Справа № 1527/2а-11808/11
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1527/2а-11808/11

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Кисельов В.К.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченко
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м.Одеси
на постанову Суворовського районного
суду м.Одеси від 23 квітня 2012 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси про
зобов'язання виплати пенсії, що не була
отримана спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В:

05.12.2011 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до УПФУ в Суворовському
району м. Одеси та просить зобов'язати
відповідача здійснити з 01.01.2006 р. по
04.12.2009 р. перерахунок основної та
додаткової пенсії, належної його
померлому батькові ОСОБА_2 та стягнути
відповідну суму коштів на його користь.

Постановою Суворовського районного
суду м.Одеси від 23 квітня 2012 року
позовні вимоги задоволено. Зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1, яка спадкоємцю ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., суму пенсії,
належні померлому ОСОБА_2 на підставі
постанови Суворовського районного
суду м. Одеси від 04.12.2009р. по справі №
2-а-1653/09, а саме здійснити перерахунок
пенсії та додаткової пенсії з 01.01.2006р.
по 04.12.2009р., відповідно до ст.ст. 49, 50, 54
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з розміру
основної пенсії - 8 мінімальних пенсій
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
виходячи зі встановленого розміру
мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
відповідач в своїй апеляційній скарзі
зазначив, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
матеріального та процесуального права
та просить скасувати постанову
Суворовського районного суду м.Одеси
від 23 квітня 2012 р. та прийняти нову
постанову, якою відмовити у задоволені
адміністративного позову.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та/або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність її
задоволення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що постановою
Суворовського районного суду м. Одеси
№2-А-1653/09 від 04 грудня 2009 року було
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Одеси здійснити перерахунок основної
та додаткової пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2006
року відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»виходячи з розміру
основної пенсії - 8 мінімальних пенсій
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком,
виходячи зі встановленого розміру
мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 18 квітня 2011 року апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі м. Одеси
на постанову Суворовського районного
суду м. Одеси від 04.12.2009р. за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси, треті
особи: Головне управління Державного
казначейства України в Одеській
області, Управління Державного
казначейства у м. Одесі про визнання
неправомірними дій та бездіяльності по
перерахуванню та призначенню пенсії по
інвалідності та зобов'язання вчинити
відповідні дії було залишено без
розгляду.

В подальшому вияснилось, щоІНФОРМАЦІЯ_1
року позивач ОСОБА_2 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть Серії
НОМЕР_1.

18 липня 2011 року ОСОБА_1 - сину померлого
позивача стало відомо про ухвалену
судом постанову від 04.12.2009 р.

26 серпня 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувся із заявою до Управління
Пенсійного Фонду в Суворовському
районі м Одеси з питанням щодо
можливості отримання ним як
спадкоємцем недоотриманої додаткової
та основної пенсії, яку було присуджено
його батькові.

Але, листом від 16.09.2011 року Управлінням
Пенсійного фонду України в Одеській
області позивачу було відмовлено з
посиланням на ст. 1219 ЦК України, якою
передбачено, що особисті немайнові
права та права на пенсію, допомогу та
інші виплати, встановлені законом не
входять до складу спадщини.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а 01.08.2010 р.
Управлінням Пенсійного Фонду України в
Суворовському районі м. Одеси було
припинено йому виплату пенсії.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача щодо відмови позивачеві у
виплаті на його користь недоотриманої
у зв'язку зі смертю батька додаткової
та основної пенсії є неправомірними.

Однак, колегія суддів, уважно
дослідивши матеріали справи, не може
погодитися, з таким висновком суду І-ї
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Також, ст. 1219 Цивільного кодексу
України передбачає, що не входять до
складу спадщини права та обов'язки, що
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та
право членства в об'єднаннях громадян,
якщо інше не встановлено законом або їх
установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу
або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора
або боржника, передбачені статтею 608
цього Кодексу.

У відповідності до ст. 52 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», сума пенсії, що
належала пенсіонерові і залишилася
недоотриманою у зв'язку з його смертю,
виплачується - по місяць смерті включно
членам його сім'ї, які проживали разом з
пенсіонером на день його смерті, у тому
числі непрацездатним членам сім'ї,
зазначеним у частині другій статті 36
цього Закону, які знаходилися на його
утриманні, незалежно від того,
проживали вони разом з померлим
пенсіонером чи не проживали.

Згідно ж із приписами ст.1227 Цивільного
кодексу України, суми заробітної плати,
пенсії, стипендії, аліментів, допомог у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю,
відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров»я, інших
соціальних виплат, які належали
спадкодавцеві, але не були ним одержані
за життя, передаються членам його сім'ї,
а у разі їх відсутності -входять до
складу спадщини.

Таким чином, з аналізу вищезазначених
норм видно, що до складу спадщини
входять лише ті виплати, які вже були
реально нараховані особі, але не
отримані нею за життя.

До того ж, колегією суддів встановлено,
що виконання постанови Суворовського
районного суду м. Одеси по справі
№2-А-1653/09 від 04 грудня 2009 року станом на
момент смерті ОСОБА_2 фактично
розпочато не було.

При цьому, необхідно зазначити, що
виконання вказаного судового рішення
та задоволення позовних вимог позивача
ОСОБА_1 було б можливе лише в разі
нарахування спірних сум пенсії ОСОБА_2
за життя та включення цих сум до
відомостей на виплату.

Отже, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів доходить висновку, що
оскільки за життя ОСОБА_2 не було
розпочато виконавче провадження за
судовим рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси №2-А-1653/09 від
04.12.2009 року, тому вимоги позивача є
такими, що задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція з цього
питання висловлена і Вищим
адміністративним судом України в
рішенні від 30 жовтня 2012 року по справі
№ К/9991/54140/12.

Із врахуванням зазначеного, судова
колегія приходить до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право її скасувати та
прийняти нову постанову суду.

Отже, за таких обставин та враховуючи,
що судом першої інстанції порушено
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до частково
неправильного вирішення справи, судова
колегія, діючи виключно в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, у відповідності до ст.202 КАС
України, вважає за необхідне скасувати
постанову суду 1-ї інстанції та
прийняти нову про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195,197,198, 202, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси -
задовольнити.

Постанову Суворовського районного
суду м.Одеси від 23 квітня 2012 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко