслідок, прокурор Рівненського
району звернувся до суду з позовом про
визнання рішення відповідача
протиправним та його скасування.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII
(далі - Закону № 1789-XII) прокурорський
нагляд за додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

В силу частини першої статті 19 Закону №
1789-XII предметом нагляду за додержанням
і застосуванням законів є:
відповідність актів, які видаються
всіма органами, підприємствами,
установами, організаціями та
посадовими особами, вимогам
Конституції України та чинним законам;
додержання законів про
недоторканність особи,
соціально-економічні, політичні,
особисті права і свободи громадян,
захист їх честі і гідності, якщо
законом не передбачений інший порядок
захисту цих прав; додержання законів,
що стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності. При
цьому, перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті
23 Закону № 1789-XII у разі відхилення
подання в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання, а також
якщо подання не вносилося, прокурор
може звернутися до суду щодо: визнання
незаконним нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; визнання протиправними
дій чи бездіяльності, зобов'язання
вчинити певні дії або утриматися від
вчинення певних дій.

Відповідно до абзацу другого частини
другої статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України
прокурор, який звертається до
"адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Колегія суддів зазначає, що аналіз цієї
норми дозволяє дійти висновку, що у
позовній заяві прокурор зобов'язаний
зазначити інформацію про зміст
порушення інтересів держави, в чому
полягає протиправність прийнятого
рішення та яку суспільну небезпеку
воно несе суспільству та державі.

Прокурором у справі не доведено, що
внаслідок прийняття оскаржуваного
розпорядження були порушені права
держави та/чи Українського народу, і що
позов звернуто на поновлення таких
порушених прав та/чи інтересів.

Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 1
ст. 43 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачає
перелік питань, які вирішуються
виключно на пленарних засіданнях
районної, обласної ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
районні і обласні ради, можуть
розглядати і вирішувати на пленарних
засіданнях й інші питання, віднесені до
їх відання цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 4 Європейської хартії
місцевого самоврядування, головні
повноваження і функції органів
місцевого самоврядування визначаються
конституцією або законом; органи
місцевого самоврядування в межах
закону мають повне право вільно
вирішувати будь-яке питання, яке не
вилучене із сфери їхньої компетенції і
вирішення якого не доручене жодному
іншому органу.

Статтею 140 Конституції України
визначено, що місцеве самоврядування є
правом громади - жителів села чи
добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та
міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ та
міст, є районні та обласні ради.

Статтею 75 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", встановлено
відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самоврядування перед
територіальними громадами, що гарантує
первинному суб'єкту місцевого
самоврядування можливість впливати на
діяльність органів шляхом контролю для
ефективної реалізації функцій і
повноважень місцевого самоврядування.
Це положення є найважливішим елементом
місцевої демократії, оскільки
забезпечує реальну залежність органів
місцевого самоврядування від
населення.

Відповідно до пункту 27 частини 1 статті
43 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях районної,
обласної ради вирішуються питання щодо
делегування місцевим державним
адміністраціям окремих повноважень
районних, обласних рад.

Поряд із цим, задля впровадження
принципу централізації влади, статтею
44 Закону №280/97-ВР визначено делегування
ряду повноважень і з боку районних та
обласних рад відповідним місцевим
державним адміністраціям.

Стаття 44 вищевказаного Закону не має
імперативного характеру та не
передбачає обов'язок районних рад
приймати рішення щодо делегування
окремих повноважень.

Таким чином , колегія суддів приходить
до висновку, що оспорюванним рішенням
не завдано шкоди будь-яким
охоронюваним правам та інтересам
Держави ( Українському народові),
оскільки це рішення не мало правових
наслідків .

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що позов
прокурора є безпідставним, а тому
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям
нової, про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської
районної ради Рівненської області
задовольнити, постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"04" лютого 2014 р. скасувати та прийняти
нову.

Відмовити Прокурору Рівненського
району Рівненської області в
задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
І.Ф.Бондарчук

судді: (підпис)
Б.С. Моніч

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Ф.Бондарчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Прокурор
Рівненського району Рівненської
області вул.П.Могили,47,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам:
Рівненська районна рада Рівненської
області вул. Соборна,
195,м.Рівне,Рівненська область,33001

4-третій особі: Депутат Рівненської
районної ради Щербяк Ю.В. - АДРЕСА_2

5 - Депутат Рівненської районної ради
Пилипчук В.О. - АДРЕСА_1

6 - Прокуратура Житомирської області,
вул. 1 Травня, 11, м. Житомир, 10000,