Справа № 255/15172/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пруднікова
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року
справа №255/15172/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Бишова М.В. та Ястребової Л.В.,

при секретарі Полторацькій С.С.,

представника відповідача Гнатенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька на
додаткову постанову Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 20 травня
2014 року у справі №255/15172/13-а за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України у Ворошиловському районі м.
Донецька про визнання дій протиправним
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом, в якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача №1/279 від
11.11.2013 року та зобов'язати останнього
здійснити з 21 січня 2009 року перерахунок
та виплату пенсії державного службовця
з урахуванням усіх виплат, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від сукупного
оподатковуваного доходу, в тому числі
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та суми індексації заробітної
плати, з яких сплачено страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування з урахуванням
фактично отриманих сум, відповідно до
Закону України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла на час призначення
пенсії позивачу.

Постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 23 грудня 2013 року,
яка залишена без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 4 лютого 2014
року, позовні вимоги задоволені
частково, визнано протиправним та
скасовано рішення відповідача від
11.11.2013 року №1/279 та зобов'язано
останнього провести з 07.11.2013 року
перерахунок пенсії позивачу з
урахуванням компенсаційних виплат за
матеріальну допомогу на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати, згідно
довідки Головного управління
статистики у Донецькій області від
05.11.2013 року №15/2-498 та здійснити сплату
недоотриманої пенсії.

24 березня 2014 року позивач звернулась
до суду з заявою про винесення
додаткового рішення, а саме просила
доповнити абзац третій резолютивної
частини постанови після слів «… згідно
довідки Головного управління
статистики у Донецькій області від
05.11.2013 року №15/2-498», словами «відповідно
до Закону України «Про державну
службу» в редакції, яка діяла на час
призначення пенсії позивачу».

Додатковою постановою Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 20 травня
2014 року заяву задоволено та зобов'язано
відповідача з 07.11.2013 року провести
перерахунок позивачу з урахуванням
компенсаційних виплат за матеріальну
допомогу на оздоровлення, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати, згідно
довідки Головного управління
статистики у Донецькій області від
05.11.2013 року №15/2-498, відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла на час призначення
пенсії позивачу та здійснити сплату
недоотриманої пенсії.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить додаткову
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні заяви позивача
відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника сторони, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
останні необґрунтованими, а додаткову
постанову суду такою, що підлягає
залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд,
що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадку, зокрема,
якщо:

- щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення.

З аналізу положень статті 168 Кодексу
адміністративного судочинства України
вбачається, що зазначена стаття
передбачає можливість ухвалення у
справі додаткового судового рішення з
метою усунення такого недоліку, як
неповнота судового рішення, тобто
невирішеність якихось питань, які
необхідно було вирішити у рішенні.

Позивач посилається на той факт, що
судом першої інстанції не вирішено
питання щодо однієї із позовних вимог.

При дослідженні матеріалів справи,
колегією суддів встановлено, що
позивач дійсно просив зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції яка діяла
на час призначення пенсії позивачу, але
суд при постановленні рішення ці
вимоги не розглянув і рішення по ним не
прийняв, що є підставою для винесення
додаткової постанови.

За таких обставин, у абзаці третьому
резолютивної частини постанови суд
першої інстанції повинен був вказати,
що перерахунок пенсії потрібно
здійснити у відповідності до Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла на час призначення
позивачу пенсії.

Колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги відповідача, щодо
відмови у перерахунку та виплаті
пенсії державного службовця
відповідно до Закону України «Про
державну службу» в редакції яка діяла
на час призначення пенсії позивачу,
тобто у розмірі 88 відсотків від
заробітної плати, безпідставними з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу", в
редакції чинній на час звернення за
призначенням пенсії за кожний повний
рік роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Тому колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції,
що позивач має право отримувати пенсію
в розмірі 88 % від розрахованої
заробітної плати, оскільки на час
призначення їй пенсії, під час якого
були порушені права позивача, пенсія
була призначена саме у такому
відсотковому відношенні відповідно до
діючої на той час редакції ст. 37 Закону
України № 3723.

Колегія суддів зазначає, що чинне
законодавство не містить норм, які б
передбачали можливість зміни
призначеного при обчисленні пенсії
відсотку заробітної плати в сторону
його зменшення, у зв'язку з чим вважає,
що цей відсоток є незмінним і не
підлягає коригуванню при наступних
перерахунках пенсії.

Колегія суддів також зазначає, що в 2013
році позивачка звернулась до
відповідача не за новим перерахунком
розміру її пенсії в розумінні ст. 37-1
Закону України № 3723, а за відновленням
своїх прав, порушених при призначені їй
пенсії, під час якого при обчисленні її
заробітної плати для призначення
пенсії були враховані не всі складові
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її скасування чи зміни не
вбачається.

Повний текст виготовлений 12 червня 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
168, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Ворошиловському районі м. Донецька
залишити без задоволення.

Додаткову постанову Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 20 травня
2014 року у справі № 255/15172/13-а залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня складення в повному обсязі
до Вищого адміністративного суду
України.

Колегія суддів
С.Ю.Чумак

М.В.Бишов

Л.В.Ястребова