Справа № 822/550/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2014 р. м. Київ
К/800/36157/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Руденко А.М.

за участю представників сторін:

позивача - Джурбія В.М.

відповідача - Подлюк Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13.06.2013

та постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2013

у справі № 822/550/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю підприємства з
іноземними інвестиціями «Едпол»

до Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю підприємство з
іноземними інвестиціями «Едпол»
звернулось до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області від 13.09.2012 №
, № , № , від 28.11.2012 №
в частині зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 45 955 933 грн.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2013 позов
задоволено; скасовано податкові
повідомлення-рішення від 13.09.2012 №
, № , № ;
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
28.11.2012 № в частині зменшення суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток в
розмірі 45 955 933 грн.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13.06.2013
постанову суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 13.09.2012 скасовано; прийнято в
цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог; в решті
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Представником відповідача в судовому
засіданні заявлено клопотання про
заміну відповідача, у зв'язку із
реорганізацією, із
Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Хмельницької області на
правонаступника - Кам'янець-Подільську
об'єднану державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної планової виїзної
перевірки ТОВ підприємства з
іноземними інвестиціями «Едпол» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 по 31.03.2012, складений акт
№ 1902/221/33168743 від 27.08.2012, в якому
зафіксовано порушення: пп. пп. 14.1.27, 14.1.36
п. 14.1 ст. 14, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.3, п. 138.4, п.
138.6, п. 138.8, пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139, п. 141.1 ст. 141, пп. 145.1.2 п. 145.1 ст. 145,
п. п. 146.2, 146.3, 146.11, 146.12 ст. 146, п. 150.1 ст. 150, п.
3, п. 6 підр. 4 р. ХХ Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму 294
036 грн. та завищено від'ємне значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на суму 75 823 379 грн.; п. 198.1, п. 198.2,
п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на суму 1 317
194 грн. та завищено від'ємне значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту звітного (податкового) періоду
за березень 2012 року в розмірі 193 854 грн.;
пп. пп. 8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п. 19.2 ст. 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», пп. пп. 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1
ст. 168 Податкового кодексу України, в
результаті чого не утримано та не
перераховано до бюджету податок на
доходи фізичних осіб в сумі 16 811,80 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 13.09.2012 відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 621 138,50 грн., в т.ч.: 1
317 194 грн. основного платежу та 303 944,50
грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про зменшення суми від'ємного
значення з податку на додану вартість в
розмірі 193 854 грн.;

- № про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 308 096,50 грн., в т.ч.: 294 036 грн.
основного платежу та 14 060,50 грн.
штрафних (фінансових) санкцій;

- № про зменшення суми від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток в розмірі 75 823 379
грн.;

- № про визначення суми грошового
зобов'язання по податку з доходів
найманих працівників в розмірі 17 322,80
грн., в т.ч.: 16 811,80 грн. основного платежу
та 511 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами адміністративного
оскарження податкові
повідомлення-рішення від 13.09.2012 №
та № скасовано в частині
зменшення витрат на від'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного (податкового) періоду ІІ-IV
кварталів 2011 року на суму 29 596 668 грн. та
амортазиційні відрахування в частині
невідповідності залишкової вартості
Лінії безперервного гарячого
цинкування станом на 01.04.2011 між даними
підприємства та даними попередньої
перевірки в розмірі 3 215 736 грн.

28.11.2012 відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
зменшення суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток в розмірі 47 528 417 грн.

Матеріалами справи встановлено, що у
зв'язку із закінченням виконання
монтажних робіт з встановлення
устаткування «Лінії безперервного
гарячого оцинкування» 06.11.2006 позивачем
проведено комплексне (експлуатаційне)
випробування зазначеної лінії, за
результатами якого цього ж дня
складено акт приймальної комісії про
прийняття технологічного устаткування
після комплексного (експлуатаційного)
випробування.

На виконання вимог законодавства, що
діяло на момент закінчення виконання
монтажних робіт, щодо обліку основних
засобів та вводу їх в експлуатацію на
підприємстві, наказом директора ТОВ
підприємства з іноземними
інвестиціями «Едпол» «Про введення в
експлуатацію лінії безперервного
гарячого цинкування» № 23-Г від 06.11.2006
створено комісію по вводу в
експлуатацію «Лінії безперервного
гарячого цинкування». Того ж дня
зазначеною комісією складено акт
приймання-передачі основних засобів, і
на підставі зазначеного акту позивачем
поставлено на баланс «Лінію
безперервного гарячого цинкування» як
основний засіб, призначений для
власного виробничого використання, з
віднесенням до групи 3 основних фондів -
будь-які інші основні фонди, не
включені до груп 1, 2 і 4 в порядку
розподілення по групам основних
фондів, визначеного Законом України
«Про оприбуткування прибутку
підприємств».

За результатами проведеної
інвентаризації основних фондів станом
на 01.04.2011 Лінію безперервного гарячого
цинкування (інвентарний номер - 3-0001135)
залишковою вартістю 73 124 074,35 грн.
позивачем віднесено до групи 4 основних
засобів - машини та устаткування,
встановлено строк корисного
використання об'єкта 5 років, із сумою
амортизаційних відрахувань на місяць в
розмірі 1 218 734,57 грн.

В судовому порядку встановлено, що
предметом діяльності позивача є
здавання в оренду власного нерухомого
майна, обладнання.

01.01.2009 між ПАТ «Модуль» (орендар) та
позивачем (орендодавець) укладено
договір оренди № 13. Під час дії
зазначеного договору виникла
необхідність в ремонті покрівель
головного корпусу, цеху фарбування
рулонного металу, складу розчинів,
внаслідок погіршення їх технічного
стану. Підтвердженням незадовільного
технічного стану покрівель слугують
акти обстеження, які були підготовлені
комісією ПАТ «Модуль» та направленні
позивачу.

За результатом розгляду наданих ПАТ
«Модуль» пропозицій та документів, що
підтверджують технічний стан
покрівель, враховуючи об'єктивність
проведеного тендеру по визначенню
субпідрядної організації, позивач
надав згоду на початок ремонту
покрівель із залученням до виконання
робіт субпідрядної організації TOB
«Сіріус-Сервіс КІА» в рамках діючого
договору генпідряду № 10 від 01.08.2005.

15.06.2009 між позивачем та адвокатом
ОСОБА_4 укладено договір доручення №
7-06/09, згідно умов якого останній
зобов'язується надати клієнту
(позивачу) послуги консультування з
господарської діяльності
підприємства, правової експертизи
документів підприємства, що стосуються
його господарської діяльності, а також
правову експертизу документів, наданих
контрагентами клієнту для надання
правової експертизи відносин між
юридичними особами, надання
рекомендацій на підставі наданих
клієнтом документів, складання
договорів, що укладаються клієнтом з
контрагентами, а також інших
документів правового характеру за
усним погодженням сторін, а клієнт
зобов'язується прийняти дані послуги
та сплатити їх вартість.

Приймаючи спірні податкові
повідомлення-рішення, податковий орган
виходив з того, що сума амортизаційних
відрахувань по об'єкту основних
засобів «Лінія безперервного гарячого
цинкування» за І квартал 2012 року
нараховано амортизаційних відрахувань
по об'єкту основних засобів «Лінія
безперервного гарячого цинкування» в
сумі 3 656 203,71 грн., завищення складає 2 701
956,09 грн.; завищення суми витрат,
оскільки документально не
підтверджено робіт з капремонту
покрівель генпідрядником ПАТ «Модуль»
із залученням субпідрядника - ТОВ
«Сиріус-Сервіс КІА»; позивачем не
надано документів, що підтверджують
необхідність проведення робіт з
капремонту покрівель; за період з 01.04.2011
по 31.03.2012 сума амортизаційних
відрахувань значно перевищує суму
доходів від надання послуг оренди
основних фондів; завищення податкового
кредиту з ПДВ внаслідок проведення
його зменшення на суму податку з
вартості основних засобів,
використаних не в межах господарської
діяльності підприємства; договір №
7-06/09 від 15.06.2009 не є за своєю правовою
природою договором доручення, оскільки
його зміст суперечить ст. ст. 1000, 1003
Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем правомірно здійснені
амортизаційні відрахування за період,
що перевірявся та віднесено Лінію
безперервного гарячого цинкування до
групи 4 основних засобів; формування
позивачем витрат здійснювалось у
відповідності до вимог Податкового
кодексу України з підтвердженням
первинними документами та пов'язане з
провадженням господарської діяльності
такого; позивачем в достатній мірі
підтверджено факт здійснення ремонту
покрівель головного корпусу, цеху
фарбування рулонного металу, складу
розчинів та його документального
підтвердження; сума податку на додану
вартість у розмірі 1 067 721,32 грн.
сформована та віднесена позивачем до
податкового кредиту на підставі
господарської операції з ПАТ «Модуль»
підтверджується податковою накладною
№ 252 від 30.11.2011, оформленою відповідно
до вимог ст. 201 ПК України та Порядку
заповнення податкової накладної,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України № 969
від 21.12.2010; формування позивачем
податкового кредиту при придбанні
(будівництві, спорудженні) основних
засобів, з метою подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності здійснювалось в порядку,
визначеному податковим
законодавством; договір № 7-06/09 від
15.06.2009 містить ознаки договору
доручення та договору про надання
юридичних послуг, що не суперечить
чинному законодавству.

Скасовуючи в частині рішення суду
першої інстанції та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог в цій
частині, апеляційний адміністративний
суд погодився з доводами податкового
органу про те, що позивачем за
договором № 7-06/09 від 15.06.2009 виплачено
кошти в сумі 100 000 грн. фізичній особі
ОСОБА_4 без факту надання ним послуг в
якості самозайнятої особи, а тому
позивач, виступаючи як податковий
агент зобов'язаний був здійснити
утримання податку з доходів фізичних
осіб з ОСОБА_4 у відповідності до пп. 8.1.1
п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», пп. 168.1.1 п. 168.1
ст. 168 Податкового кодексу України.

Однак, висновки судів обох інстанцій є
передчасними та такими, що зроблені без
повного та всебічного з'ясування
обставин у справі.

Так, статтею 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій вказаним
вимогам не відповідають.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Приймаючи судові рішення по даній
справі, суди попередніх інстанцій
посилались на докази, які є
обов'язковими, але не вичерпними,
оскільки предмет доказування у справі,
що розглядається, становлять
обставини, що підтверджують або
спростовують реальність здійснення
самих господарських операцій
(виконання робіт), а відтак і
обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

Із матеріалів справи вбачається, що на
підтвердження своїх доводів щодо
неправомірності формування
податкового кредиту позивача,
податковий орган вказував про
неможливість здійснення господарських
операцій ТОВ «Сиріус-Сервіс КІА» як
субпідрядником в рамках договору
генпідряду № 10 від 01.08.2005.

В даному випадку, судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій згідно
договору генпідряду № 10 від 01.08.2005, а
саме: можливостей ТОВ «Сиріус-Сервіс
КІА» щодо виконання субпідрядних
робіт, зокрема, наявності технічних та
технологічних можливостей; питання
щодо фактичної оплати позивачем
податку на додану вартість в ціні
виконаних робіт.

Не досліджено питання щодо спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції
згідно договору генпідряду № 10 від
01.08.2005.

Судами обох інстанцій при вирішенні
питання щодо нарахування позивачу
грошового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб не досліджено
обставин укладення договору доручення
№ 7-06/09 від 15.06.2009, а саме в якості
фізичної чи самозайнятої особи
виступав адвокат ОСОБА_4, для
визначення правомірності притягнення
позивача до відповідальності за
порушення пп. пп. 8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п. 19.2
ст. 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», пп. пп. 168.1.2, 168.1.5
п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу
України.

Також судами попередніх інстанцій не
досліджувалось питання щодо
правомірності формування валових
витрат позивача в спірному періоді в
розрізі із понесеними витратами на
виконання господарських операцій та їх
зв'язку з господарською діяльністю
позивача.

У процесі розгляду даної справи судами
не встановлено правомірності
формування позивачем від'ємного
значення об'єкту оподаткування у 2011
році, а тому ухвалені судові рішення не
можна вважати законними та
обґрунтованими. В даному випадку, судам
необхідно дослідити правомірність
включення позивачем до валових витрат
у декларації з податку на прибуток за І
квартал 2012 року від'ємного значення
об'єкта оподаткування попереднього
звітного періоду, встановивши при
цьому власне правильність розрахунку
та формування відповідних сум
від'ємного значення об'єкта
оподаткування та які не були погашені
наростаючим підсумком протягом
попередніх звітних періодів.

Дослідження даних обставин необхідне
для правильного застосування норм
матеріального права і, відповідно,
прийняття обґрунтованого та законного
рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
відповідача - Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Хмельницької області її
правонаступником -
Кам'янець-Подільською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області.

Касаційну скаргу Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
задовольнити частково.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13.06.2013 та
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2013
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний