Справа № 425/200/14-а
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коваленко Д.С.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
справа №425/200/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,
Губської Л.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Рубіжанської
міської ради Луганської області на
постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 26 березня 2014 р. у
справі № 425/200/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Рубіжанської
міської ради Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Рубіжанської
міської ради Луганської області про
стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, починаючи з липня 2013 року з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Рубіжанського міського
суду Луганської області від 26 березня
2014 р. у справі № 425/200/14-а
адміністративний позов задоволено
повністю, внаслідок чого, визнано
неправомірними дії Управління праці та
соціального захисту населення
Рубіжанської міської ради Луганської
області щодо відмови ОСОБА_2 у
перерахунку та виплаті за рахунок
коштів Державного бюджету України на
її користь державної грошової допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини до 6 років на 2013 рік.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Рубіжанської міської ради Луганської
області за рахунок коштів Державного
бюджету України, здійснити
донарахування ОСОБА_2 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, за період з 01 липня 2013
року по 03 березня 2014 року, до розміру
прожиткового мінімуму для дитини віком
до 6 років, встановленого законами
України «Про державний бюджет України
на 2013 рік» і «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» на момент кожної
виплати, з урахуванням фактично
виплачених їй сум.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Рубіжанської міської ради Луганської
області за рахунок коштів Державного
бюджету України, здійснити виплату
донарахованої ОСОБА_2 допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Не погодившись з судовим рішенням,
Управління праці та соціального
захисту населення Рубіжанської
міської ради Луганської області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Рубіжанського міського суду
Луганської області від 26 березня 2014 р. у
справі № 425/200/14-а та прийняти нову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, письмово просили
розглянути справу за відсутності їх
представників. Колегія суддів
розглядає дану справу відповідно до
вимог ст. 197 КАС України у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про народження є матір'ю
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з чим,
перебуває на обліку в Управління праці
та соціального захисту населення
Рубіжанської міської ради Луганської
області як незастрахована в системі
загального соціального страхування
особа та з липня 2013 отримувала допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 130 грн.
щомісяця, виплату якої здійснює
Управління.

Позивач вважає, що відповідачем
недоплачена державна допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у встановленому
законодавством розмірі, в зв'язку з чим
пред'явила позов про стягнення
недоплаченої вказаної допомоги у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Відповідачем допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку позивачу була нарахована та
виплачена відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року № 1751 "Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми" та внесених
Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" змін до
ст.ст.13,15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач неправомірно виплачував
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову зроблені на підставі всебічно
досліджених доказів, обставинам справи
дана правильна правова оцінка, а при
прийнятті рішення вірно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28.12.2007 №
107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України від 21.11.1992
№ 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України від 18.01.2001
№ 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 15 Закону №
2811-ХІІ встановлено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, а
відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону
№ 107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення №
10-рп/2008) визнано неконституційними
низку положень Закону № 107-VI, в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону № 107-VI
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Отже, висновок апелянта, про те, що
положення пункту 23 розділу ІІ Закону №
107-VI, яким внесено зміни до статей 13, 15
Закону № 2811-XII, залишаються чинними, є
неправильним, адже свою дію відновили
редакції цих статей до внесення в них
змін Законом № 107-VI.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, правомірно виходив з
того, що позивач, як незастрахована
особа в системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, відповідно до вимог
статті 15 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" має право на
отримання допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років за період з 01.07.2013 року по
03.03.2014 року.

Колегія суддів зазначає, що Рішенням
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3-рп/2012 визначено право Кабінету
Міністрів України встановлювати
розміри соціальних виплат, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України на основі і
на виконання Закону України про
Державний бюджет України на
відповідний рік, однак, що ані Законом
України "Про державний бюджет України
на 2013 рік", ані Законом України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" не
було встановлено, що положення статті
15 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на відповідні
роки. Відповідно і Кабінет Міністрів
України відповідних постанов з цього
питання на 2013 та 2014 роки не приймав.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми",
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

Що стосується вимог апелянта вказати
суму до стягнення, суд апеляційної
інстанції зазначає, що саме рішення
суду зобов'язує відповідача здійснити
ці нарахування з визначенням суми
заборгованості за відповідний період.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Рубіжанської міської ради Луганської
області - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду
Луганської області від 26 березня 2014 р. у
справі № 425/200/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська