Справа № 2а-83/10/1870
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К-32191/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Гончарук
І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кролевецький агрокомбінат
хлібопродуктів»

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2010 року

у справі № 2-а-83/10/1870

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів»

до Глухівської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області

про визнання протиправними та
нечинними податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Глухівської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області
(далі - відповідач) про визнання
частково нечинним податкового
повідомлення-рішення від 23 січня 2009
року № на суму 547212,47 грн., з яких:
386351,00 грн. - основного платежу, 160861,47 грн.
- штрафних (фінансових) санкцій;
визнання нечинним у повному обсязі
податкового повідомлення-рішення від 23
січня 2009 року № (в редакції
уточнення позовних - т.1 арк. справи
134-135).

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2010
року позов задоволено. Визнано
протиправними та нечинними податкові
повідомлення-рішення Глухівської МДПІ
Сумської області від 23 січня 2009 року №
про визначення податкового
зобов'язання ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» з
податку на прибуток в розмірі 557466,40
грн., в тому числі штрафні санкції в
сумі 163273,40 грн., та № про
визначення податкового зобов'язання
ТОВ «Кролевецький агрокомбінат
хлібопродуктів» з податку на додану
вартість в розмірі 463621,50 грн., в тому
числі штрафні санкції в сумі 154540,50 грн.
Стягнуто за рахунок державного бюджету
на користь ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» судовий
збір у розмірі 3,40 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2010 року постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2010
року скасовано. Прийнято нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів»,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2010 року та залишити в силі постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 26 травня 2010 року.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Глухівською МДПІ Сумської області була
проведена виїзна планова перевірка ТОВ
«Кролевецький агрокомбінат
хлібопродуктів» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 липня 2007 року по 30 вересня 2008
року, валютного та іншого
законодавства за період з 01 липня 2007
року по 30 вересня 2008 року, за
результатами якої складений акт №
12/23/34135221 від 12 січня 2009 року.

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені вимоги:
підпунктів 4.1.1, 4.1.4 пункту 4.1 статті 4,
пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту
5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 394193,00 грн., у
тому числі по періодах: за 3 квартал 2007
року - 68169,00 грн., за 4 квартал 2007 року -
73018,00 грн., за 1 квартал 2008 року - 127453,00
грн., за 2 квартал 2008 року - 97712,00 грн., за 3
квартал 2008 року - 27841,00 грн.; підпункту
7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 309081,00
грн., у тому числі по періодах: за липень
2007 року - 19820,00 грн., за серпень 2007 року -
2800,00 грн., за вересень 2007 року - 27155,00 грн.,
за жовтень 2007 року - 14301,00 грн., за
листопад 2007 року - 12920,00 грн., за грудень
2007 року - 30839,00 грн., за січень 2008 року -
49953,00 грн., за лютий 2008 року - 17921,00 грн., за
березень 2008 року - 29235,00 грн., за квітень
2008 року - 62450,00 грн., за червень 2008 року -
19460,00 грн., за липень 2008 року - 9965,00 грн.,
за серпень 2008 року - 6837,00 грн., за
вересень 2008 року - 5425,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що позивач неправомірно сформував
валові витрати та податковий кредит за
господарськими операціями,
проведеними: з ПП «Авіс-сервіст» на
підставі договору поставки № 24/05 від 24
травня 2007 року про виконання
ремонтно-будівельних робіт, оскільки
ПП «Авіс-сервіст» за місцезнаходженням
не знаходиться, а згідно пояснень
ОСОБА_1, який значиться засновником,
керівником та головним бухгалтером ПП
«Авіс-сервіст», він не має будь-якого
відношення до діяльності цього
підприємства, з урахуванням того, що
позивачем не надано документів, які б
підтверджували транспортування
товарно-матеріальних цінностей до
покупця; з ПП «Агрояр» на підставі
договорів поставки №К12/07 від 12 липня 2007
року, №К30/07-3 від 30 липня 2007 року, №К30/07-2
від 30 липня 2007 року, №К31/07 від 31 липня 2007
року, №К25/10 від 25 жовтня 2007 року, №К25/10-1
від 25 жовтня 2007 року, №К05/11 від 05
листопада 2007 року, №К05/12-1 від 05 грудня
2007 року, №К01/04-1 від 01 квітня 2008 року,
оскільки ПП «Агрояр» за
місцезнаходженням не знаходиться, а
відносно ОСОБА_2, який значиться
директором та засновником ПП «Агрояр»,
порушено кримінальну справу за
ознаками злочину, передбаченого
частиною 3 статті 212 Кримінального
кодексу України, з урахуванням того, що
позивачем не надано документів, які б
підтверджували транспортування
товарно-матеріальних цінностей до
покупця; з суб'єктом господарської
діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 на
підставі договору про надання послуг
по перевезенню вантажів № 01/08 від 01
серпня 2007 року (в редакції додаткових
угод б/н від 07 вересня 2007 року, № 3 від 01
листопада 2007 року, № 4 від 15 листопада
2007 року, № 5 від 01 грудня 2007 року, № 6 від
01 березня 2008 року, № 7 від 12 травня 2008
року, № 8 від 01 липня 2008 року), оскільки
ОСОБА_3 власних транспортних засобів
для здійснення автомобільних
перевезень не має, ліцензій на право
надання послуг по автоперевезенню у
період з 01 липня 2007 року по 30 вересня 2008
року не отримував. Вказані обставини,
на думку податкового органу, свідчать
про нікчемність правочинів, укладених
позивачем з вказаними вище
контрагентами, з огляду на що первинні
бухгалтерські документи, виписані
зазначеними суб'єктами господарювання,
не дають позивачу права на формування
валових витрат та податкового кредиту.
Також, у акті перевірки було
встановлено заниження позивачем
валового доходу за період, який
перевірявся, на загальну суму 31368,000
грн., яке позивачем не оспорювалось.

23 січня 2009 року Глухівська МДПІ
Сумської області на підставі вказаного
акту перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на
прибуток у розмірі 557466,40 грн., у тому
числі: 394193,00 грн. - за основним платежем,
163273,40 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Вказане податкове
повідомлення-рішення в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток у сумі 10253,93 грн., з
яких: 7842,00 грн. - основний платіж та 2411,93
грн. - штрафні (фінансові) санкції,
позивачем не оскаржувалось.

11 січня 2010 року ДПІ у м. Краматорську
Донецької області на підставі
вказаного акту пере23 січня 2009 року
Глухівська МДПІ Сумської області на
підставі вказаного акту перевірки
прийняла податкове
повідомлення-рішення № /0, яким
згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2
пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3
пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
визначила ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» суму
податкового зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) за платежем: податок на додану
вартість у розмірі 463621,50 грн., у тому
числі: 309081,00 грн. - за основним платежем,
154540,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
позивач правомірно включив до складу
валових витрат вартість придбаних ПП
«Авіс-сервіст», ПП «Агрояр», суб'єкта
господарської діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 товарів (робіт, послуг), а
податок на додану вартість, сплачений у
складі такої вартості - до податкового
кредиту, оскільки фактичне виконання
зобов'язань сторін за укладеними
договорами підтверджується належним
чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, що також
було підтверджено у постанові
Господарського суду Сумської області
від 30 березня 2009 року у справі № АС3/83-09,
постанові Сумського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2009
року у справі № 2А-63/09/1870 та постанові
Сумського окружного адміністративного
суду від 21 грудня 2009 року у справі №
2а-115/09/1870, які набрали законної сили, з
урахуванням того, що поставка
товарно-матеріальних цінностей
здійснювалась на умовах СРТ - ДП ДАК
«Хліб України» «Кролевецький КХП».

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що наявні у ТОВ
«Кролевецький агрокомбінат
хлібопродуктів» належним чином
оформлені договори та первинні
бухгалтерські документи не можуть бути
безумовною підставою для формування
позивачем валових витрат та
податкового кредиту, оскільки доказів
фактичного відправлення продавцями
товарів та отримання позивачем таких
товарів матеріали справи не містять, з
урахуванням того, що директор ПП
«Авіс-сервіст» на період здійснення
розрахунків відбував покарання у
Березанській виправній колонії, а
директора ПП «Агрояр» було звільнено
від кримінальної відповідальності на
підставі статті 1 Закону України «Про
амністію».

Однак з такими висновками судів
колегія суддів погодитись не може, з
огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у зв'язку
з формуванням платником податку на
прибуток і податку на додану вартість,
валових витрат та податкового кредиту,
регулюються статтею 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) та статтею 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 5.1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Абзацом 3 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (у редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

За приписами абзацу 1 підпункту 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Суд касаційної інстанції відзначає, що
наявність у покупця (замовника) належно
оформлених документів, які відповідно
до Закону України Про оподаткування
прибутку підприємств» та Закону
України «Про податок на додану
вартість» необхідні для віднесення
витрат на оплату вартості товарів
(робіт, послуг) до складу валових
витрат, а сум податку на додану
вартість, сплачених у складі вартості
придбаних товарів (робіт, послуг) до
податкового кредиту, не є безумовною
підставою для формування валових
витрат та податкового кредиту за
такими операціями, якщо податковий
орган доведе, що відомості, які
містяться в таких документах, не
відповідають дійсності, як у випадку
нездійснення самих операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, в
обґрунтування реальності
господарських операцій ПП
«Авіс-сервіст», ПП «Агрояр», суб'єктом
господарської діяльності - фізичною
особою ОСОБА_3 підтверджується
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, зокрема:
видатковими накладними, податковими
накладними, банківськими виписками,
платіжними дорученнями,
аналізами-ордерами на прийомку зерна
та насіння олійних культур і
квитанціями, реєстрами накладних на
прийняте зерно з визначенням якості
про середньодобовому зразку,
складськими квитанціями ДП ДАК «Хліб
України» «Кролевецький КХП», актами
виконаних робіт, товарно-транспортними
накладними, з урахуванням того, що
придбані позивачем ПП «Авіс-сервіст»
та ПП «Агрояр» товарно-матеріальні
цінності були реалізовані іншим
суб'єктам господарювання, доставка
яких від позивача здійснювалась
суб'єктом господарської діяльності -
фізичною особою ОСОБА_3 (т.2 арк. справи
1-213, т.3 арк. справи 1-274, т.4 арк. справи
1-280).

Також, матеріали справи містять
постанову Господарського суду
Сумської області від 30 березня 2009 року
у справі № АС3/83-09, постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2009 року у справі № 2А-63/09/1870 та
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2009
року у справі № 2а-115/09/1870, які набрали
законної сили, якими у задоволенні
позовів Глухівської МДПІ Сумської
області про стягнення коштів,
отриманих за нікчемними правочинами,
укладеними між ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» та ПП
«Авіс-сервіст», ПП «Агрояр», суб'єктом
господарської діяльності - фізичною
особою ОСОБА_3, було відмовлено (т.1 арк.
справи 11-14, 82-86, 112-113, 119-123).

Зокрема, в мотивувальних частинах
зазначених судових рішень була
встановлена реальність господарських
операцій між ТОВ «Кролевецький
агрокомбінат хлібопродуктів» та ПП
«Авіс-сервіст», ПП «Агрояр», суб'єктом
господарської діяльності - фізичною
особою ОСОБА_3.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Разом з цим, суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи податкове
повідомлення-рішення № /0 від 23
січня 2009 року у повному обсязі, не надав
належної правової оцінки тому, що
вказане податкове
повідомлення-рішення оскаржувалось
позивачем в частині. При цьому,
виходячи за межі позовних вимог, суд не
обґрунтував, яким чином це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, суд касаційної інстанції
не може визнати законними і
обґрунтованими судові рішення
попередніх інстанцій, оскільки останні
ухвалені без повного та всебічного
з'ясування обставин, якими сторони
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення, та інших обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до положень статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи те, що суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, а порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального права могли призвести
до неправильного вирішення справи і не
можуть бути усунені судом касаційної
інстанції, постанова Сумського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2010 року та постанова
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2010 року підлягають скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При новому розгляді суди повинні також
врахувати, що чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди - покупця товарів (робіт, послуг),
яка є платником податків, не покладено
обов'язку за можливі будь-які
неправомірні дії постачальників
товару зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування валових витрат та
податкового кредиту. Лише достовірне
встановлення в ході судового розгляду
на підставі належних доказів факту
узгодженості дій платника податків з
недобросовісними постачальниками з
метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару від виконання податкових
зобов'язань може слугувати підставою
для відмови у праві на включення
понесених витрат до складу валових та у
праві на податковий кредит. При цьому
такі висновки не можуть ґрунтуватися
на припущеннях, а можуть ґрунтуватися
лише на належних, достатніх, а також тих
доказах, які одержані з дотриманням
закону.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції необхідно врахувати
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінити докази, що
мають юридичне значення для її
розгляду та вирішення спору по суті, і в
залежності від встановленого
правильного визначити норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
та прийняте обґрунтоване і законне
судове рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, ч. 2, ч.
4 ст. 227, ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кролевецький агрокомбінат
хлібопродуктів» задовольнити
частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2010
року та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2010 року скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна