Справа № 826/678/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/678/14
Головуючий у 1-й інстанції: Донець
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі:
Біднячук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.02.2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
про визнання протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
протиправними дій Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві під час
обчислення вислуги років для
визначення розміру одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби в органах внутрішніх справ;
зобов'язання Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві провести перерахунок
вислуги років для визначення розміру
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби, з урахуванням
періоду попередньої служби та внести
відповідні зміни до наказу Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві від 31.12.2013
року №989 о/с в частині, що стосується
звільнення позивача, а саме: слова та
цифри "для виплати одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби - 18 років 10 місяців 00 днів"
змінити "для виплати одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби - 29 років 04 місяці 27 днів".

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.02.2014 року позовні вимоги задоволено
частково.

Зобов'язано Головне Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві нарахувати та виплатити
ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби,
розрахованої з вислуги - 29 років 04
місяці 27 днів, за виключенням суми
раніше виплаченої одноразової
грошової допомоги, розрахованої на
підставі наказу Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві від 31.12.2013 року №989 о/с з
вислуги - 18 років 10 місяців 00 днів.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність оскаржуваного рішення,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, що є
підставою для скасування постанови
суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник
відповідача вимоги, викладені в
апеляційній скарзі підтримав повністю,
просив їх задовольнити, постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18.02.2014 року - скасувати,
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Позивач в судовому засіданні просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в місті Києві від 31.12.2013 року №989 о/с,
відповідно до підпункту "а" (за віком)
п.65 "Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ",
підполковника міліції ОСОБА_3
звільнено з органів внутрішніх справ у
відставку Збройних Сил України.
Вислуга років на день звільнення в
календарному обчисленні склала - 29
років 04 місяці 27 днів, у пільговому
обчисленні - 38 років 11 місяців 14 днів,
для виплати одноразової грошової
допомоги при звільнення зі служби - 18
років 10 місяців 00 днів.

Як убачається з послужного списку та
трудової книжки позивача, на підставі
наказу від 25.07.1994 року №340 о/с, його було
звільнено в запас, відповідно до пункту
66 "Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ" за скоєння
вчинків, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу.
Вислуга років - 08 років 06 місяців 25 днів.
Даний наказ позивачем не оскаржувався
та не був скасований.

Наказом від 01.03.1995 року №95 о/с позивача
знову прийнято на службу в органи
внутрішніх справ.

З приводу заявлених вимог, викладених в
апеляційній скарзі, та висновку суду
першої інстанції щодо того, що позивач
має право на отримання одноразової
грошової допомоги, в зв'язку з
повторним звільненням з органів
внутрішніх справ, з урахуванням
періоду попередньої служби, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, при
звільненні зі служби за службовою
невідповідністю, у зв'язку із
систематичним невиконанням умов
контракту військовослужбовцем чи у
зв'язку з обвинувальним вироком суду,
що набрав законної сили, у зв'язку з
набранням законної сили рішенням суду
щодо притягнення до відповідальності
за адміністративне корупційне
правопорушення, пов'язане з порушенням
обмежень, передбачених Законом України
"Про засади запобігання і протидії
корупції", одноразова грошова допомога,
передбачена цією статтею, не
виплачується.

Позивач звільнявся з органів
внутрішніх справ наказом від 25.07.1994
року №340 о/с за скоєння вчинків, що
дискредитують звання рядового і
начальницького складу, а отже позивач
не мав права на призначення
одноразової грошової допомоги.

В ч.6 ст.9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб", зазначається, що особам рядового,
сержантського, старшинського та
офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, у разі повторного їх
звільнення зі служби, одноразова
грошова допомога, передбачена цією
статтею, виплачується за період їх
календарної служби з дня останнього
зарахування на службу без урахування
періоду попередньої служби, за
винятком тих осіб, які при попередньому
звільненні не набули права на
отримання такої грошової допомоги.

Крім того, апелянт вірно зазначає, що
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 року №393
«Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького та
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» (в редакції
станом на час звільнення позивача в 1994
році), особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ,
звільненим зі служби за дискредитацію,
або у зв'язку із засудженням за
вчинення злочину, грошова допомога не
виплачується.

Отже, аналізуючи положення
вищевказаних норм, суд апеляційної
інстанції приходить до однозначного
висновку про те, що позивач взагалі не
мав права на призначення одноразової
грошової допомоги при звільненні 25.07.1994
року, відповідно не міг його набути, і
йому правомірно відмовлено в
зарахуванні стажу роботи за вказаний
період для виплати одноразової
допомоги при звільненні 31.12.2013 року.

Колегія суддів вважає, що позивачу
вірно обчислено період календарної
служби з дня останнього зарахування на
неї, та правильно вираховано вислугу
років для виплати одноразової грошової
допомоги при звільнення зі служби - 18
років 10 місяців 00 днів, оскільки немає
законних підстав для зарахування
стажу роботи ОСОБА_3 в органах
внутрішніх справ з 30.12.1985 року по 25.07.1994
року для виплати одноразової грошової
допомоги при звільненні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
знайшли своє підтвердження під час
апеляційного розгляду справи.

За таких підстав, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
правових підстав для визнання
оскаржуваних дій відповідача
Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
правомірними, та задоволення
апеляційної скарги.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС
України, суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасування постанови
суду першої інстанції та постановлення
нової, якою позовні вимоги слід
залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18.02.2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві про
визнання протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Ганечко О.М.

Судді:
Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя

Ганечко О.М.

Судді:

Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.