Справа № 2-а-1385/11/2211
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1385/11/2211
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішині Хмельницької області на
постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 15 червня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2011 року позивач звернулася до
Нетішинського районного суду
Хмельницької області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Нетішині Хмельницької області про
визнання дій відповідача
неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснити позивачу
перерахунок та виплату пенсії по
інвалідності з 01.06.2008 року на підставі
ст. ст. 50, 54, ч. 3 ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
розрахунку шести мінімальних пенсій за
віком щомісячно, щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, установленого
Законами про Державний бюджет України
на відповідні роки, з врахуванням
положень інших нормативних актів,
якими визначається розмір мінімальної
пенсії за віком, з нарахуванням інших,
передбачених діючим законодавством
коефіцієнтів, пільг та доплат на які
позивач має право; зобов'язання
відповідача мінімальну пенсію за віком
обчислювати, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
установленого законами про Державний
бюджет України на відповідні роки, з
урахуванням положень інших
нормативних актів, якими визначається
розмір мінімальної пенсії за віком та
забезпечити їх виплату в зазначених
розмірах до зміни в установленому
законодавством порядку ст. ст. 50, 54, ч. 3
ст. 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Постановою Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 15 червня
2011 року позов задоволено: визнано дії
відповідача неправомірним щодо
відмови в нарахуванні державної та
додаткової пенсії позивачу у розмірі,
передбаченому ст. 50, 54, ч. 3 ст. 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 15 грудня 2010 року; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інваліду ІІІ
групи, виходячи із розрахунку 6
мінімальних розмірів державної пенсії
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в
розмірі 50 % від зазначеного
мінімального розміру державної пенсії
за віком, передбачених ст. ст. 50, 54, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
починаючи з 15 грудня 2010 року по день
припинення права на таку пенсію.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову як таку, що винесена з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач є
потерпілою від Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1, отримує
пенсію та часткову доплату за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначену у
відповідності до статтей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно зі ст. 50 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії І, зокрема
інвалідам ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Ч. 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено,
що в усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу вказані доплати
виплачувалися у розмірі, визначеному
постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року та № 654 від
16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з
постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року та № 654 від
16.07.2008 року, суд першої інстанції
правомірно дійшов висновку, що
відповідачем протиправно проводилися
виплати пенсій в розмірах менших, ніж
це передбачено статтями 50, 54
зазначеного Закону.

Таким чином, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
нарахування та виплату державної
пенсії як особі, віднесеній до 1
категорії, та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах,
встановлених Законом.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, задовольнивши
позовні вимоги у повному обсязі,
необґрунтовано застосував ст. 67 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з наступних
підстав.

Так, відповідно до вказаної статті
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати. Крім
індексації пенсії, яка здійснюється
відповідно до законодавства про
індексацію грошових доходів населення,
у разі, якщо величина середньої
заробітної плати в Україні за даними
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади в
галузі статистики за минулий рік
зросла, то з 01 березня поточного року
розмір пенсії підвищується в порядку,
встановленому частиною другою ст. 42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, зокрема, пенсії,
стипендії, оплата праці (грошове
забезпечення), суми виплат, що
здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, суми
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також суми, що
виплачуються особам, які мають право
на відшкодування шкоди в разі втрати
годувальника.

Таким чином, призначені оскаржуваною
постановою позивачу види доплат не
підлягають індексації в порядку,
визначеному ст. 67 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в зв'язку з
чим в задоволенні позовних вимог в цій
частині позивачу слід відмовити.

Відповідно до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, скасувати
постанову суду та прийняти нову.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області задовольнити
повністю.

Постанову Нетішинського районного
суду Хмельницької області від 15 червня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішині
Хмельницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області щодо відмови в
перерахунку основної та додаткової
пенсії в розмірах, передбачених ст. ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Нетішині
Хмельницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 державну пенсію у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком,
що передбачена ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком, що передбачена ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 15 грудня 2010 року по день
припинення права на таку допомогу, з
урахуванням виплачених сум."

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.