Справа № 808/1706/14
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/1706/14

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року , о 12-20 годині,

Справа № 808/1706/14

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Виробничо-торгівельна фірма «Селена»

до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя (далі - ДПІ) було проведено перевірку ПАТ «ВТФ «Селена», за результатами якої складено акт та встановлено порушення: заниження податку на прибуток на 326901 гривень; завищення від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток за 2012 рік на 4497119 гривень; ненадання декларації з податку на прибуток; порушення граничного строку подання декларації з ПДВ за липень 2011 року.

З висновками перевірки позивач не згоден, вважає їх необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи й вимогам чинного законодавства України, з наступних підстав.

27.10.2010 між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Офіс-центр ЛТД» укладено договір іпотеки нерухомого майна на аренду приміщення першого поверху житлового будинку та прибудови, літ. А-18, А1, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лобановського Валерія (вул. Спортивна), буд. 30. Даний договір було укладено у якості забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА», відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у сумі 9 200 000 гривень для розрахунків з постачальниками за сировину, матеріали, обладнання, в тому числі по зовнішньоекономічним контрактам, виплати заробітної плати та податків і обов’язкових платежів, строком з 27.10.2010 по 26.10.2012 включно.

Договором іпотеки передбачено право кредитора (банку) на звернення стягнення на предметі іпотеки, якщо на момент настання строку виконання зобов’язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені кредитним договором строки суми кредиту; та/або повній або частковій несплаті в строк сум штрафних санкцій.

У зв’язку з невиконанням боржником умов кредитного договору відбулася реалізація предмета іпотеки у якості часткового виконання зобов’язань за кредитним договором.

У даному випадку відбулася зміна кредитора у зобов’язанні: у ТОВ «Офіс-центр ЛТД» виникло право вимоги повернення сплаченої суми коштів до ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА», а в останнього, у свою чергу, виникають зобов’язання (кредиторська заборгованість), що відображено у регістрах бухгалтерського обліку за березень 2013 року, наданих під час перевірки.

ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА» задекларовано 9 647 401 гривень за 2012 рік, отже, податкова декларація на прибуток за 2013 рік не подається, а тому висновки перевіряючих з цього приводу є безпідставними, а саме: донарахування податку на прибуток у розмірі 326 901 гривень, а також штрафних санкцій у розмірі 82 065,25 гривень. Податкові наслідки, пов’язані з відчуженням предмета іпотеки, для ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА» відсутні, а тому висновки перевіряючих щодо донарахування податку на прибуток за перший квартал 2013 року є неправомірними.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує і просить його задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні, зазначивши в запереченнях, що в ході проведення перевірки встановлено, що 26.03.2013, в рахунок погашення заборгованості перед АКБ «Індустріалбанк» за договором кредитної лінії, ПАТ ВТФ «Селена» було передано предмети іпотеки: виробничі корпуси № 0011, № 0026, 001, склад готової продукції, адміністративний корпус, приміщення першого поверху житлового будинку та прибудови А-18, А1, що належить майновому поручителю ТОВ «Офіс-Центр ЛТД» на загальну суму 10 572 998 гривень.

Фактично ПАТ ВТФ «Селена» безоплатно отримало основні засоби у вигляді приміщення першого поверху житлового будинку та прибудови А-18, А1, які були передані в рахунок погашення заборгованості ПАТ ВТФ «Селена» по вищевказаному кредитному договору.

ПАТ ВТФ «Селена» було отримано прибуток за 1 квартал 2013 року, у зв’язку з чим підприємство повинно було подати податкову декларацію за перше півріччя 2013 року, а також за три квартали 2013 року для нарахування та сплати податкових зобов’язань. Проте не було подано жодних декларацій за вищевказані періоди.

У ході перевірки ДПІ самостійно визначено «Доход від операційної діяльності доход від реалізації товарів (робіт, послуг)» за період з 01.04.2011 по 30.06.2012 па підставі оборотно-сальдових відомостей та журналів-ордерів по рахунках: 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями товарів», аналізу рахунків 70 «Дохід від реалізації», 79 «Фінансові результати», 301 «Каса в національній валюті», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», банківських документів, договорів та інших первинних документів.

ПАТ ВТФ «Селена» занижено показник по рядку 02 Декларації «Доход від операційної діяльності доход від реалізації товарів (робіт, послуг) за 3 квартали 2013 року на загальну суму 182675 гривень.

Відповідач просить відмовити у позові.

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке: судом встановлено, що ДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА» з питання дотримання вимог податкового та валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 18.10.2013, результати якої викладено в акті № 43/08-26-22-01/05502479 від 13.11.2013. Перевіркою встановлено порушення пп. 135.5.4 п. 135.4 ст. 135, п.п. 137.1, 137.4 ст. 137, пп. 138.1.1, п. 138.1, п.п. 138.2, 138.4, пп. 138.8.1, п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого знижено податок на прибуток на 326 901 гривню; п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від’ємне значення об’єкта оподаткування податком на прибуток за 2012 рік на 4 497 119 гривень; пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54, п. 120.1 ст. 120, п. 111.2 ст. 111, п. 113.1 ст. 113 Податкового кодексу України внаслідок ненадання декларацій з податку на прибуток за I півріччя 2013 року, 3 квартали 2013 року; п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на 267 991 гривню; п.п. 3.3, 3.5 ст. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку №1020 від 24.12.2010, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, а саме перекручення даних нарахованого та перерахованого податку на доходи фізичних осіб у IV кварталі 2011 року та невідображення у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за II квартал 2013 року; пп.168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.1 п. 168.4 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 Податкового кодексу України, а саме неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб з заробітної плати працівників підприємства за 2011 рік; згідно з пп. «129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нарахована пеня в розмірі 297,87 гривень; ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010, що призвело до несплати, неповної сплати суми єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (авансових платежів) одночасно з видачею заробітної плати (доходу) у вересні 2011 року у розмірі 8263,99 гривень, у лютому 2012 року у розмірі 2518,42 гривень.

27.10.2010 між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ТОВ «Офіс-центр ЛТД» було укладено договір іпотеки нерухомого майна № 2305/21/0100/11/10 на приміщення першого поверху житлового будинку та прибудови? літ. А-18, А1, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лобановського Валерія (вул. Спортивна), буд. 30 (далі - договір іпотеки). Даний договір було укладено у якості забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором № 2305/0100/11/10 від 27.10.2010 між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА» (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 9200000 гривень на цілі для розрахунків з постачальниками за сировину, матеріали, обладнання, в тому числі по зовнішньоекономічним контрактам, виплати заробітної плати та податків і обов’язкових платежів, строком з 27.10.2010 по 26.10.2012 включно.

Сторони не оскаржують факт укладання зазначених договорів та виконання зобов’язань за ними. Суть даного спору полягає у правовій оцінці наслідків виконання зобов’язань за вказаними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), «виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком».

Згідно з ч. 1 ст. 553 вказаного кодексу, «за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником».

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, «у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя».

У зв’язку з невиконанням ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА» умов кредитного договору відбулася реалізація предмета іпотеки (приміщення першого поверху житлового будинку та прибудови, літ. А-18, А1, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лобановського Валерія (вул. Спортивна), буд. 30) у якості часткового виконання зобов’язань за кредитним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України, «після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання».

Суд приходить до висновку, що у даному випадку відбулася зміна кредитора у зобов’язанні: у ТОВ «Офіс-центр ЛТД» виникло право вимоги повернення сплаченої суми коштів до ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА», а в останнього, у свою чергу, виникають зобов’язання - кредиторська заборгованість.

Згідно з абз.абз. 1-3 п. 153.6 ст. 153 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), «при відчуженні майна, заставленого з метою забезпечення повної суми боргової вимоги, витрати та доходи заставодавця та заставоутримувача визначаються в такому порядку:

відчуження об'єкта застави для заставодавця прирівнюється до продажу такого об'єкта у податковий період такого відчуження;

якщо згідно з умовами договору або закону об'єкт застави відчужується у власність заставоутримувача в рахунок погашення боргових зобов'язань, таке відчуження прирівнюється до купівлі заставоутримувачем такого об'єкта застави в податковий період такого відчуження».

Відповідно до пп. 135.5.4 п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України, «інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи».

Таким чином, за вказаними нормами відповідачем встановлено порушення, яке не може мати місце у даному випадку, тому що застостосовано до інших за своєю природою правовідносин.

Згідно з абз. 4 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, «платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації».

Суд вважає неправомірними висновки акту перевірки щодо наслідків, пов’язаних з відчуженням предмета іпотеки, які для ПАТ «ВТФ «СЕЛЕНА» відсутні, а тому висновки перевіряючих щодо донарахування податку на прибуток за перший квартал 2013 рік є неправомірними.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, «в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

У судовому засіданні відповідачем не було доведено правомірності свого рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що висновки акту перевірки є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі зазначеного акту, є протиправним й підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, присудженню на користь позивача підлягають здійснені ним документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Виробничо-торгівельна фірма «Селена» судові витрати у розмірі 487 (чотирьохста вісімдесяти семи) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш