Справа № 805/5891/14
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 р.
Справа № 805/5891/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Циганенка А.І., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості перед
бюджетом зі сплати єдиного податку в
сумі 1019,08 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

13 травня 2014 року позивач, Державна
податкова інспекція у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, звернулася до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, про стягнення заборгованості
перед бюджетом зі сплати єдиного
податку в сумі 1019,08 гривень. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
зазначив, що відповідач має податковий
борг з єдиного податку, який виник
внаслідок несплати нарахованих
штрафних санкцій за несвоєчасну сплату
самостійно узгодженого грошового
зобов'язання з єдиного податку згідно
"Заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування". Посилаючись на
статтю 67 Конституції України, статті 14,
16, 19, 20, 41, 46, 49, 54, 57, 58, 59, 87, 95 Податкового
кодексу України, позивач просив
стягнути з відповідача заборгованість
перед бюджетом зі сплати єдиного
податку в сумі 1019,08 гривень.

Представник позивача у судове
засідання не прибула, через канцелярію
суду надала заяву про розгляд справи в
письмовому проваджені.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, про
причини неприбуття суд не повідомив.

Оскільки в судове засідання не прибули
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду,
суд, керуючись частиною 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, визнав за можливе розглянути
справу у письмовому провадженні.

Дослідивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
суд встановив наступне.

25 травня 2005 року до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесений запис про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за номером 2 002063, іпн. НОМЕР_1 (а.с. 4-5).

З 31 травня 2005 року за № 678 відповідач
перебуває на обліку в Державній
податковій інспекції у м. Краматорську
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (а.с. 6).

15 березня 2013 року відповідачем подана
"Заява про застосування спрощеної
системи оподаткування" згідно якої
відповідач набув статусу платника
єдиного податку третьої групи (а.с. 7).

ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку,
що підтверджується корінцем свідоцтва
про реєстрацію платника єдиного
податку Серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

13 листопада 2013 року позивачем винесене
податкове повідомлення-рішення форми
"Р" № /9787/10/05-15-17-01 про збільшення
відповідачу грошового зобов'язання з
єдиного податку з фізичних осіб у
вигляді штрафу в сумі 1020,00 гривень.
Зазначене податкове
повідомлення-рішення було направлене
відповідачу (а.с. 8-9).

18 лютого 2014 року позивачем винесена
податкова вимога форми "Ю" №35-25, якою
відповідачу виставлена загальна сума
податкового боргу за узгодженими
грошовими зобов'язаннями станом на
17.02.2014 в сумі 1019,08 гривень. Зазначена
податкова вимога була направлена
відповідачу (а.с. 10).

Станом на 26 травня 2014 року загальна
заборгованість відповідача зі сплати
єдиного податку становить суму 1019,08
гривень, що підтверджується карткою
особового рахунку та довідкою про
наявність заборгованості (а.с. 11; 17-18).

При прийнятті постанови суд виходив з
наступних мотивів та керувався такими
положеннями законодавства.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України (далі за
текстом "ПК України") платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

У відповідності до підпункту 54.3.1.
пункту 54.3 статті 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Згідно пункту 56.11 статті 56 ПК України не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

У відповідності до пункту 176.1 статті 176
ПК України платники податку
зобов'язані подавати податкову
декларацію за встановленою формою у
визначені строки у випадках, коли
згідно з нормами цього розділу таке
подання є обов'язковим. Своєчасно
сплачувати узгоджену суму податкових
зобов'язань, а також суму штрафних
(фінансових) санкцій, нарахованих
органом державної податкової служби,
та пені.

Пунктом 293.1. статті 293 ПК України
визначено, що ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
та у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Відповідно до підпункту 293.3.1. пункту
293.3. статті 293 ПК України відсоткова
ставка єдиного податку встановлюється
для третьої і четвертої груп платників
єдиного податку у розмірі - 5 відсотків
доходу - у разі включення податку на
додану вартість до складу єдиного
податку.

Пунктом 295.3 статті 295 ПК України
встановлено, що платники єдиного
податку третьої - шостої груп сплачують
єдиний податок протягом 10 календарних
днів після граничного строку подання
податкової декларації за податковий
(звітний) квартал.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 49.18.2 пункту 49.18
статті 49 ПК України податкові
декларації подаються за базовий
звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Згідно пункту 296.3 статті 296 ПК України
платники єдиного податку третьої -
шостої груп подають до контролюючого
органу податкову декларацію платника
єдиного податку у строки, встановлені
для квартального податкового
(звітного) періоду.

Згідно пункту 126.1. статті 126 ПК України у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

З наведених положень Податкового
кодексу України вбачається, що позивач
правомірно застосував до відповідача
штрафні санкції за несвоєчасну сплату
суми податкового зобов'язання,
зазначену у поданій ним податковій
декларації платника єдиного податку.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України
у разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

В пункті 58.2. статті 58 ПК України
зазначено, що податкове
повідомлення-рішення надсилається
(вручається) за кожним окремим
податком, збором та/або разом із
штрафними санкціями, передбаченими цим
Кодексом, а також за кожною штрафною
(фінансовою) санкцією за порушення норм
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на такий
контролюючий орган.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК
України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України
встановлено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Суду не надано доказів того, що
відповідач розпочав процедуру
оскарження податкового
повідомлення-рішення про застосування
штрафу за несвоєчасну сплату
узгодженого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України
у разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У відповідності до підпункту 59.3 статті
59 цього ж Кодексу визначено, що
податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Підпунктом 59.4 статті 59 ПК України
передбачено, що податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення
(пункт 59.5 статті 59 Податкового кодексу
України).

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Таким чином, враховуючи наявність у
відповідача податкового боргу зі
сплати штрафних санкцій з єдиного
податку в загальній сумі 1019,08 гривень,
підтвердженого дослідженими в
судовому засіданні доказами, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат
вирішити у відповідності до частини 4
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 128,
158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
податковий борг зі сплати штрафних
санкцій з єдиного податку в сумі 1019
(одна тисяча дев'ятнадцять) гривень 08
копійок.

Постанова набирає законної сили за
правилами, встановленими статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду в
порядку і строки, встановлені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, через Донецький
окружний адміністративний суд.

Суддя
Циганенко А.І.