Справа № 2а/2570/180/2012
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2а/2570/180/2012 Головуючий у 1-й
інстанції: Непочатих В.О.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11.03.2013 у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області, Козелецького
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Чернігівського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області, Козелецького
районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування пункту 1
наказу № 1694 від 11.11.2011 Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області «Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УМВС
України в Чернігівській області» щодо
його звільнення.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11.03.2013
вищевказаний адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
оскаржуваний позивачем п. 1 наказу УМВС
України в Чернігівській області № 1694
від 11.11.2011 підлягає скасуванню, як
такий, що прийнятий з порушенням норм
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ України на посаді
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Козелецького районного
відділу УМВС України в Чернігівській
області.

Наказом Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області № 1694 від 11.11.2011
«Про притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників УМВС
України в Чернігівській області» за
вчинення проступку, несумісного з
перебуванням на службі та такого, що
дискредитує звання рядового і
начальницького складу працівника
органів внутрішніх справ України, за
вчинення дій, які містять ознаки
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 173 КУпАП,
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Козелецького РВ УМВС України в
Чернігівській області ОСОБА_2
звільнено з ОВС України за пунктом 66
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС
України (а.с. 85).

Відповідно до частини першої статті 18
Закону України «Про міліцію» порядок
та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 62 Положення (передбачено, що
звільнення осіб рядового і
начальницького складу зі служби
провадиться: а) у запас Збройних Сил
СРСР (з постановкою на військовий
облік), якщо звільнені особи не досягли
граничного віку, встановленого Законом
СРСР «Про загальну військову
повинність» для перебування в запасі
осіб, які мають військові звання і за
станом здоров'я придатні до військової
служби; б) у відставку, якщо звільнені
особи досягли граничного віку,
встановленого Законом СРСР «Про
загальну військову повинність» для
перебування в запасі осіб, які мають
відповідні військові звання або
визнані військово-лікарськими
комісіями непридатними за станом
здоров'я до військової служби (із
зняттям з військового обліку).

Так, згідно пункту 66 «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.1991 року № 114
(далі - Положення) особи рядового і
начальницького складу, які скоїли
вчинки, що дискредитують звання
рядового і начальницького складу,
звільняються з органів внутрішніх
справ. При цьому звільнення
проводиться з урахуванням вимог пункту
62 цього Положення.

Вчинки, що дискредитують звання
працівника ОВС та власне органи
внутрішніх справ, слід розуміти
протиправні, винні діяння, які
здійснені посадовою особою органу
внутрішніх справ у зв'язку з виконанням
службових обов'язків або не пов'язані з
їх виконанням, але за своїм характером
здатні принизити в очах громадськості
гідність та авторитет працівника
органів внутрішніх справ та власне
органи внутрішніх справ.

Це, зокрема, вчинення злочину,
встановленого вироком суду, що набрав
законної сили; скоєння корупційного
діяння як різновиду адміністративного
правопорушення; систематичне скоєння
адміністративних правопорушень, що
посягають на встановлений порядок
управління, громадський порядок та
громадську безпеку; заняття
підприємницькою діяльністю;
організацію страйків та участь у них;
розголошення службової таємниці; появу
на службі або поза службою в
нетверезому стані, що ображає людську
гідність; вживання алкогольних напоїв
у форменому одязі у громадських місцях;
прийняття наркотичних або токсичних
препаратів без рецепту лікаря;
систематичне порушення правил носіння
форменого одягу, зовнішньої охайності;
неодноразове грубе і зверхнє ставлення
до громадян; прояви жорстокого або
принизливого ставлення до людей;
скоєння аморального проступку, не
сумісного з продовженням служби в ОВС;
систематичне поширення компрометуючої
ОВС України інформації за допомогою
засобів мас-медіа.

Що стосується службової дисципліни, то
її сутність, обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України щодо її
дотримання, види заохочень та
дисциплінарних стягнень (в тому числі і
звільнення), порядок і права
начальників щодо їх застосування, а
також порядок оскарження
дисциплінарних стягнень визначаються
Законом України «Про дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ».

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України на осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до ст.5 Дисциплінарного
статуту за вчинення дисциплінарних
проступків особи рядового і
начальницького складу несуть
дисциплінарну відповідальність
передбачену статутом. Дисциплінарним
статутом передбачено, що рішення про
наявність в діях особи дисциплінарного
проступку встановлюється органами
внутрішніх справ за результатами
проведеного службового розслідування.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту,
такі дисциплінарні стягнення, як
звільнення з органів внутрішніх справ,
звільнення з посади, пониження в
спеціальному званні на один ступінь,
накладаються начальниками, яким надано
право прийняття на службу до органів
внутрішніх справ, призначення на
посаду, присвоєння спеціального
звання.

Такий вид припинення служби в органах
внутрішніх справ, як звільнення за
пунктом 66 Положення, є самостійною
підставою для звільнення осіб рядового
і начальницького складу, а не
звільненням за порушення дисципліни,
проте факт скоєння вчинку, що
дискредитує звання рядового і
начальницького складу, який став
підставою для звільнення, повинен бути
доведеним.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що факт скоєння вчинку, що
дискредитує звання рядового і
начальницького складу вважається
доведеним (а саме: чи мало місце діяння
та чи вчинене воно цією особою), якщо
він встановлений обвинувальним
вироком суду в кримінальній справі,
постановою про закриття кримінальної
справи з нереабілітуючих підстав, або
постановою суду в справі про
адміністративне правопорушення, якщо
вони набрали законної сили.

Підставою для винесення оскаржуваного
наказу № 1694 від 11.11.2011 про звільнення
позивача з органів внутрішніх справ
України за пунктом 66 Положення став
висновок службового розслідування по
факту події за участю працівників
Козелецького РВ УМВС Чернігівської
області, яка мала місце 28.10.2011 біля
кафе-бару «Росичі» в смт. Козелець, який
затверджений 10.11.2011 т.в.о. начальника
УМВС України в Чернігівській області
підполковником міліції Костильовим
В.М. (а.с. 76-84).

Згідно висновку, зокрема, 28.10.2011 в
кафе-барі «Росичі» між працівниками
Козелецького РВ УМВС Чернігівської
області сталася конфліктна ситуація в
результаті якої деякі працівники
міліції отримали тілесні ушкодження. В
ході проведення службового
розслідування встановлені факти
вчинення оперуповноваженим СКР
Козелецького РВ УМВС України в
Чернігівській області лейтенантом
міліції ОСОБА_2 дій, що дискредитують
звання працівника міліції, а саме:
провокування конфліктної ситуації в
розважальному закладі «Росичі»,
вчинення бійки біля зазначеного
закладу з іншими працівниками міліції,
образливі висловлювання нецензурною
лайкою в громадських місцях,
підбуренням окремих мешканців смт.
Козельця до вчинення протиправних дій
відносно працівників міліції. В діях
ОСОБА_2 формально вбачаються ознаки
злочину, передбаченого статтею 345
Кримінального кодексу України.

Відповідачем не надано суду першої та
апеляційної інстанцій належних
доказів (обвинувальний вирок суду в
кримінальній справі, постанова про
закриття кримінальної справи з
нереабілітуючих підстав, постанова
суду в справі про адміністративне
правопорушення, що набрали законної
сили), які б слугували підставою для
звільнення позивача зі служби в
органах внутрішніх справ України за
пунктом 66 Положення.

Крім цього, під час розгляду справи в
суді апеляційної інстанції апелянтом
додано копію постанови Прокуратури
Козелецького району Чернігівської
області від 04.10.2013, якою кримінальне
провадження № 0000003 за рапортом
слідчого прокуратури Козелецького
району закрито у зв'язку з відсутністю
у діях ОСОБА_2 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 345 ч. 2
КК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
звільнення позивача зі служби органів
внутрішніх справ України за пунктом 66
Положення здійснено відповідачем з
порушенням чинного законодавства та не
у спосіб передбачений законом,
оскільки порушено порядок та процедуру
проведення службового розслідування,
зокрема, щодо необхідності
встановлення факту скоєння вчинку,
підтвердженого відповідними
процесуальними документами.

Крім того, колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що чинним
законодавством передбачені види
дисциплінарних стягнень, що можуть
бути накладені на працівника, а також
підстави їх накладення. За
результатами службової перевірки
встановлено, що позивачем здійснено
дисциплінарний проступок, однак
будь-яких доказів того, що в даному
випадку необхідно застосовувати саме
такий вид впливу, як звільнення з
органів внутрішніх справ апелянтом
суду не надано.

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків суду попередньої
інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Чернігівській області - залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11.03.2013 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 16.06.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В.
Безименна

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.