Справа № 1522/24962/12
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/55790/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого Винокурова К.С.

Суддів: Олендера І.Я.

Ситникова О.Ф.

Секретар судового

засідання Сперкач Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за касаційною скаргою Одеської
міської ради на постанову Приморського
районного суду міста Одеси від 21 травня
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до виконавчого комітету Одеської
міської ради, Одеської міської ради,
треті особи: Малиновська районна
адміністрація Одеської міської ради,
Управління капітального будівництва
Одеської міської ради, служба у справах
дітей Одеської міської ради, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання
протиправними та скасування рішень,
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року позивачі звернулися
до суду з позовом до виконавчого
комітету Одеської міської ради,
Одеської міської ради, треті особи:
Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради, Управління
капітального будівництва Одеської
міської ради, служба у справах дітей
Одеської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, де, з урахуванням уточнення
позовних вимог, ставили питання про
визнання протиправними та скасування
п.1 та п.3 рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради (далі - ВК ОМР) від
22.08.2006 р. № 339 «Про скасування
розпорядження Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 18.11.2005 р. № 1137/01-04 «Про надання
житлової площі співробітникам
прокуратури Одеської області»;
визнання протиправними та скасування
п.1 та п.5 рішення ВК ОМР № 343 від 22.08.2006р.
«Про створення дитячого будинку
сімейного типу сім'ї ОСОБА_8» в частині
визначення адреси дитячого будинку
сімейного типу, створеного на базі
сім'ї ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1;
визнання протиправним та скасування
рішення ВК ОМР, яким квартира АДРЕСА_1,
була включена до числа службових
приміщень; визнати протиправними дії
ВК ОМР з включення квартири АДРЕСА_1, до
числа службових приміщень та виключити
вказану квартиру з числа службових
приміщень; зобов'язання виконавчого
комітету Одеської міської ради надати
дитячому будинку сімейного типу,
створеному на базі сім'ї ОСОБА_8
обладнаний індивідуальний житловий
будинок або багатокімнатну квартиру за
нормами, встановленими законодавством;
зобов'язання виконавчого комітету
Одеської міської ради надати дитячому
будинку сімейного типу на базі сім'ї
родини ОСОБА_9 обладнаний
індивідуальний житловий будинок або
багатокімнатну квартиру за нормами,
встановленими законодавством.

Свої позовні вимоги заявники
мотивували тим, що рішення ВК ОМР від
22.08.2006р. № 339 та від 22.08.2006 р. №343, та
рішення з приводу зміни статусу
житловою квартири на службове
приміщення були прийняті з порушеннями
діючого законодавства.

Постановою Приморського районного
суду міста Одеси від 21 травня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року,
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
пункти 1,3 рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради №339 від 22.08.2006р.
«Про скасування розпорядження
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради від 18.11.2005р.
№1137/01-04 «Про надання житлової площі
співробітникам прокуратури Одеської
області»; визнано протиправними та
скасовано пункти 1,5 рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради №343 від 22.08.2006р. «Про створення
дитячого будинку сімейного типу сім'ї
ОСОБА_8» в частині визначення адреси
дитячого будинку сімейного типу,
створеного на базі сім'ї ОСОБА_8 за
адресою: АДРЕСА_1; визнано протиправним
та скасовано рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради, яким
квартира АДРЕСА_1, включена до числа
службових приміщень; визнано
протиправними дії виконавчого
комітету Одеської міської ради з
включення квартири АДРЕСА_1, до числа
службових приміщень; виключено
квартиру АДРЕСА_1, з числа службових
приміщень; в іншій частині позовних
вимог відмовлено.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Одеська міська рада, посилаючись
на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати
та направити справу на новий розгляд.

Позивачами та третіми особами
письмових заперечень на касаційну
скаргу на адресу суду надано не було.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 КАСУ Завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 8 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави,
застосовуючи принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Аналіз зазначених статей дає
можливість стверджувати, що Кодекс
адміністративного судочинства не
обмежує коло фізичних осіб, права,
свободи та інтереси яких підлягають
захисту під час здійснення
адміністративного судочинства
виключно особами, які звернулися до
суду з позовними вимогами. Таким чином,
на думку колегії суддів, в рамках
адміністративного судочинства права,
свободи та інтереси певних фізичних
осіб, які були порушені з боку суб'єктів
владних повноважень мають бути
поновлені за рахунок саме цих суб'єктів
та у такий спосіб, який унеможливлює
одночасне порушення прав, свобод,
інтересів інших фізичних осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що під час вирішення питання
захисту порушених прав, суд має обрати
такий спосіб захисту, який має бути не
тільки законним і мати законну ціль,
але й відповідатиме вимогам
пропорційності. Має бути встановлений
справедливий баланс між необхідністю
захисту законних прав, як осіб, що
безпосередньо звертаються з позовними
вимогами, так і інших фізичних осіб які
приймають участь у справі, виходячи із
принципу їх рівності перед законом.

При цьому ризик прийняття
протиправного рішення і виникнення
відповідних негативних наслідків має
нести саме суб'єкт владних повноважень
і такий ризик не має перекладатися на
інших осіб, які не мали відношення до
прийняття такого рішення та не
ініціювали його.

Проте суди попередніх інстанцій
задовольняючи позовні вимоги, щодо
часткового скасування рішення
виконавчого комітету Одеської міської
ради №343 від 22.08.2006 р. «Про створення
дитячого будинку сімейного типу сім'ї
ОСОБА_8» не врахували необхідність
дотримання такого балансу.

Приймаючи рішення щодо задоволення
зазначеної позовної вимоги, суди не
надали окрему оцінку оскаржуваному
рішенню щодо створення дитячого
будинку сімейного типу, обмежившись
позицією необхідності його скасування
тільки внаслідок прийняття
відповідачем протиправного рішення
№339 від 22.08.2006р.,

Такі висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними.

На думку колегії суддів необхідною
умовою повного та всебічного розгляду
даної справи є окреме дослідження
підстав та обґрунтування прийняття
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради №343 від 22.08.2006 р. «Про
створення дитячого будинку сімейного
типу сім'ї ОСОБА_8». При цьому слід
звернути увагу на те, що за своєю суттю
це рішення є окремим самостійним
рішенням відповідача, метою якого
відповідно до преамбули, є розвиток
міської мережі дитячих будинків
сімейного типу, як найбільш ефективної
форми подолання проблем соціального
сирітства і яке не містить будь-яких
посилань на рішення №339 від 22.08.2006р.
Також судами слід жодним чином не
досліджувались обставини, пов'язані з
реалізацією цього рішення станом на
момент вирішення справи, в тому числі
тривалість загального часу фактичного
функціонування такого дитячого
будинку, продовження його
функціонування та складу дитячого
будинку станом на момент вирішення
справи, можливих негативних наслідків,
які можуть настати для його вихованців
внаслідок скасування оскаржуваного
рішення тощо.

При цьому колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що ризик
прийняття протиправного рішення і
виникнення відповідних негативних
наслідків має нести саме суб'єкт
владних повноважень і такий ризик не
має перекладатися на інших осіб, які не
мають відношення до прийняття такого
рішення.

Також слід звернути увагу на те, що
задовольняючи позовні вимоги щодо
визнання протиправними та скасування
рішення виконавчого комітету Одеської
міської ради, яким квартира АДРЕСА_1
була включена до числа службових
приміщень, визнання протиправними дій
щодо її включення до числа службових
приміщень, а також виключення її з їх
числа, судами попередніх інстанцій
зазначене рішення Відповідача не
досліджувалось, його належним чином
завірена копія в матеріалах справи
відсутня.

Крім того, судам попередніх інстанцій
слід враховувати, що на момент
винесення судового рішення по справі,
минув тривалий час з моменту прийняття
самого оспорюваного рішення 339 від
22.08.2006р. «Про скасування розпорядження
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради від 18.11.2005р.
№1137/01-04 «Про надання житлової площі
співробітникам прокуратури Одеської
області». Враховуючи, що оспорюване
рішення стосується права на
забезпечення житлом позивача та членів
його сім'ї у позачерговому порядку саме
у зв'язку з його призначенням на той час
на роботу в іншу місцевість, то під час
вирішення питання щодо обрання
позивачем належеного способу захисту
та можливого поновлення такого
порушеного права слід встановити
місце роботи позивача вже станом на
момент вирішення спору.

Таким чином, враховуючи неповне
з'ясування фактичних обставин справи,
які мали значення для правильного
вирішення справи по суті, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність направлення справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Одеської міської ради
задовольнити.

Постанову Приморського районного суду
міста Одеси від 21 травня 2013 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року скасувати.

Справу № 1522/24962/12 направити на новий
розгляд до Приморського районного суду
міста Одеси.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає крім, як в строки, з підстав та
в порядку, передбаченому главою 3
розділу IV КАС України.

Судді:
К.С. Винокуров

І.Я. Олендер

О.Ф. Ситников