Справа № 811/3427/13-а
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 року
справа №811/3427/13-а

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Брегея Р.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша будівельна
компанія 2006» (далі - Товариство) до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів та
зборів у Кіровоградській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство звернулося до суду з
позовом до податкового органу про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07 травня 2013 року, якими збільшені суми
грошових зобов'язань з податків на
додану вартість на 1645 грн. та накладено
штрафну санкцію - 823 грн. і з прибутку -
4717 грн. та накладено штрафну санкцію -
2359 грн.; зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 4674 грн. та такий же
показник об'єкту оподаткування
податком на прибуток -
29155 грн.

Представник позивача підтримала
вимоги заяви.

Стверджувала, що від укладення
договорів купівлі-продажу та надання
послуг з ПП «Ферарі» (далі -
Підприємство) впродовж строку, який
перевірявся податковим органом,
настали реальні правові наслідки,
котрі обумовлювались ними.

На її думку, Товариство
правомірно сформувало в деклараціях з
податку на додану вартість суми
податкового кредиту та включило до
валових витрат відповідних звітних
періодів кошти, котрі сплачені
згаданому контрагенту.

Представник відповідача
заперечив стосовно задоволення позову,
мотивуючи тим, що правочини, котрі
уклало Товариство з
Підприємством, не спрямовувались на
реальне настання наслідків, які
обумовлювалися ними.

Доказом того, як вважає він, є
акт перевірки діяльності вказаного
контрагента.

13 червня 2014 року суд прийняв
рішення про завершення розгляду справи
у порядку письмового провадження
(а.с.240-241).

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, зробив висновок про
задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що
стали підставами звернення.

Так, 10 вересня 2012 року Товариство
(Замовник) та
Підприємство (виконавиць) уклали
договір про надання послуг механізмів
(а.с.26-27).

За умовами договору винагорода
виконавцю визначається на основі
калькуляції вартості однієї
машиногодини експлуатації (а.с.28-30,32).

Згідно актів здавання - приймання робіт
та податкових накладних від 18 та 29
жовтня 2012 року загальна їх вартість
становить 66213,85 грн. (з урахуванням ПДВ у
сумі 11035,64 грн.) (а.с.31,33-35).

10 вересня 2012 року Товариство (замовник)
та Підприємство
(підрядник) уклали договір про надання
послуг з підготовки ділянки для
будівництва заводу по виготовленню
ядерного палива (а.с.36).

За умовами договору вартість роботи
становить 140131,20 грн. (з рахуванням ПДВ -
23355,20 грн.)

На виконання умов договору
Підприємство надало Товариству
довідку про вартість виконання
будівельних робіт, акти приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2012 року (а.с.37-48).

Згідно податкових накладних від 02, 04, 29
жовтня 2012 року загальна виконаних
робіт становить 140131,20 грн. (а.с.49-51).

25 вересня 2012 року Товариство (покупець)
та Підприємство (продавець) уклали
договір купівлі-продажу (а.с.21).

Упродовж жовтня 2012 року Підприємство
поставило Товариству асфальтобетон на
суму 47840 грн. (з урахуванням ПДВ у сумі
7973,33 грн.).

На підтвердження реальності
господарських операції Товариство
надало первині документи
бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові та податкові
накладні від 05, 08 жовтня 2012 року (а.с.22-25).

Перевезенням товару займалося ФОП
ОСОБА_1 за рахунок Підприємства
відповідно до змісту
товарно-транспортних накладних
(а.с.52-64).

01 жовтня 2012 року Товариство (покупець)
та Підприємство (продавець) уклали
договір купівлі-продажу (а.с.13).

Упродовж жовтня 2012 року Підприємство
поставило Товариству асфальтобетон та
бітум на суму 97536,50 грн. (з урахуванням
ПДВ у сумі 16256,08 грн.).

На підтвердження реальності
господарських операції Товариство
надало первині документи
бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, видаткові та податкові
накладні від 09, 10, 16 жовтня
2012 року (а.с.14-20).

Перевезенням товару займалося ФОП
ОСОБА_1 за рахунок Підприємства
відповідно до змісту
товарно-транспортних накладних
(а.с.52-64).

19 квітня 2013 року відповідачем
проведено невиїзну документальну
перевірку діяльності Товариства по
взаємовідносинах з Підприємством за
жовтень 2012 року (а.с.137-145).

Під час перевірки ревізори
досліджували первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
платника податків.

За її результатом ревізори склали
акт, у якому зазначили виявлені
порушення.

Так, вони зробили висновок, що
правочини, котрі уклало
Товариство з Підприємством, є
недійсними (нікчемними), так як не
спрямовувались на настання реальних
наслідків, які обумовлювалися ними.

На їх думку, доказом того є акт
перевірки діяльності згаданого
контрагента.

Керівник відповідача погодився з
висновками ревізорів та прийняв
податкові повідомлення-рішення від 07
травня 2013 року, якими збільшені суми
грошових зобов'язань з податків на
додану вартість на 1645 грн. та накладено
штрафну санкцію - 823 грн. і з прибутку -
4717 грн. та накладено штрафну санкцію -
2359 грн.; зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 4674 грн. та такий же
показник об'єкту оподаткування
податком на прибуток - 29155 грн. (а.с.91-94).

16 квітня 2013 року Кіровоградською ОДПІ
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку діяльності
Підприємства з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Вендо»
(далі - Товариство 2) за жовтень 2012 року
(а.с.150-158).

Акт перевірки містить висновок, що
договори, укладені Підприємством
впродовж згаданого періоду, є
недійсними (нікчемними), оскільки не
спрямовувались на настання наслідків,
котрі обумовлювались ними.

Так, ревізори зробили висновок, що
Підприємство не придбало у
Товариства 2 асфальтобетон та бітум,
які надалі згідно первинних документів
бухгалтерського обліку реалізувало
Товариству.

За результатом проведення перевірки
діяльності Підприємства
керівник податкового органу прийняв
податкові повідомлення -
рішення від 30 квітня 2013 року, якими
збільшено суми грошових зобов'язань з
податків на додану вартість на 51600 грн.
та накладено штрафну санкцію - 12900 грн.
із прибутку - 54180 грн. та накладено
штрафну санкцію - 13545 грн. (а.с.160-161).

Підприємство оскаржило податкові
повідомлення-рішення до суду.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24
вересня 2013 року, яка залишена без змін
ухвалою апеляційною інстанцією від 12
березня 2014 року, позов задоволено
(а.с.224-230).

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції встановив реальність
господарських операції між
Підприємством та Товариством 2.

Юридична оцінка встановлених
судом обставин справи.

Перш за все, акт перевірки це документ,
в якому ревізор фіксує обставини, котрі
встановив, керуючись виключно власним
сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник
податкового органу, який і вирішує
питання про погодження з його
висновками.

У разі погодження з висновками, які
мають негативні наслідки стосовно
платника податків, посадова особа
зобов'язана прийняти відповідне
рішення (у письмовій формі), оскільки це
єдиний спосіб реалізації компетенції
суб'єкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується
з системним аналізом приписів пунктів 2
та 4 статті 56 Податкового кодексу
України.

Зокрема, цією нормою права передбачено,
що податковий орган може прийняти,
окрім податкового
повідомлення-рішення, і інше рішення,
яке платник податків має право
оскаржити до контролюючого органу
вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами
проведення перевірок діяльності
Підприємства податкова інспекція не
звернулися до суду з позовами про
визнання недійсними договорів, котрі
уклав платник податків, в тому числі і з
Товариством, нехтуючи наданими
повноваженнями, передбаченими
Податковим кодексом України, та
положеннями статті 228 Цивільного
кодексу України.

Проводячи перевірку діяльності
Товариства, податкові ревізори
посилались на акт перевірок діяльності
Підприємства як незаперечний доказ
недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили
помилку, оскільки думка особи (іншого
ревізора) не є доказом щодо
встановлення певних обставин.

Такими доказами можуть бути рішення
суду про недійсність договорів,
рішення податкового органу щодо
застосування негативних наслідків
стосовно контрагента, яке останнім
визнається як законне, вирок суду,
показання свідків, тощо.

Скасовуючи податкові повідомлення -
рішення стосовно Підприємства, суд
зробив висновок про реальність
господарських операцій між
Підприємством та Товариством 2.

Таким чином, відповідач не надав
доказів стосовно недійсності
правочинів, які уклало Товариство з
Підприємством.

Більше того, в судовому засіданні
позивач надав суду достатню кількість
доказів стосовно виконання ним та його
контрагентом зобов'язань за
договорами.

Зокрема, суд вбачає це, проаналізувавши
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку Товариства
(податкові, видаткові накладні, докази
транспортування, акти
приймання-передачі, акти приймання
виконаних будівельних робіт).

Оскільки, податковий орган не
намагався перевірити обставини, які
зафіксовані у згаданих письмових
документах, тому суд не вправі ставити
їх під сумнів.

Якщо б суд почав проводити перевірку з
цих питань, то перейняв би на себе
повноваження відповідача, що є
недопустимим.

Окрім того, суд зазначає, що, коли
державні органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретним платником податків, вони
повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживань
з їх боку.

Отже, Товариство включило до
податкового кредиту з податку на
додану вартість та валових витрат суми
коштів за договорами, укладеними з
Підприємством відповідно до приписів
статей 138 та 198 Податкового кодексу
України (датою виникнення права на
податковий кредит та включення коштів
до валових витрат є дата отримання
платником податку товару та надання
послуг, що підтверджено податковою
накладною).

За таких обставин рішення податкового
органу є протиправними.

Таким чином, їх належить скасувати, а
позов - задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 07 травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю «Перша
будівельна компанія 2006» збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість на 1645 грн. та
застосовано штрафну санкцію - 823 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 07 травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю «Перша
будівельна компанія 2006» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за жовтень
2012 року в сумі 4674 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 07 травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю «Перша
будівельна компанія 2006» збільшено суму
грошових зобов'язань з податку на
прибуток на 4717 грн. та застосовано
штрафну санкцію - 2359 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
від 07 травня 2013 року, яким товариству з
обмеженою відповідальністю «Перша
будівельна компанія 2006» зменшено
розмір від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток за
2012 рік у сумі 29155 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Перша
будівельна компанія 2006» судові витрати
в сумі 433,73 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Р.І.Брегей