Справа № 1826/8642/13-а
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2014 р. м. Київ
К/800/63529/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Руденко А.М.

за участю представника відповідача -
Алексєєнко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013

та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.09.2013

у справі № 826/8642/13-а

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби №
від 24.01.2013, № від 17.04.2013.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12.09.2013, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013,
позов задоволено; визнано
протиправними та скасовано спірні
податкові повідомлення-рішення, з
підстав обґрунтованості позовних
вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; ухвалити нове
судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Представником відповідача в судовому
засіданні заявлено клопотання про
заміну відповідача, у зв'язку із
реорганізацією, із Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби на правонаступника - Державну
податкову інспекцію у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки ОСОБА_3 з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.10.2003 по 30.09.2012, складено акт
№ 9314/17-2- від 28.12.2012, в якому
зафіксовано порушення: п. 153.8 ст. 153, ст.
164, п. 170.2 ст. 170, п. 176.1 ст. 176 Податкового
кодексу України.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 24.01.2013 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення суми податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 524 602 грн., в т.ч.:
419 681,40 грн. основного платежу та 104 920,40
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами адміністративного
оскарження 17.04.2013 відповідачем
прийняте податкове
повідомлення-рішення № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на 2
587,75 грн., в т.ч.: 2 070,20 грн. основного
платежу та 517,55 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Приймаючи спірні податкові
повідомлення-рішення, податковий орган
виходив з того, що позивач підтвердив
понесення витрат на формування
статутного капіталу ТОВ «Юридичний
центр «Еквітас» лише в сумі 47 518 000 грн.,
при цьому, здійснив відчуження
корпоративних прав - частки в
статутному фонді ТОВ «Юридичний центр
«Еквітас» на загальну суму 50 000 000 грн.

На підтвердження здійснених витрат на
формування статутного капіталу ТОВ
«Юридичний центр «Еквітас» позивачем
надано наступні документи: 1) свідоцтво
№ 1 учасника ТОВ «Юридичний центр
«Еквітас» від 14.04.2011; 2) лист ТОВ
«Юридичний центр «Еквітас» № 14 від
12.12.2012 з доданими копіями прибуткових
касових ордерів, листів з касової
книги, банківських виписок на 265 арк.; 3)
квитанції до прибуткових касових
ордерів; 4) лист ПАТ КБ «Правекс-Банк» №
24175/555 від 24.05.2011; 6) довідка ПАТ «Асвіо
Банк» № 536 від 30.07.2013; 7) довідка ПАТ
«Асвіо Банк» № 612 від 28.08.2013; 8)
аудиторський висновок (звіт
незалежного аудитора) ТОВ «Українська
аудиторська компанія «Кредо» щодо
формування та сплати статутного фонду
ТОВ «Юридичний центр «Еквітас» станом
на 14.04.2011.

Згідно зазначених документів
позивачем були понесені витрати на
загальну суму 50 000 000 грн. при формуванні
статутного капіталу ТОВ «Юридичний
центр «Еквістас».

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
наступного, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються: інвестиційний
прибуток від проведення платником
податку операцій з цінними паперами,
деривативами та корпоративними
правами, випущеними в інших, ніж цінні
папери, формах, крім доходу від
операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2
і 165.1.40 пункту 165.1 статті 165 цього
Кодексу.

Згідно з пп. пп. 170.2.1, 170.2.2 п. 170.2 ст. 170
цього Кодексу облік загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами ведеться
платником податку самостійно, окремо
від інших доходів і витрат. Для цілей
оподаткування інвестиційного прибутку
звітним періодом вважається
календарний рік. Інвестиційний
прибуток розраховується як позитивна
різниця між доходом, отриманим
платником податку від продажу окремого
інвестиційного активу, та його
вартістю, що визначається із суми
витрат на придбання такого активу з
урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6
цього пункту (крім операцій з
деривативами).

До складу загального річного
оподатковуваного доходу платника
податку включається позитивне
значення загального фінансового
результату операцій з інвестиційними
активами за наслідками такого звітного
(податкового) року. Загальний
фінансовий результат операцій з
інвестиційними активами визначається
як сума інвестиційних прибутків,
отриманих платником податку протягом
звітного (податкового) року, зменшена
на суму інвестиційних збитків,
понесених платником податку протягом
такого року (пп. 170.2.6 п. 170.2 ст. 170 ПК
України).

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством. Платникам податків
забороняється формування показників
податкової звітності, митних
декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Посадова (службова) особа органу
державної податкової служби, яка
проводить перевірку, у випадках,
передбачених цим Кодексом, має право
отримувати від платника податків або
його законних представників копії
документів, що належать до предмета
перевірки. Такі копії повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності) (п. 85.8 ст. 85 ПК
України).

В судовому порядку встановлено, що
відповідачем не витребовувались від
позивача саме засвідчені копії
документів, що належать до предмета
перевірки та засобу засвідчення таких
копій.

Вищенаведеними нормами Податкового
кодексу України також не встановлено
обов'язку засвідчення копій документів
та подання їх оригіналів фізичною
особою, права на відхилення
незасвідчених копій тощо.

Натомість документи, копії яких були
надані відповідачу, є документами
підприємств та банківських установ, не
є документами, створеними самим
позивачем, тому у випадку наявності
сумнівів у справжності наданих
документів, позивач мав право
витребувати певні відомості та
документи та призначити перевірку.

Оскільки матеріалами справи
встановлено відчуження позивачем за 50
000 000 грн. частки в статутному фонді ТОВ
«Юридичний центр «Еквітас» в розмірі 50
000 000 грн., з підтвердженням належними
доказами понесення витрат на
формування статутного капіталу, то
інвестиційний прибуток отримано не
було, а отже і підстав для нарахування
податку з доходів фізичної особи також
не було.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог є вірним, а
касаційна скарга відповідача -
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
відповідача - Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби її
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві.

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013 та
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12.09.2013 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний