Справа № 537/801/14-а
Суддя: Фадєєва С. О.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/801/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2014 року
м. Кременчук

Крюківський районний суду м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого судді Фадєєвої С.О.,

при секретарі Герасименко Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представників відповідача Келембет
О.М., Адамчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про скасування
розпорядження міського голови міста
Кременчука Полтавської області про
звільнення, поновлення на публічній
службі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, де просить суд, з врахуванням
уточнень, ухвалити рішення, яким
скасувати як незаконне розпорядження
голови міського голови м. Кременчука
Полтавської області Бабаєва О.М. №22-к
від 11 березня 2013 року про звільнення
його, ОСОБА_1, з посади завідуючого
відділом екологічної безпеки
управління контролю за станом
благоустрою та екологічною безпекою з
11 березня 2013 року за п.4 ст.40 КЗпП
України; поновити його на публічній
службі на посаді завідуючого відділом
екологічної безпеки управління
контролю за станом благоустрою та
екологічною безпекою виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради з
11 березня 2013 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
він працював на посаді завідуючого
відділом екологічної безпеки, а в
подальшому на посаді завідуючого
відділом екологічної безпеки
управління контролю за станом
благоустрою та екологічної безпеки
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради з жовтня 2007 року.
Приблизно з 2011 року у нього суттєво
погіршився зір, у зв'язку із чим він
постійно звертався до різних медичних
закладів і приватних лікарів-окулістів
та проходив амбулаторне та стаціонарне
лікування, а також медичні
обстеження. 11 лютого 2013 року з метою
проходження чергового медичного
обстеження у лікаря - окуліста він
звернувся до керівництва виконкому
Кременчуцької міської ради з письмовою
заявою про надання йому відпустки за
власний рахунок 14 та 15 лютого 2013 року.
Вказана заява 11 лютого 2013 року була
узгоджена з його безпосереднім
керівником - начальником управління
контролю за станом благоустрою та
екологічною безпекою виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Гаріфовим С.О., заступником міського
голови Калашником В.В., та інспектором
по кадрах. ОСОБА_1 вказує, що оскільки
він станом на 13 лютого 2013 року не
отримав відмови в наданні йому
відпустки за власний рахунок, то вважав
це згодою керівництва, оскільки така
практика склалася у виконкомі раніше.
Після проходження 14 та 15 лютого 2013 року
медичного обстеження у м. Києві та м.
Харкові, а також після проходження у
вільний від відвідування лікарні час
підготовки до професійної атестації
інженерів-проектувальників та
проходження тестування і оцінювання
атестаційною архітектурно-будівельною
комісією, позивач 18 лютого вийшов на
роботу та продовжив виконувати свої
службові обов'язки. Лише 19 лютого 2013
року йому запропонували написати
пояснення щодо причин відсутності на
робочому місці 14 та 15 лютого та
повідомили, що на його заяві стоїть
відмітка міського голови про те, що він
не згоден. 11 березня 2013 року
розпорядженням №22-к міського голови
Бабаєва О.М. ОСОБА_1 був звільнений із
займаної посади з 11 березня 2013 року за
прогул відповідно до пункту 4 статті 40
Кодексу законів про працю України на
підставі службової записки начальника
управління контролю за станом
благоустрою та екологічною безпекою
Гаріфова С.О. від 1 березня 2013 року.
Зазначене розпорядження позивач
вважає незаконним та необґрунтованим у
зв'язку із тим, що, на його думку, він
не допустив прогулу, оскільки
заздалегідь звернувся з відповідною
заявою до відповідача, яка була
узгоджена з посадовими особами, про
надання йому відпустки за власний
рахунок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_8 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив суд взяти до уваги, що
у зв'язку із відсутністю у позивача
достатньої кваліфікації для
проведення оцінки впливів на
навколишнє середовище при
проектуванні і будівництві
підприємств, будинків та споруд при
розгляді та погодженні заяв про наміри
будівництва, що входить до його
посадових обов'язків, він, попередньо
узгодивши дати проходження такої
підготовки та дати проходження
медичного огляду, 11 лютого 2013 року
звернувся з письмовою заявою до
міського голови Бабаєва О.М. про
надання йому відпустки за власний
рахунок 14 та 15 лютого 2013 року з метою
проходження медичного огляду, а у
вільний від відвідування лікарень час -
підвищення своєї кваліфікації. Після
використання відпустки позивачу стало
відомо про резолюцію на його заяві
міського голови від 12 лютого 2013 року,
в якій зазначена незгода останнього.
При цьому ні 12, ні 13 лютого ОСОБА_1 не
повідомили про ненадання згоди на
відпустку, більш того, він не був
повідомлений про це з 14 по 18 лютого
включно. Позивач вважає, що він не
здійснив прогул, оскільки належним
чином звернувся із заявою до міського
голови, і яка була належним чином
узгоджена з відповідними посадовими
особами. При цьому підставою винесення
розпорядження вказана службова
записка начальника управління
контролю за станом благоустрою та
екологічною безпекою, тоді як
відповідно до посадової інструкції
завідувач відділом екологічної
безпеки повинен призначатися на посаду
та звільнятися з неї розпорядженням
міського голови відповідно до Закону
«Про службу в органах місцевого
самоврядування» за поданням
заступника міського голови. Крім цього,
профспілковий комітет на засіданні, що
відбулося 11.03.2013 року, рекомендував
вирішити питання про його звільнення
за згодою сторін та фактично не надав
згоди на звільнення ОСОБА_1 за прогул.
Вказав, що за час роботи на посаді
позивач жодних стягнень не мав,
неодноразово отримував заохочення,
відпустка була необхідна йому
насамперед для з»ясування стану
здоров»я, діями позивача не спричинено
жодної шкоди, а навпаки, заощаджені
кошти відповідача

Представники відповідача виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області - Келембет О.М. та
Адамчук Н.О., в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечували,
мотивуючи це тим, що, звільнення
позивача із займаної посади було
правомірним, оскільки останній
допустив невихід на роботу без
поважних причин та за відсутності
відповідного розпорядження міського
голови.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, дослідивши і
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні, суд приходить до висновку,
що позовна заява не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у місячний
строк з дня отримання розпорядження
міського голови про його звільнення, а
саме, 10.04.2013 року, звернувся до суду з
позовом до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про поновлення на
роботі, що підтверджується письмовими
доказами. Рішенням Крюківського
районного суду м. Кременчука від 11.11.2013
року, що не набрало законної сили,
відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні
позову. Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 29.01.2014 року
скасовано рішення Крюківського
районного суду м. Кременчука від 11.11.2013
року скасовано, справа провадженням
закрита як така, що не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства. Оскільки позивач у
встановлений законом строк звернувся
до суду за захистом свого права,
позовні вимоги розглядалися в порядку
цивільного судочинства, суд приходить
до висновку, що причини пропуску строку
звернення до адміністративного суду
ОСОБА_1 з позовом є поважними та вважає
за необхідне поновити позивачеві строк
на звернення до суду.

Як вбачається із трудової книжки
ОСОБА_1, позивач 3 жовтня 2007 року був
переведений на посаду завідуючого
відділом екологічної безпеки
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради згідно розпорядження 73-к
від 3 жовтня 2007 року; 26 квітня 2012 року
переведений на посаду завідуючого
відділом екологічної безпеки
управління благоустрою та екології
відповідно до розпорядження №38-к від 26
квітня 2012 року; 11 вересня 2012 року
управління благоустрою та екології
перейменовано на управління контролю
за станом благоустрою та екологічної
безпеки.

11 лютого 2013 року позивачем на ім'я
міського голови Бабаєва О.М. було
подано заяву, згідно якої він просив
надати два дні відпустки, а саме 14 і 15
лютого 2013 року, без збереження
заробітної плати у зв'язку із
необхідністю проходження медичного
обстеження. Вказана заява 11 лютого 2013
року була погоджена начальником
управління контролю за станом
благоустрою та екологічної безпеки
Гаріфовим С.О., завідувачем сектором з
питань кадрової роботи Дзюбою А.М., а
також заступником міського голови
Калашником В.В. Однак, згідно відмітки
на заяві, 12 лютого 2013 року міським
головою Бабаєвим О.М. затверджено
резолюцію «не згоден».

Як вбачається з матеріалів справи, і не
оспорюється сторонами по справі, 14 та 15
лютого 2013 року позивач дійсно був
відсутній на робочому місці.
Письмовими доказами підтверджується,
що ОСОБА_1 у вказані дні відвідав
медичні установи та пройшов обстеження
(довідка лікаря ОСОБА_10 від 14 лютого 2013
року, консультативний висновок ПП
«Латона» від 15.02.2013 року), а також
пройшов підготовку до професійної
атестації та склав відповідний іспит
(свідоцтво ІП-10-04 від 14 лютого 2013 року,
витяг із протоколу №41 засідання
екзаменаційної комісії, створеної
згідно графіку проведення іспиту
секції з професійної атестації
інженерів-проектувальників від 15
лютого 2013 року).

Суд не вважає переконливими доводи
позивача про поважність причин його
невиходу на роботу, а саме те, що він був
відсутній на роботі, зокрема, у зв'язку
із проходженням підготовки до
професійної атестації з метою
вдосконалення організації своєї
роботи та підвищення кваліфікації,
оскільки, як встановлено в судовому
засіданні і не заперечується сторонами
по справі, проходження зазначеної
підготовки було здійснено за власною
ініціативою позивача без наявності
документів, що підтверджують
необхідність її проходження, а відтак
поїздка з метою проходження зазначеної
підготовки не являється службовим
відрядженням.

1 березня 2013 року за вих. номером 09-18/100
на ім'я міського голови Бабаєва О.М.
начальником управління контролю за
станом благоустрою та екологічної
безпеки Гаріфовим С.О. було направлено
службову записку із інформацією про те,
що завідуючий відділом екологічної
безпеки ОСОБА_1 був відсутній на
робочому місці 14 та 15 лютого 2013 року без
погодження заяви з міським головою, від
письмового пояснення щодо причин
відсутності відмовився на підставі
ст.63 Конституції України. Службова
записка містить витяги з посадової
інструкції, посилання на те, що ОСОБА_1
не вносив жодних пропозицій, планів
щодо удосконалення роботи
комунального підприємства в частині
охорони водних ресурсів та приведення
її у відповідність до вимог
законодавства, заходів усунення
порушень не вживав, та прохання
розглянути питання щодо вжиття заходів
дисциплінарного впливу - звільнення з
займаної посади.

Згідно посадової інструкції
завідуючого відділом екологічної
безпеки управління контролю за станом
благоустрою та екологічною безпекою
ОСОБА_1, він призначається на посаду та
звільняється з неї розпорядженням
міського голови відповідно до Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування» за поданням
заступника міського голови.

Згідно розпорядження міського голови
м. Кременчука №22-к від 11 березня 2013
рокуОСОБА_1. було звільнено із займаної
посади за прогул відповідно до пункту 4
статті 40 Кодексу законів про працю
України на підставі службової записки
начальника управління контролю за
станом благоустрою та екологічної
безпеки Гаріфова С.О. від 1 березня 2013
року.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
40 Кодексу законів про працю України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку прогулу (в тому
числі відсутності на роботі більше
трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України N9 від 6 листопада 1992 року «Про
практику розгляду судами трудових
спорів», при розгляді справ про
поновлення на роботі судам
необхідно з'ясувати, з яких
підстав проведено звільнення
працівника згідно з наказом
(розпорядженням) і перевіряти їх
відповідність законові. Пунктом 24
Постанови визначено, що, прогулом
визнається відсутність працівника на
роботі як протягом усього робочого дня,
так і більше трьох годин безперервно
або сумарно протягом робочого дня без
поважних причин.

В силу ст.20 Закону України «Про службу в
органах місцевого самоврядування»
служба в органах місцевого
самоврядування, крім загальних
підстав, передбачених Кодексом
законів про

працю України, припиняється на
підставі і в порядку, визначених
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", цим та
іншими законами України. Посадові
особи місцевого самоврядування, крім
посадових осіб, зазначених у частині
другій цієї статті, яких притягнуто
до відповідальності за корупційні
правопорушення, підлягають
звільненню з посади у порядку,
визначеному Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Згідно п.10 ч.4 ст. 42 Закону "Про місцеве
самоврядування в Україні" до
повноважень сільського, селищного,
міського голови відноситься в тому
числі призначення на посади та
звільнення з посад керівників
відділів, управлінь та інших
виконавчих органів ради, підприємств,
установ та організацій, що належать
до комунальної власності відповідних
територіальних громад, крім
керівників дошкільних,
загальноосвітніх та позашкільних
навчальних закладів. Відповідно до ст.
59 вказаного Закону сільський,
селищний, міський голова, голова
районної у місті, районної, обласної
ради в межах своїх повноважень видає
розпорядження.

Відповідно до ст..84 КЗпП України за
сімейними обставинами та з інших
причин працівнику може надаватися
відпустка без збереження заробітної
плати на термін, обумовлений угодою між
працівником та власником або
уповноваженим ним органом, але не
більше 15 календарних днів на рік.

З викладеного вбачається, що належною
підставою для відбуття працівника у
відпустку без збереження заробітної
плати є наявність згоди власника або
уповноваженого ним органу та наявність
розпорядження (наказу) відповідного
керівника. Враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
було порушено трудову дисципліну,
оскільки він допустив невихід на
роботу без поважних причин та без
відповідного погодження міського
голови.

Відповідно до частини 1 статті 43
Кодексу законів про працю України,
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Протоколом спільного засідання
профспілкового комітету первинної
профспілкової організації виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області та адміністрації
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області №11
від 26 травня 2014 надано згоду на
звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючого
відділом екологічної безпеки
управління контролю за станом
благоустрою та екологічної безпеки за
пунктом 4 частини 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України.

Суд не сприймає як належні заперечення
представника позивача щодо того, що
згідно з протоколом спільного
засідання профспілкового комітету
первинної профспілкової організації
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області та
адміністрації виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області №7 від 11 березня 2013
року, профспілкова організація не
надала дозволу на його звільнення. В
даному протоколі констатовано факт
порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни 14
та 15 лютого 2013 року та рекомендовано
вирішити питання звільнення його з
посади за згодою сторін, тобто,
профспілковою організацією не
висловлено позиції щодо дачі згоди чи
відмови у такій на звільнення позивача
з посади, тому судом повторно
зобов'язувався профспілковий комітет
первинної профспілкової організації
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
розглянути дане питання.

У відповідності із ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі та у
межах повноважень та засобами,
передбаченими Конституцією та
законами України. Зазначені положення
Конституції України кореспондовані в
ст. 24 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано, з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія), з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто, протягом розумного
строку.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про правомірність дій
відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 із
займаної посади на підставі пункту 4
частини 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України у зв'язку із прогулом та
не вбачає правових підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст.19 Конституції України,
ст.ст.2, 9, 11, 12, 71, 86, 94, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.40, 84 Кодексу законів про
працю України, Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Законом України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», Постановою
Пленуму Верховного суду України № 9 від
6 листопада 1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»,
Інструкцією про службові відрядження в
межах України та за кордон,
затвердженої наказом міністерства
фінансів України №362 від 17 березня 2011
року, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області про
скасування розпорядження міського
голови міста Кременчука Полтавської
області про звільнення, поновлення на
публічній службі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Крюківський районний суд м. Кременчука
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текс постанови виготовлено
12.06.2014 року.

Суддя:

С.О.Фадєєва