Справа № 812/3441/14
Суддя: Т.С. Ушаков
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3441/14

Луганський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Ушакова Т.С.,

при секретарі судового засідання
Разіній Н.В.,

за участю:

представника позивача: не з'явився,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Стахановської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Приватного
підприємства «Любакс» про стягнення
коштів за податковим боргом в сумі 33
381,39 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Стахановської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Приватного підприємства
«Любакс» про стягнення коштів за
податковим боргом в сумі 33 381,39 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ПП
«Любакс» не сплачено до бюджету
узгоджену суму податкового боргу з
єдиного податку з юридичних осіб в сумі
33 381,39 грн. Керівнику ПП «Любакс» під
особистий підпис було вручено
податкову вимогу № 86-25 від 03.03.2014, яка
відповідачем оскаржена не була.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просив провести
розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки суду не
повідомив, про дату, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних в матеріалах справи
доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивача, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наявних у
матеріалах справи доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

01 січня 2011 року набув чинності
Податковий Кодекс України від 02.12.2010
№2755-VI, який встановлює перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до ст. 6 Податкового Кодексу
України від 02.12.2010 №2755-VI податком є
обов'язковий, безумовний платіж до
відповідного бюджету, що справляється
з платників податку відповідно до
цього Кодексу.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності;

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у
встановлені законодавством строки;

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України визначено, що
контролюючі органи мають право,
зокрема, застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Приватне
підприємство «Любакс» зареєстровано
як юридична особа, ідентифікаційний
код 34249979.

Згідно п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу
України юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового
кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи -
підприємці, які не використовують
працю найманих осіб, здійснюють
виключно роздрібний продаж товарів з
торговельних місць на ринках та/або
провадять господарську діяльність з
надання побутових послуг населенню і
обсяг доходу яких протягом
календарного року не перевищує 150000
гривень;

2) друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на
фізичних осіб - підприємців, які
надають посередницькі послуги з
купівлі, продажу, оренди та оцінювання
нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК
009:2005), а також здійснюють діяльність з
виробництва, постачання, продажу
(реалізації) ювелірних та побутових
виробів з дорогоцінних металів,
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення та
напівдорогоцінного каміння. Такі
фізичні особи - підприємці належать
виключно до третьої або п'ятої групи
платників єдиного податку, якщо
відповідають вимогам, встановленим для
таких груп;

3) третя група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 20 осіб;

обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи -
суб'єкти господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, які
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

середньооблікова кількість
працівників не перевищує 50 осіб;

обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

5) п'ята група - фізичні особи -
підприємці, які протягом календарного
року відповідають сукупності таких
критеріїв:

не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, не
обмежена;

обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень;

6) шоста група - юридичні особи - суб'єкти
господарювання будь-якої
організаційно-правової форми, у яких
протягом календарного року обсяг
доходу не перевищує 20000000 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач належить до шостої групи
платників єдиного податку.

Згідно п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу
України ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки).

Відповідно до п.п. 293.3.2 п. 293.3 ст. 293
Податкового кодексу України для п'ятої
і шостої груп платників єдиного
податку відсоткова ставка єдиного
податку встановлюється у розмірі 5
відсотків доходу - у разі сплати
податку на додану вартість згідно з цим
Кодексом.

Відповідно п. 294.1 ст. 294 Податкового
кодексу України Податковим (звітним)
періодом для платників єдиного податку
третьої-шостої груп є календарний
квартал.

Пунктом 295.3 статті 295 Податкового
кодексу України визначено, що платники
єдиного податку третьої - шостої груп
сплачують єдиний податок протягом 10
календарних днів після граничного
строку подання податкової декларації
за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п. 300.1 ст. 301 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку,
а також за своєчасність подання
податкових декларацій.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідачем було подато до податкової
інспекції податкову декларацію
платника єдиного податку - юридичної
особи № від 28.01.2014 на суму 33 431,04
грн.

Згідно зворотного боку облікової
картки платника за відповідачем
рахується заборгованість зі сплати
єдиного податку в розмірі 33 381,39 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу
України у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що контролюючим
органом 05.03.2014 було вручено директору
відповідача податкову вимогу № 86-25 від
03.03.2014.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 Податкового
кодексу України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Згідно з п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу
України контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги.

Таким чином, законодавець встановив, що
саме контролюючі органи здійснюють за
платника податку погашення
податкового боргу шляхом стягнення
грошових коштів з рахунків банку, які
обслуговують платника.

Враховуючи те, що відповідач за час
судового розгляду справи доказів, які б
спростовували доводи позивача, суду не
надав, у добровільному порядку
податковий борг з єдиного податку з
юридичних осіб не сплатив, позовні
вимоги визнаються судом
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного
судочинства України у судовому
засіданні, у якому закінчився розгляд
справи, оголошено вступну та
резолютивну частини постанови та
повідомлено, що постанову у повному
обсязі буде виготовлено 16 червня 2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Стахановської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Приватного підприємства «Любакс» про
стягнення коштів за податковим боргом
в сумі 33 381,39 грн. задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути кошти Приватного
підприємства «Любакс»
(ідентифікаційний код 34249979,
місцезнаходження: 94013, Луганська
область, м. Стаханов, вул. Стаханова, 2А),
з рахунків у банках, що його
обслуговують, в сумі 33 381,39 грн.
(тридцять три тисячі триста вісімдесят
одна гривня 39 копійок) в рахунок
погашення податкового боргу з єдиного
податку з юридичних осіб.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 16 червня 2014 року.

Суддя
Т.С. Ушаков