Справа № 872/12409/13
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 рокусправа № 811/1580/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Малиш Н.І.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровськ
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "МРК
АГРО-Тема" на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі №811/1580/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МРК АГРО-Тема" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МРК Агро-Тема"
звернулося до суду з позовом до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 25.04.2013;
№ від 25.04.2013.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
податкові повідомленням-рішення
прийнято необґрунтовано та з
порушенням норм матеріального права,
посилання відповідача на нікчемність
правочинів між ТОВ "МРК Агро-Тема"та ТОВ
СП "Содружество", ТОВ "Агрорегіонтрейд
-7" є безпідставними, оскільки правочини
не були визнані недійсними в судовому
порядку, а факт придбання товарів по
вказаним правочинам підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
у задоволенні позову було відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду
подано апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та прийняти
нове про задоволення позову. Скарга
обґрунтована тим, що порушення
встановлені та відображені у акті
перевірки щодо заниження податку на
прибуток та завищення податкового
кредиту у ході розгляду справи не
доведені відповідачем. Зокрема у
скарзі зазначено, що судом першої
інстанції не надано первинним
документам.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову встановив
відсутність ряду первинних документів,
а тому прийшов до висновку про
відсутність придбання позивачем
товару у визначених податковим органом
контрагентів, а тому є вірним висновок
відповідача щодо встановлених
порушень - заниження податку на
прибуток та завищення податкового
кредиту.

Колегія суду погоджується з доводами
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
відповідачем було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку позивача, з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «СП Содружество» за лютий-червень,
серпень, вересень, грудень 2010 року, ПП
«Транс-ВМ» за квітень 2010 року, ТОВ «Агро
Регіон Трейд - 7» за січень 2011 року, за
результатами якої складено акт
№51/22-2/23098668 від 05.04.2013.

Перевіркою виявлені порушення: п.п.7.4.1,
пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», п. 198.3, п.198.6
ст.198 Податкового Кодексу України
завищено податковий кредит на загальну
суму 24 891грн., що підлягає сплаті до
бюджету, т.ч. по періодам лютий 2010 року
на суму 248 грн., березень 2010 року на суму
491грн., квітень 2010 року на суму 108 грн.,
травень 2010 року на суму 445 грн., червень
2010 року на суму 1799 грн., серпень 2010 року
на суму 633 грн., вересень 2010 року на суму
3205 грн., грудень 2010 року на суму 1295 грн.,
січень 2011 року на суму 16667 грн.; та п.5.1,
п.п.5.2.1 п.5.2, п. 5.3.9 ст.5 Закону України від
28.12.1994 р. № 334/94-ВР "Про оподаткування
прибутку підприємств" занижено податок
на прибуток на загальну суму -31 114 грн., в
тому числі: І квартал 2010 року на суму 924
грн., II квартал 2010 року на суму 2940 грн.,
III квартал 2010 року на суму 4798 грн., IV
квартал 2010 року на суму 1619 грн., І
квартал 2011 року на суму 20834 грн.

До такого висновку перевіряючи прийшли
з підстав відсутності доказів
придбання товарів.

За результатами перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 25.04.2013,
за зобов'язанням з податку на прибуток,
за основним платежем, у сумі 31 114 грн., за
штрафними санкціями 2 571 грн.;
податковим повідомленням-рішенням
№ від 25.04.2013 за зобов'язанням з
податку на додану вартість за основним
платежем у сумі 24 152 грн., штрафних
санкцій - 1872 грн.

Судом першої інстанції встановлено що
позивач за перевіряє мий період
формував витрати та податковий кредит
за взаємовідносинами з ТОВ «СП
Содружество», ПП «Транс-ВМ» та ТОВ
«Агро Регіон Трейд - 7».

Відповідно матеріалам справи на
підтвердження взаємовідносин із ТОВ
«Агро Регіон Трейд - 7» позивачем надано
договір купівлі-продажу сівалки від
24.01.2011 укладеного позивачем з ТОВ
«Агро Регіон Трейд - 7», податкова
накладна від 24.01.2011р. №95, видаткова
накладна від 24.01.2011р. №ТОВ2401-7 та
виписка з банку від 17.01.2011р. (а.с. 55-58 Т1).

Проте відповідно до виписки банку, за
вказаний товар позивачем до укладення
вказаного договору 17.01.2011р. було
здійснено оплату за товар, а також
відповідно цієї ж виписки банку оплата
проводилась по рахунку №0114-01 від
14.01.2011р.

Отже, рахунок на товар сівалку було
надано контрагентом раніше ніж був
укладений договір, а також оплата була
здійснена раніше укладення договору.

Такого рахунку позивачем надано до
матеріалів справи не було, про що
зазначав у судовому засіданні
представнику позивача суд апеляційної
інстанції, проте представник
товариства не зазначив про можливість
надати такий документ суду.

Щодо придбання товару позивачем у ТОВ
«СП Содружество», як доказ позивачем
надані суду видаткові накладні,
податкові накладні та виписки з банку
(а.с. 62-86 Т1).

Проте відповідно до виписки банку, за
товар позивачем оплата проводилась по
рахункам та зазначені їх номери та
дати.

Таких рахунків та договору позивачем
надано не було, про що зазначав у
судовому засіданні представнику
позивача суд апеляційної інстанції,
проте представник товариства не
зазначив про можливість надати такі
документи суду.

Щодо придбання товару позивачем у ПП
«Транс-ВМ», як доказ позивачем надані
суду накладна, податкова накладна,
виписка з банку (а.с. 170-172 Т1)..

Проте відповідно до виписки банку від
02.06.2010р. за товар позивачем оплата
проводилась згідно договору від
01.05.2009р. №5/05.

Такого договору позивачем надано не
було, про що зазначав у судовому
засіданні представнику позивача суд
апеляційної інстанції, проте
представник товариства не зазначив про
можливість його надати.

Матеріали справи містять документи
продажу позивачем товару своїм
контрагентам (а.с. 87-169 Т1), проте
відповідач як на доказ виявлення
порушень зазначає про відсутність
доказу отримання позивачем товару від
ТОВ «СП Содружество», ПП «Транс-ВМ» та
ТОВ «Агро Регіон Трейд - 7».

Згідно п.5.1 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
валові витрати виробництва та обігу -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляють) таким платником податку
для їх подальшого використання у
власній господарській діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», до складу валових витрат
відносяться суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охорони праці.

Підпунктом 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», встановлено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунками, платіжними
та іншими документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Порядок формування податкового
кредиту, підстави його виникнення,
регламентований п.7.4, 7.5 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість».

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України
встановлено, що датою виникнення права
платника податку на внесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства, у ході розгляду
справи судом повинні оцінюватися
документи, надані платником податків
на підтвердження свого права на
податковий кредит з ПДВ та формування
валових витрат.

Перш за все такі документи повинні бути
достовірними, тобто відображати
реальні події. У зв'язку із цим навіть
бездоганно оформлений документ не
може підтверджувати право на
податковий кредит у тому випадку, якщо
у ході розгляду справи буде
встановлено невідповідність
фактичного й задокументованого
платником податків руху активів.

Як зазначено вище, суд приходить до
висновку, про відсутність у позивача
належним чином оформлених первинних
документів по фінансово-господарських
взаємовідносинах з ТОВ «СП
Содружество», ПП «Транс-ВМ» та ТОВ
«Агро Регіон Трейд - 7».

Тому, згідно вимог чинного
законодавства надані первинні
документи не можуть бути визнані
безумовною підставою для формування
витрат та віднесення суми ПДВ до
податкового кредиту.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "МРК
АГРО-Тема" залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі №811/1580/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МРК АГРО-Тема" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС
України ухвала може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник