Справа № 810/3047/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року 810/3047/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі судді Скрипки І.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Баришівському районі
Київської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Поділля" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

20 травня 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Управління Пенсійного
фонду України у Баришівському районі
Київської області (УПФУ) із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Поділля"
(ТОВ "Агрофірма Поділля") про стягнення
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій у сумі 9824,61
грн.

Зазначали, що відповідач має
заборгованість перед Управлінням
Пенсійного фонду України у
Баришівському районі із відшкодування
вказаних витрат за Списком №2 за лютий
2014 року.

Посилаючись на порушення
підприємством положень Законів
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", "Про
пенсійне забезпечення", "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування", Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, просили суд стягнути з нього
суму такої заборгованості.

Сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце судового розгляду,
однак у судове засідання не з'явились,
позивач просив розглядати справу без
його участі, у зв'язку із чим судом, на
підставі положень частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, ухвалено
продовжувати розгляд справи у порядку
письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
необхідність задоволення позову,
виходячи із такого.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Поділля" є
юридичною особою, зареєстроване
Баришівською районною державною
адміністрацією Київської області 3
березня 2000 року (а.с.10).

Відповідно до розрахунку, поданого
УПФУ, за ТОВ "Агрофірма Поділля"
утворилась заборгованість із
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 за лютий 2014 року по пенсіонерам
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, які працювали на
підприємстві відповідача та
перебувають на обліку в органах
Пенсійного фонду України. Це
підтверджується розрахунком фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за лютий 2014 року
(а.с.7).

Управлінням Пенсійного фонду надано
картку особового рахунку ТОВ
"Агрофірма Поділля" по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком
№2 за період із 1 лютого 2014 року по 28
лютого 2014 року (а.с.6), а також копії
наступних документів на підтвердження
права вказаних вище осіб на отримання
пільгової пенсії:

- розрахунки стажу роботи ОСОБА_10 (а.с.21),
ОСОБА_8 (а.с.28-29), ОСОБА_7 (а.с.33-34);

- довідки про стаж роботи у шкідливих
умовах праці ОСОБА_10 (а.с.22), ОСОБА_1
(а.с.24), ОСОБА_2 (а.с.26), ОСОБА_8 (а.с.30-31),
ОСОБА_7 (а.с.35)

- розпорядження про перерахунок пенсії
ОСОБА_10 (а.с.20), ОСОБА_1 (а.с.23), ОСОБА_2
(а.с.25), ОСОБА_8 (а.с.27), ОСОБА_7 (а.с.32).

Пенсійним фондом на адресу відповідача
направлено розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за вказаний період
згаданим пенсіонерам (а.с.7), який був
отриманий підприємством, але зазначена
у ньому сума добровільно не погашена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
такого.

За правилами статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначаються
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (Закон № 1058-ІV), зокрема:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

За визначенням у статті 1 цього Закону
страхові внески - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону; а згідно
частини третьої статті 18 цього закону
вони є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

За приписами пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи за Списком
№2 визначено, зокрема, пунктом "б"
частини першої статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення2 від 05.11.1991
№1788-XII (Закон №1788-ХІІ).

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону № 1058-ІV передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення" (статтями 27
та 28). При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1, за нормами пункту 6.4 якої
Пенсійний фонд щорічно в повідомленнях
про розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, які
надсилає підприємствам до 20-го січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно із пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
які відповідач відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду, у розумінні цього
Закону, вважаються внесками на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтями 14, 15 Закону №1058-IV передбачено,
що платниками страхових внесків до
солідарної системи є страхувальники,
зокрема, роботодавці - підприємства,
установи та організації, створені
відповідно до законодавства України.

Беручи до уваги, що саме Пенсійний фонд
та його органи є уповноваженими
здійснювати контроль за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інших
платежів, призначенням (перерахунком) і
виплатою пенсій, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством (Положення Про
Пенсійний Фонд України, затверджене
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 384/2011), то він уповноважений
виставляти відповідні розрахунки та
пред'являти позови про стягнення
несплачених коштів на виплату пенсій.

Наявність у відповідача
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, підтверджується
доказами, наданими позивачем. У свою
чергу жодних заперечень або ж
документів на спростування позовних
вимог відповідачем не подано.

Як передбачає частина перша статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, адміністративний
позов є обґрунтованим і підлягає
задоволенню.

За нормами частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Поділля"
на користь Управління Пенсійного фонду
України у Баришівському районі
Київської області заборгованість із
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
лютий 2014 року в сумі 9824 (дев'ять тисяч
вісімсот двадцять чотири) грн. 61 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.