Справа № 812/3587/14
Суддя: К.Ю. Широка
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3587/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Широкої К.Ю.,

при секретарі судового засідання :
Житній Ю.С.,

за участю сторін від:

представника відповідача: не
з'явився,

представник позивача: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій щодо не виплати суми
витрат на виплату пенсії
неправомірними, зобов'язання
відшкодувати витрати на виплату та
доставку пенсій по втраті годувальника
в розмірі 900,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов Управління Пенсійного
фонду України в Артемівському районі м.
Луганська до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій щодо не виплати суми
витрат на виплату пенсії
неправомірними, зобов'язання
відшкодувати витрати на виплату та
доставку пенсій по втраті годувальника
в розмірі 900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що у листопаді-грудні 2013
року квітні 2014 року УПФУ в
Артемівському районі м. Луганська
виставило ВВД ФССНВПЗ України в
м.Луганську за період з 01.011.2013 по 30.04.2014
до взаємозаліку ( відшкодування
виплачених пенсій) пенсію ОСОБА_1, якій
з 25.11.2009 року була призначена пенсія по
втраті годувальника ОСОБА_2, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно до Акту № 91 ОСОБА_2 помер
внаслідок нещасного випадку на
підприємстві на Шахті «ЮР-ШОР», місто
Воркута.

Звертає увагу, що відповідач мотивував
відмову тим, що нещасний випадок з
годувальником ОСОБА_2 стався на
підприємстві, яке розташовано на
території іншої держави, а тому
враховувати суму пенсії до
взаємозаліку немає законних підстав.

Вважає дану відмову безпідставною та
незаконною.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, надіслав
клопотання, в якому зазначив, що
підтримує позовні вимоги у повному
обсязі та просив розглянути справу без
участі уповноваженого представника.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав письмове заперечення на позов, в
якому серед іншого зазначив, що у
відділенні Фонду в м. Луганську ОСОБА_1
на обліку не перебувала та не
перебуває.

Згідно до Акту № 91 ОСОБА_2 помер,
причинний зв'язок між смертю та
вказаним вище нещасним випадком
встановлений.

Крім того відповідно до ст.33 Закону 1105,
право на страхові виплати у разі смерті
потерпілого мають непрацездатні особи,
а саме жінки, які досягли 55 років, якщо
вони не працюють.

Відповідно до наданих документів до
позовної заяви ОСОБА_1 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно ОСОБА_1 на день
смерті свого чоловіка (ОСОБА_2) було 40
років та вона не мала права на будь - які
виплати у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до Закону
України « Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
оскільки не була непрацездатною
особою, яка перебувала на утриманні
померлого чоловіка.

У зв'язку з тим, що відділення Фонду м.
Луганську не виплачувало пенсію по
втраті годувальника ОСОБА_2 то і
виплачена пенсія не підлягає
відшкодуванню пенсійному Фонду.

Відповідно до викладеного не яких
неправомірних дій в діях відділення
Фонду м.Луганську не вбачається.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
позивача, на підставі доказів, наявних
в матеріалах справи, які містять
достатньо даних про права та обов'язки
сторін.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, на підставі
доказів, наявних в матеріалах справи,
оцінивши докази відповідно до вимог
ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до
наступного.

Актом №91 про нещасний випадок від
02.10.1980 року зафіксовано, що ОСОБА_2 помер
внаслідок нещасного випадку на
підприємстві на Шахті «ЮР-ШОР»(а.с.20-21).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, із зазначенням
причини смерті (отруєння окисом
вуглецю (а.с. 19).

В судовому засіданні встановлено, що на
день смерті ОСОБА_2, його дружині ОСОБА_1
( ІНФОРМАЦІЯ_1) було повних 40 років.

Розпорядженням № 152409 від 15.05.2013 ОСОБА_1
було здійснено перерахунок пенсії у
зв'язку з переходом на пенсію по втраті
годувальника (а.с.18).

Між сторонами виник спір щодо обов'язку
відповідача відшкодовувати позивачу
витрати на виплату пенсії ОСОБА_1 по
втраті годувальника внаслідок
нещасного випадку на виробництві в
розмірі 900,00 грн. за період з 01.011.2013 по
30.04.2014.

Статтею 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті страхового
стажу, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу. Батьки і
чоловік (дружина) померлого, які не були
на його утриманні, мають право на
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування. Непрацездатними
членами сім'ї вважаються чоловік
(дружина), батько, мати, якщо вони є
інвалідами або досягли пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону.

Відповідно до ч.8 ст. 36 цього Закону
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
призначаються відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності ".

Відповідно до ст.21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " (далі - Закон №1105) у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

є) допомогу дитині відповідно до статті
9 цього Закону;

Згідно зі ст. 28 "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Положення ч. 2 п. 5 ст. 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлюють що, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16.05.2003
зареєстрована постанова правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 № 5-4/4, якою затверджено "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку навиробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання"(далі- Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій.

Згідно з п. 4 Порядку, відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення",ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; сума витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Відповідно до п. 5 Порядку, органи
Пенсійного фонду щомісяця проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.

Згідно з п. 6 Порядку головні управління
Пенсійного фонду та управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі поданих актів узагальнюють і
узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі вищевказаної
Довідки на централізованому рівні до 25
числа місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

З вищевикладеного вбачається, що
витрати, понесені Пенсійним фондом
України на основний розмір пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та на виплату і доставку
цих пенсій підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві.

Однак, вказані витрати повинні бути
документально підтверджені та
пов'язані з виплатою пенсії саме
особам, які постраждали від нещасного
випадку на виробництві або знаходились
на утриманні померлого.

Відповідно до ст.33 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті. Такими непрацездатними
особами є жінки, які досягли 55 років, і
чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони
не працюють.

З аналізу зазначених норм Законів
вбачається, що основною умовою
одержання щомісячних страхових виплат
по втраті годувальника є володіння
особою відповідними ознаками:
непрацездатна, знаходилась на
утриманні померлого.

Закон прямо зазначає умови отримання
пенсії по втраті годувальника ( в тому
числі досягнення віку
непрацездатності) на час настання
страхового випадку, тобто смерті
потерпілого.

Порядком відшкодування не встановлено
обмежень щодо періодів виплати пенсії,
які включаються до цього списку.

Враховуючи вищевикладене, беручи до
уваги, що ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на момент
смерті чоловіка - ОСОБА_2.(ІНФОРМАЦІЯ_2)
виповнилось повних 40 років, на час
смерті чоловіка пенсійного віку не
досягла, непрацездатною не
визнавалась, суд вважає, що підстави
для відшкодування ВВД Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Луганську
управлінню Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м.Луганська
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, відсутні.

З огляду на зазначене, позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська
визнаються судом необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат
судом не вирішується, оскільки позивач
звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 105, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій щодо не виплати суми
витрат на виплату пенсії
неправомірними, зобов'язання
відшкодувати витрати на виплату та
доставку пенсій по втраті годувальника
в розмірі 900,00 грн. відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів після її проголошення а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
- з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
К.Ю. Широка