Справа № 2а-3451/10/1370
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року м. Львів №
9104/31129/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання
: Коцур В.К.

представника апелянта
Турчина І.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
заступника прокурора Львівської
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
13.07.2010 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
заступника прокурора Львівської
області про визнання дій та
бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

22.04.2010 року позивач ОСОБА_2 звернувся в
суд із позовом до заступника прокурора
Львівської області про визнання дій та
бездіяльності протиправною.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13.07.2010 року
позов задоволено частково. Суд визнав
протиправними відповіді прокуратури
Львівської області № 08/1-341-08 від 17.10.2008
року та № 08/1-341-08 від 07.05.2009 року на
звернення ОСОБА_2 за підписом
заступника прокурора Львівської
області Лубчука Д.І.

Крім того, суд зобов'язав відповідача
розглянути звернення позивача № 583/8-08з
від 30.08.2008 року, № 602/9-08з від 17.09.2008 року,
№ 650/10-08с від 09.10.2008 року відповідно до
вимог ст.ст.18, 19 Закону України «Про
звернення громадян», ст.12 Закону
України «Про прокуратуру». В решті
позову суд відмовив.

Не погодившись з даною постановою,
апелянт заступник прокурора
Львівської області подав апеляційну
скаргу, покликаючись на те, що вказана
постанова є необґрунтована, прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт, просить суд, постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 13.07.2010 року
скасувати та прийняти нову якою в
частині задоволених позовних вимог
провадження закрити, в решті вимог
відмовити.

Представник апелянта Турчин І.Я. в
судовому засідання підтримав
апеляційну скаргу із підстав у ній
зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи скарги,
законність і обґрунтованість
постанови суду, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як видно зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

ст. 4 Закону України «Про звернення
громадян» передбачено, що до рішень,
дій (бездіяльності), які можуть бути
оскаржені, належать такі у сфері
управлінської діяльності, внаслідок
яких: порушено права і законні інтереси
чи свободи громадянина (групи
громадян); створено перешкоди для
здійснення громадянином його прав і
законних інтересів чи свобод;
незаконно покладено на громадянина
які-небудь обов'язки або його незаконно
притягнуто до відповідальності.

Сфера застосування цього Закону
обумовлена ст. 12, відповідно до якої,
дія Закону України «Про звернення
громадян», не поширюється на порядок
розгляду заяв і скарг громадян,
встановлений
кримінально-процесуальним,
цивільно-процесуальним, трудовим
законодавством і законодавством про
захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. п. 6, 8 ст. З КАС України,
адміністративний позов-звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах; позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

ч. 2 статті 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Як зазначено в рішенні Конституційного
Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001 року
кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості оскаржити до суду окремі
процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього/досудового слідства,
прокуратури і суду.

Але таке оскарження може здійснюватись
у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб прокуратури має свої особливості
і не належить до управлінської сфери.

Як видно з матеріалів справи, предметом
спору є оскарження дій та
бездіяльності заступника прокурора
Львівської області щодо розгляду заяв
і скарг позивача, а також виконання
ухвали суду в цивільній справі про
порушення кримінальних справ стосовно
посадових осіб Львівського
міськвиконкому, Франківської районної
державної адміністрації, ВАТ
«Львівгаз» у порядку статті 97 КПК
України, повноти проведення таких
перевірок та законність прийнятого
рішення з цих питань - тобто діяльності,
яка регламентована нормами
Кримінального процесуального кодексу
України, що в свою чергу виключає
можливість її розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1
статті 157 КАС України суд закриває
провадження у справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

ст. 203 КАС України передбачено, що
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у справі
закривається з підстав, встановлених
статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
провадження в частині оскарження дій
та бездіяльності заступника прокурора
Львівської області щодо розгляду заяв
і скарг позивача, а також виконання
ухвали суду в цивільній справі про
порушення кримінальних справ стосовно
посадових осіб Львівського
міськвиконкому, Франківської районної
державної адміністрації, ВАТ
«Львівгаз» у порядку статті 97 КПК
України, повноти проведення таких
перевірок та законність прийнятого
рішення з цих питань слід закрити
оскільки, справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Щодо оскарження правомірності дій
відповідача в частині розгляду
звернень позивача апеляційний суд
вважає що відсутні підстави для
задоволення позову в цій частині
виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що позивач
неодноразово звертався до органів
прокуратури та державної влади із
скаргами на неналежний розгляд його
звернень та протиправне встановлення
та приймання системи газопостачання у
будинку АДРЕСА_1.

Відповідач у своїх відповідях на
вказані звернення зазначив що
перевірка таких питань прокуратурою
вже проведена посилаючись на прийняте
рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи від 03.03.2006 р.

Отже, звернення позивача розглядались
з врахуванням попередньо з'ясованих
обставин.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції задовольняючи
позов визнав протиправні відповіді
прокуратури на звернення ОСОБА_2 не
з'ясував що вказані відповіді не є
рішенням суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною 7 КАС України у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, який регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Теорія права виходить з того, що
нормативно-правовий акт є офіційним
актом-волевиявленням (рішенням)
уповноважених суб'єктів права, який
встановлює (змінює, скасовує) правові
норми з метою регулювання суспільних
відносин. Правовий акт індивідуальної
дії це рішення суб'єкта владних
повноважень, дію якого поширено на
конкретну особу або що стосується
конкретної ситуації, і яке передбачене
для разового застосування.
Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акту та правового
акту індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість їх
приписів для відповідного суб'єкта
(суб'єктів), дотримання яких
забезпечується правовими механізмами.

Враховуючи ці наведені положення
документ, який позивач називає
рішенням суб'єкта владних повноважень
є насправді відповіддю.

Додатково необхідно зазначити, що
згідно з частиною 2 статті 11 КАС
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити
висновок, що при розгляді справи суд
обмежений предметом та обсягом
заявлених позовних вимог та не може
застосовувати інший спосіб захисту ніж
той, який зазначив позивач у позовній
заяві. Водночас суд може вийти за межі
правового обґрунтування, зазначеного у
позовній заяві, якщо вбачає порушення
інших приписів ніж ті, про які йдеться у
позовній заяві.

Отже, апеляційний суд вважає, що
позивач невірно обрав спосіб захисту.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце,
зокрема, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

Із врахуванням викладеного колегія
суддів приходить до висновку, що із-за
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
постанову суду слід скасувати та
провадження у справі закрити. В решті
позовних вимог відмовити за
безпідставністю вимог.

Керуючись ст. 157, ст. 160, ст. 195, ст. 197, ст.
198, ст. 203, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Львівської області
задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13.07.2010 року -
скасувати та прийняти нову.

Провадження в частині вимог про
визнання дій заступника прокурора
Львівської області Лубчук Д.І. щодо
подання інформації і службового
реагування та невиконання прокурором
Франківського району м. Львова ухвали
Франківського районного суду м. Львова
від 22.03.2006 року - закрити.

В решти вимог відмовити за
безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20 днів після
набрання постанови законної сили.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель