Справа № 640/5141/14-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2014 р.Справа № 640/5141/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Матофій Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського
районного суду м. Харкова від
22.04.2014р. по справі № 640/5141/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківського міського центру
зайнятості , Головного
спеціаліста Харківського міського
центру зайнятості Федяя Володимира
Олексійовича

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Харківського міського центру
зайнятості, Головного спеціаліста
Харківського міського центру
зайнятості Федяя Володимира
Олексійовича в якому просив:

- визнати дії відповідачів щодо
направлення його на невідповідну
роботу за професіями листоноша та
охоронник - незаконними;

- визнати дії відповідачів щодо відмови
у направленні його на професійне
навчання до навчального закладу ІІІ-IV
рівня акредитації незаконними;

- визнати дії головного спеціаліста
Харківського міського центру
зайнятості Федяя Володимира
Олексійовича в призначенні йому
наступного прийому на 15 годину 10 хвилин
07 квітня 2014 року без погодження з ним
незаконними.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 22.04.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Харківського міського центру
зайнятості, Головного спеціаліста
Харківського міського центру
зайнятості Федяя Володимира
Олексійовича про визнання дій
незаконними в частині визнання дії
відповідачів щодо відмови у
направленні його на професійне
навчання до навчального закладу ІІІ-ІV
рівня акредитації незаконними
залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 22.04.2014 року і направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної ухвали з
порушенням судом першої інстанції ч. 2
ст. 99 КАС України, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення
адміністративного позову без розгляду,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до адміністративного
суду, встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Згідно ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.99 КАС України передбачено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Аналіз ст. 99, 100 КАС України свідчить про
те, що залишення позову без розгляду у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду може мати місце тільки при
встановленні обставин щодо початку
перебігу строку звернення до суду,
зокрема, обставин, коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, та з'ясування причин
пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.10.2013 року позивач звернувся до
Харківського міського центру
зайнятості із заявою про направлення
його на навчання до вищого навчального
закладу та отримання повної вищої
юридичної освіти.

Відповідачем 08 листопада 2013 року була
надана письмова відповідь
№ХМУЗ-01-С-40-21/13, згідно якої ОСОБА_1
відмовлено у задоволенні його заяви.

Отже, враховуючи те, що предметом
оскарження даного позову є остання
відповідь Харківського міського
центру зайнятості, а тому перебіг
строку звернення до суду з позовом,
пов'язаним з протиправними діями
відповідача, починається з моменту її
отримання.

Слід зазначити, що перебіг строку
звернення до суду починається коли
позивач отримав відповідь на заяву або
коли вона була прийнята (у випадку
відсутності інформації про дату
отримання відповіді), а тому колегія
суддів приходить до висновку, що строк
встановлений частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України позивачем пропущено не було.

Крім того, необхідно звернути увагу на
те, що отримання звернення громадянина
зобов'язує суб'єкта, якому воно
адресовано, розглянути його та надати
відповідь, незалежно від того чи
пов'язане таке звернення з іншими
зверненнями громадянина. А отже, і
право на оскарження дій, виникає по
кожному такому зверненню окремо.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про необхідність залишення
позовних вимог без розгляду на
підставі ст.ст. 99, 100 КАС України є
помилковими.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
допустив порушення процесуального
права, яке призвело до неправильного
вирішення питання, у зв'язку з чим
судове рішення, відповідно до п.4 ч.1 ст.
202 КАС України, підлягає скасуванню з
направленням матеріалів справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 22.04.2014р. по справі №
640/5141/14-а скасувати.

Адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Харківського
міського центру зайнятості ,
Головного спеціаліста Харківського
міського центру зайнятості Федяя
Володимира Олексійовича
в частині позовних вимог про визнання
дій щодо відмови у направлення
позивача на професійне навчання до
навчального закладу ІІІ-VІ рівня
акредитації протиправними направити
до Київського районного суду м. Харкова
для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Ральченко І.М. Рєзнікова С.С. Повний
текст ухвали виготовлений 06.06.2014 р.