Справа № 805/2537/14
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Буряк І.В.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
справа №805/2537/14

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Гімона М.М.,
суддів Василенко Л.А., Старосуда М.І.,
при секретарі судового засідання
Варчук О.М., за участю представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Домашенко Т.Г., розглянув у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду апеляційну скаргу
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2014 року у справі № 805/2537/14 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2014
року позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
03.12.2013 року №, відповідно до якого
збільшено суму грошового зобов'язання
ОСОБА_4 за платежем податок на додану
вартість на загальну суму 420642,50 грн., у
тому числі за основним платежем 168257,00
грн. та за штрафними санкціями 252 385,50
грн.

Не погодившись з таким рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначив, що постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
перевіркою позивача встановлено, що
останній відвантажував на адресу
покупців виготовлену власну продукцію
із деревини - рудниковий стояк, за
визначеними параметрами згідно ГОСТ, а
тому позивачем неправомірно віднесено
реалізований товар до товарних позицій
4401 і 4403 та не сплачено податок на додану
вартість з операцій по постачанню
обробленої деревини покупцям, чим
порушено вимоги п.188.1 ст.188, пп. «а» п.193.1
ст.193, п.23 підрозділу 2 розділу ХХ
Податкового кодексу України. Це
призвело до заниження податку на
додану вартість за 4 квартал 2011 року і
2012 рік на загальну суму 168257,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення і пояснив, що
він закуповував у лісгоспах
лісоматеріали, які відповідали вимогам
для рудникового стояку і в подальшому
продавав їх на підприємства без
будь-якої обробки, оскільки в цьому не
було потреби. За таких обставин ці
лісоматеріали підпадають під код
УКТЗЕД 4403. Крім того, до суми грошових
зобов'язань за спірним рішенням також
увійшли операції з продажу дров, які
також звільнені від сплати ПДВ.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив апеляційну скаргу
задовольнити, пояснив, що за даними
первинних документів позивач
закуповував лісоматеріали для
виробництва рудникового стояку, а в
подальшому продавав ці лісоматеріали
вже як виріб, тому податковий орган
дійшов висновку про обробку цих
лісоматеріалів, що унеможливлює
віднесення цього товару до коду 4401 або
4403 за УКТЗЕД і обумовлює зобов'язання
позивача сплачувати з цих операцій ПДВ.
Щодо продажу дров, то вони з'явились у
позивача в наслідок обробки лісу, а
тому також не звільнені від ПДВ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, здійснюючи апеляційний
перегляд справи в межах апеляційної
скарги, вважає, що останню необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є фізичною
особою-підприємцем, є платником
податку на додану вартість і перебуває
на податковому обліку у відповідача.

Посадовими особами відповідача була
проведена документальна планова
виїзна перевірка позивача щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2012, по закінченню якої було складено
акт від 15.11.2013 р. №2906/05-18-17-03/НОМЕР_1 (далі
Акт планової перевірки).

Згідно висновків Акту планової
перевірки, встановлені порушення
позивачем п.188.1 ст.188, пп.а п.193.1 ст.193, п.10,
п.23 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість у
2011 та 2012 роках на загальну суму 168 257,00
грн.

Висновки відповідача ґрунтуються на
тому, що позивач відвантажував на
адресу покупців виготовлену власну
продукцію із деревини - рудниковий
стояк, за визначеними параметрами
згідно ГОСТ, а тому позивачем
неправомірно віднесено реалізований
товар до товарних позицій 4401 і 4403 та не
сплачено податок на додану вартість з
операцій з постачання обробленої
деревини покупцям, чим порушено вимоги
п.188.1 ст.188, пп. «а» п.193.1 ст.193, п.23
підрозділу 2 розділу ХХ Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим
занижено податок на додану вартість з 4
квартал 2011 року і 2012 рік на загальну
суму 168 257,00 грн. Крім того, з Акту
перевірки вбачається, що позивачем
також здійснюється реалізація
продукції з деревини власного
виробництва зі сплатою ПДВ.

На підставі Акту планової перевірки
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2013 р. №
, відповідно до якого збільшено
суму грошового зобов'язання ОСОБА_4 за
платежем податок на додану вартість на
загальну суму 420 642,50 грн., у тому числі
за основним платежем 168 257,00 грн. та за
штрафними санкціями 252 385,50 грн.

На вищезазначене податкове
повідомлення-рішення позивачем була
подана скарга до Головного управління
Міндоходів у Донецькій області.

У зв'язку з поданою скаргою, на підставі
доручення Головного управління
Міндоходів у Донецькій області,
наказом начальника Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
08.02.2014 року призначено позапланову
невиїзну перевірку позивача за період
з 01.10.2011 року по 31.12.2012 року з питань
правомірності визначення податкових
зобов'язань з ПДВ.

На результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт перевірки
від 11.02.2014 року № 245/05-18-17-03/НОМЕР_1 (Акт
позапланової перевірки), яким
встановлено порушення позивачем п.188.1
ст.188, пп.а п.193.1 ст.193, п.10, п.23 підрозділу 2
розділу ХХ Податкового кодексу України
в результаті чого занижено податок на
додану вартість у 2011 та 2012 роках на
загальну суму 168257,00 грн.

За наслідками проведеної перевірки,
рішенням Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
відмовлено у задоволені скарги
позивача на податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2013 р.
№.

Також встановлено, що за
реєстраційними документами позивача
основним видом його діяльності є
виробництво інших дерев'яних
будівельних конструкцій і столярних
виробів, КВЕД 16.23.

З Акту позапланової перевірки (том 1 а.с.
46) та долучених до справи договорів
вбачається, що позивачем здійснювалась
закупівля лісоматеріалів для
виготовлення рудстійки.

Згідно податкових та
товарно-транспортних накладних, що
виписувались за операціями з
постачання деревини, в якості товару
зазначено лісоматеріали необроблені
рудниковий стояк. В той же час у
специфікаціях-накладних на
відправлення лісо продукції,
залізничних накладних на перевезення
товару, а також в карантинних
сертифікатах вказано, що на адресу ФОП
ОСОБА_4 на залізничну станцію Макіївка
відвантажувався рудниковий стояк.

Згідно з договорами, видатковими
накладними, рахунками-фактурами,
податковими накладними ОСОБА_4
здійснював продаж товару з назвою
"Лісоматеріали необроблені рудниковий
стояк" і "Дрова паливні" без
оподаткування податком на додану
вартість. Згідно з податковою
звітністю, наданою ОСОБА_4, підставами
для звільнення від ПДВ зазначено
"продаж деревини товарних позицій 4401,
4403 згідно з УКТ ЗЕД, відповідно до п.23
підрозділу 2 розділу ХХ Податкового
кодексу".

Позивачем при відвантажені
товарно-матеріальних цінностей на
адресу покупців застосовувалась
податкова пільга з податку на додану
вартість та виписано податкові
накладні на загальну суму обсягу
постачання 841284,00 грн. без ПДВ ( в тому
числі по лісоматеріалам (руд стойка) на
суму 819514 грн., та дрова паливні на суму
21770 грн.) (том 2 а.с. 235).

Вказані обставини знайшли своє
підтвердження при апеляційному
перегляді справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
надані позивачем документи свідчать
про те, що ФОП ОСОБА_4 правомірно
здійснив реалізацію лісоматеріалів зі
звільненням від сплати ПДВ, оскільки
вони належали до товарної позиції 4401 та
4403 за УКТЗЕД, а тому оскаржуване
податкове повідомлення-рішення є
незаконним.

Розглядаючи справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції про задоволення позову
зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу
України (надалі - ПКУ) об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з:

а) постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію
України;

г) вивезення товарів за межі митної
території України;

е) постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом.

У відповідності до абз.1, абз.2 ст.188
Податкового кодексу України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної)
вартості включаються будь-які суми
коштів, вартість матеріальних і
нематеріальних активів, що передаються
платнику податків безпосередньо
покупцем або через будь-яку третю особу
у зв'язку з компенсацією вартості
товарів/послуг. До складу договірної
(контрактної) вартості не включаються
суми неустойки (штрафів та/або пені),
три проценти річних та інфляційні, що
отримані платником податку внаслідок
невиконання або неналежного виконання
договірних зобов'язань.

Згідно до ст.23 підрозділу 2 Перехідних
положень Податкового кодексу України
тимчасово до 1 січня 2015 року від
оподаткування податком на додану
вартість звільняються операції з
постачання, у тому числі операції з
імпорту відходів та брухту чорних і
кольорових металів та деревини
товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ
ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної
підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також
паперу та картону для утилізації
(макулатури та відходів) товарної
позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки
таких відходів та брухту чорних і
кольорових металів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про митний тариф
України" визначено, що товарною
номенклатурою Митного тарифу України є
Українська класифікація товарів
зовнішньоекономічної діяльності
(УКТЗЕД), яка базується на
Гармонізованій системі опису та
кодування товарів.

Відповідно до розділу ІХ Митного
тарифу України до групи 44 "Деревина і
вироби з деревини, дерев'яне вугілля"
відносяться товарні позиції:

- 4401 - деревина паливна у вигляді колод,
полін, хмизу, гілок, сучків тощо;
деревна тріска або стружка; тирса,
тріска, стружка, уламки та відходи
деревини та скрап, агломеровані або
неагломеровані, у вигляді колод, полін,
брикетів, гранул тощо;

- 4403 - лісоматеріали необроблені, з
видаленою або невидаленою корою або
заболонню, або начорно брусовані або
небрусовані;

- 4404 - деревина бондарна; колоди колоті;
палі, кілки, стовпи загострені з дерева,
але не розпиляні уздовж; лісоматеріали,
начорно обтесані, але не обточені, не
вигнуті або не оброблені іншим
способом, що використовуються для
виробництва ціпків, парасольок, ручок
для інструментів або подібних виробів;
деревина лущена та аналогічна.

Системний аналіз вищенаведених норм
дає підстави для висновку, що головною
ознакою для віднесення лісоматеріалів
до товарної позиції 4403 є відсутність їх
обробки, крім видалення кори та
брукування.

Згідно ГОСТ 616-83 «Стійки рудничні
дерев'яні. Технічні умови», ГОСТ 22297-76
«Стійки рудничні хвойних порід
(пропси)», для виготовлення рудничного
стояку застосовуються тільки хвойні
породи: сосна, ялина, листвениця та
пихта.

З технічних умов для цього виробу
вбачається, що рудниковий стояк це
круглий сортамент для кріплення
гірничих виробок, який
використовується без переробки,
оскільки вимагається лише очистка від
сучків. При цьому для Донецького
вугільного басейну він може бути як з
видаленою, так і з не видаленою корою.

Таким чином, рудниковий стояк за своїми
фізичними властивостями фактично не
потребує обробки, а за ГОСТом для цього
товару передбачені лише певні фізичні
характеристики, яким повинен
відповідати сортамент, що досягається
не завдяки переробки лісоматеріалів, а
лише завдяки їх сортуванню. За таких
обставин позивач обґрунтовано
здійснював продаж рудникової стійки
без сплати ПДТ як товару, що підпадає
під товарну позицію 4403 за УКТЗЕД.

Як пояснили представники позивача, і це
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами, позивач в
лісгоспах закуповував не будь які
необроблені лісоматеріали, а саме такі,
які придатні для використання у якості
рудникового стояку, тобто такі, що
пройшли сортування і відповідають
певним вимогам, а тому вони не вимагали
ніякої додаткової обробки з боку
позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що
відповідач, на якого покладено
обов'язок доказування правомірності
своїх рішень як органу владних
повноважень, наполягаючи на тому, що
рудниковий стояк, продаж якого
здійснював позивач, є продукцією,
створеною внаслідок переробки
позивачем придбаних лісоматеріалів, не
надав суду жодних доказів фактичного
здійснення позивачем такої обробки
деревини та не зміг пояснити, в чому
така обробка полягала. Позиція
відповідача ґрунтується лише на тому,
що за умовами продажу лісоматеріалів
позивач повинен був придбавати їх для
власної переробки, а метою придбання
лісоматеріалів вказано виготовлення
рудникової стійки, що відповідач і
трактує як підтвердження вчинення
позивачем обробки придбаних
лісоматеріалів для продажу як певного
виробу - рудникової стійки. Натомість
таки твердження носять характер
припущень, а порушення позивачем
правил аукціону або умов договору щодо
мети придбання лісоматеріалів не
створює складу правопорушення, у
зв'язку із вчиненням якого
відповідачем прийняте спірне
податкове повідомлення рішення.

Що стосується дров паливних, на
операції з продажу яких відповідач
також нарахував ПДВ, колегія суддів
вважає це рішення протиправним,
оскільки цей товар підпадає під
товарну позицію 4401, яка звільнена від
оподаткування ПДВ. Довід відповідача
про те, що ця продукція утворилась в
результаті діяльності позивача з
деревопереробки, до уваги не
приймається, оскільки вирішальне
значення для віднесення товару до
певної товарної позиції в даному
випадку мають не діяльність, в наслідок
якої товар утворився, а його фізичні
характеристики та властивості і
призначення. Оскільки дрова паливні є
паливною деревиною, то позивач
правомірно здійснював їх продаж без
ПДВ.

З огляду на викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, спір за суттю
вирішений вірно, підстави для
скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду 11 квітня 2014
року у справі № 805/2537/14 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня її складення в
повному обсязі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 13
червня 2014 року.

Колегія суддів
М.М. Гімон

Л.А. Василенко

М.І. Старосуд