Справа № 826/2596/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2596/14
(у 3-х томах) Головуючий у 1-й
інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого суддіПетрика
І.Й.СуддівБорисюк Л.П., Собківа Я.М.,При
секретарі судового засідання:Валяєвій
Х.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Богдан
Авто» до Державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Богдан Авто»
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправним податкового
повідомлення-рішення від 26.07.2013 №.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
березня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
відмовити. В обґрунтування апеляційної
скарги апелянт вказує, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, судове
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Державною податковою інспекцією у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
проведено виїзну планову перевірку ТОВ
«Богдан Авто» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 21.07.2010 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 21.07.2010
по 31.12.2012, за результатом якої складено
акт від 19.04.2013 № 1401/22-5-04/37176517 (далі акт
перевірки).

Як вбачається з акту перевірки
відповідач дійшов висновку про
порушення позивачем вимог п. 188.1 ст. 188,
пп.пп. 192.1.1, 192.1.2 п. 192.1 п. 192.2, п. 192.3 ст. 192,
п.п. 198.1, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК
внаслідок чого позивачем занижено ПДВ
на загальну суму 474585 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 08.05.2013 №.

В подальшому, рішенням Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
08.07.2013 №1858/10/26-15-10-04-04 про результати
розгляду скарги, залишеним без змін
рішенням Міндоходів України від 05.08.2013
№8292/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду
скарги, скасовано згадуване податкове
повідомлення-рішення.

На підставі вказаного вище рішення
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 26.07.2013 №,
яким позивачу збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ на 593231 грн. (у т.ч.:
основний платіж - 474585 грн., штраф - 118646
грн.).

Позивач не погоджується з нарахуванням
грошового зобов'язання з ПДВ в частині
порушення ним ст. 192 ПК щодо
неправомірного коригування податкових
зобов'язань з ПДВ у зв'язку з
поверненням передплати.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, беручи до уваги ту
обставину, що обґрунтованість та
законність прийняття податкового
повідомлення-рішення відповідачем
суду не доведена, суд першої інстанції
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої
інстанції колегія суддів може
погодитись із огляду на наступне.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового
кодексу України якщо після постачання
товарів/послуг здійснюється будь-яка
зміна суми компенсації їх вартості,
включаючи наступний за постачанням
перегляд цін, перерахунок у випадках
повернення товарів/послуг особі, яка їх
надала, або при поверненні
постачальником суми попередньої
оплати товарів/послуг, суми податкових
зобов'язань та податкового кредиту
постачальника та отримувача
підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового
кодексу України якщо внаслідок такого
перерахунку відбувається зменшення
суми компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно зменшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно зменшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення коригування, а також
збільшив податковий кредит у зв'язку з
отриманням таких товарів/послуг.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст. 192 Податкового
кодексу України якщо внаслідок такого
перерахунку відбувається збільшення
суми компенсації на користь платника
податку - постачальника, то: а)
постачальник відповідно збільшує суму
податкових зобов'язань за результатами
податкового періоду, протягом якого
був проведений такий перерахунок, та
надсилає отримувачу розрахунок
коригування податку; б) отримувач
відповідно збільшує суму податкового
кредиту за результатами такого
податкового періоду в разі, якщо він
зареєстрований як платник податку на
дату проведення перерахунку.

Пунктом 192.2 ст. 192 Податкового кодексу
України передбачено, що норма пункту
192.1 цієї статті не поширюється на
випадки, коли постачальник
товарів/послуг не є платником податку
на кінець звітного (податкового)
періоду, в якому був проведений такий
перерахунок.

Зменшення суми податкових зобов'язань
платника податку - постачальника в разі
зміни суми компенсації вартості
товарів/послуг, наданих особам, що не
були платниками цього податку на дату
такого постачання, дозволяється лише
при поверненні раніше поставлених
товарів у власність постачальника з
наданням отримувачу повної грошової
компенсації їх вартості, у т.ч. при
перегляді цін, пов'язаних з гарантійною
заміною товарів або низькоякісних
товарів відповідно до закону або
договору.

Відповідно до п. 192.3 ст. 192 Податкового
кодексу України результат перерахунку
податкових зобов'язань і податкового
кредиту постачальника та отримувача
відображається у складі податкової
декларації за звітний податковий
період у порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
за період з 01.05.2011 по 31.12.2012 позивачем
здійснено коригування податкових
зобов'язань з ПДВ до зменшення на
загальну суму 1951164 грн. у зв'язку з
поверненням попередньої оплати
(коштів) фізичним особам та товару,
зміни вартості та кількості товарів та
самостійним виправленням помилки.

При цьому відповідач вказує, на
заниження позивачем податкових
зобов'язань з ПДВ на загальну суму 149432
грн., оскільки позивачем здійснено
повернення попередньої оплати (коштів)
фізичним особам, які не зареєстровані
платниками ПДВ.

Колегія суддів зазначає, що норма п. 192.1
ст. 192 Податкового кодексу України
прямо передбачає відповідне
коригування сум податкових зобов'язань
і податкового кредиту постачальника
при поверненні постачальником суми
попередньої оплати товарів/послуг. При
цьому дана норма не містить жодних
обмежень чи застережень щодо
обов'язкового статусу платника ПДВ
покупця.

Таким чином, у разі якщо на дату
отримання коштів (передплата, аванс)
від неплатника ПДВ позивачем були
визначені податкові зобов'язання з ПДВ,
то, здійснивши повернення цих коштів,
позивач вправі відкоригувати свої
податкові зобов'язання з ПДВ за
загальним правилом, визначеним п. 192.1
ст. 192 Податкового кодексу України.

При цьому, абз. 2 п. 192.2 ст. 192 Податкового
кодексу України, на який відповідач
зробив посилання в акті перевірки, не
підлягає застосуванню до описаних в
цьому ж акті випадків, оскільки за
своїм змістом додаткові вимоги даної
норми стосуються лише тих випадків,
коли покупець не є платником ПДВ на
дату постачання товарів і в подальшому
здійснює повернення поставленого
товару. Якщо ж постачання товарів не
відбулось, то й вимоги абз. 2 п. 192.2 ст. 192
ПК у такому разі не застосовуються.

Так, згідно із ст.ст. 620, 666 Цивільного
кодексу України у разі якщо умови
договору купівлі-продажу не виконані
та фактичної поставки товару не
здійснено, то покупець вправі вимагати
передачі проданої речі або відмовитися
від виконання договору і вимагати
відшкодування збитків. У такому разі
повернення покупцю раніше
перерахованого ним авансового платежу
розгляд-дається цивільно-правовим
законодавством як розірвання угоди.

Таким чином, при поверненні авансу у
зв'язку з розірванням угоди
купівлі-продажу, операція з поставки
товару не відбудеться, у зв'язку з чим
об'єкт оподаткування у постачальника
відсутній.

З огляду на викладене, висновок
відповідача про порушення позивачем
вимог ст. 192 Податкового кодексу
України є необґрунтованим.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, то
колегія суддів апеляційної інстанції
підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 20 березня 2014 року залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
в порядку ст. 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
І.Й. Петрик

Судді:
Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Петрик І.Й.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.