Справа № 817/4261/13-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" травня 2014 р.
Справа № 817/4261/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Моніча Б.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю

представника позивача:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "17" лютого
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області
про визнання протиправною та
скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача - Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Рівненській
області про визнання протиправною та
скасування постанови від 14 листопада
2013 року № 315, в частині застосування
штрафних санкції за реалізацію
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів, у розмірі 78
тис. 487 грн. 50 коп.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17.02.2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, позивач звернувся до суду із
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить вказане рішення скасувати та
прийняти нове про задоволення його
позовних вимог.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційну скаргу
задовольнити.

Як слідує з матеріалів справи, з 20.06.2013
року по 21.06.2013 року посадовими особами
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Рівненській області
проведено планову перевірку
господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1, АЗС щодо дотримання
законодавства про захист прав
споживачів, за результатами якої
складено акт №000201 від 21 червня 2013 р.

Під час проведення перевірки було
прийняте Рішення про відбір зразків
(проб) продукції та призначення
продукції та призначення експертизи
(випробування) від 20.06.2013 року № 000003/1,
згідно якого було проведено відбір
зразків палива дизельного ДТ-Л-К5 сорт
С, дата виробництва: 22.04.2013 року, країна
виробництва Республіка Білорусь.

Вказаний відбір зразків був оформлений
актом відбору зразків від 20.06.2013 року
№000003.

За результатами лабораторних
досліджень, проведених акредитованим
Випробувальним центром "10
Хіммотологічний центр", який
знаходиться за адресою: м. Київ-115, вул.
Відпочинку, 9а, а саме згідно Протоколу
випробувань від 05.07.2013 року №460: "Зразок
палива дизельного ДТ-Л-К5 сорт С за
показником "цетанове число"
встановлено невідповідність його
вимогам ДСТУ 4840:2007 "Паливо дизельне
підвищеної якості. Технічні умови".
Зокрема, при нормативному показнику
"цетанового числа" 51, фактично було 49
при допустимій похибці +/-1,5.

На підставі акта перевірки від 21 червня
2013 р. та з урахуванням даних протоколу
випробувань 05.07.2013 року № 460.,
відповідачем було прийнято постанову
про накладення стягнень, передбачених
ст. 23 Закону України "Про захист прав
споживачів" від 14 листопада 2013 року №
315, якою до позивача застосовано штраф у
розмірі 81097,42грн.

Частина штрафних санкцій згідно
постанови про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" від 14.11.2013
року № 315 у розмірі 2609 грн. 92 коп.
позивачем була сплачена.

Постанову інспекції в частині
застосування штрафу за реалізацію
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів у розмірі 78487
грн. 50 коп. позивач оскаржив до суду.

Так, позивач не погодився із висновком
лабораторних досліджень, проведених
акредитованим Випробувальним центром
"10 Хіммотологічний центр", викладених у
Протоколі випробувань від 05.07.2013 року №
460, в зв'язку з чим організував
проведення арбітражних досліджень
контрольного зразка дизельного палива,
який у нього зберігався.

Арбітражні дослідження контрольного
зразка дизпалива були проведені
випробувальним центром Лисичанського
відділення ТзОВ "Інспекторат Україна",
результати яких були викладені у
Протоколі результатів випробувань
проби № 2 палива дизельного ДТ-Л-К5 сорт
С від 01.08.2013 року. Згідно вказаного
протоколу випробувань від 01.08.2013 р.
Випробувального центру Лисичанського
відділення ТОВ "Інспекторат Україна"
проба дизельного палива ДТ-Л-К5 сорт С ,
цетанове число становить "51,2".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не було повідомлено належним
чином Інспекцію про час досліджень, у
зв'язку з чим Інспекцію було позбавлено
можливості забезпечити присутність її
представників під час арбітражних
досліджень. Також про відмову від
участі у дослідженнях Інспекція не
надавала жодних листів.

На думку суду першої інстанції такими
діями позивач порушив порядок
проведення арбітражних досліджень,
визначений чинним законодавством, за
яких неможливо визначити які
нафтопродукти досліджувалися
повторно, чи дійсно це був контрольний
примірник, який відбирався під час
проведення перевірки за участі
посадових осіб Інспекції.

Натомість керівником Інспекції було
прийнято рішення про проведення
кінцевих лабораторних досліджень
якості дизельного палива
акредитованим Випробувальним центром
"10 Хіммотологічний центр", з яким
Інспекцією укладено договір про
надання послуг з проведення незалежної
експертизи (випробувань) якості та
безпеки продукції, зберігання та
знищення зразків продукції,
транспортування зразків товарів,
відібраних в ході здійснення заходів
державного нагляду (контролю). За
результатами повторних лабораторних
досліджень встановлено, що дизельне
паливо ДТ-Л-К5 сорт С не відповідає
нормативному показнику "цетанового
числа" 51, фактично було 49 при допустимій
похибці +/-1,5.

Колегія суддів з таким висновком суд
першої інстанції у повній мірі не
погоджується.

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про захист прав споживачів",
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право,
зокрема, давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів; перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг; безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 1 Положення про
управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Держспоживстандарту України від 23
червня 2009 року №229 (далі Положення №229),
територіальними органами Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики є
управління у справах захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі (далі - Управління), які
підпорядковуються Державному комітету
України з питань технічного
регулювання та споживчої політики.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі -
Закон № 877), який визначає правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю), орган державного нагляду
(контролю) в межах повноважень,
передбачених законом, під час
здійснення державного нагляду
(контролю) має право, зокрема, відбирати
зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону.

Частиною 3 ст.18 Закону №877 передбачено,
що суб'єкт господарювання за своєю
ініціативою може провести експертизу
(випробування) зразка, що залишився в
нього, в уповноваженій та/або
акредитованій організації. У разі
розходження результатів експертизи
(випробування), проведених органом
державного нагляду (контролю) та
суб'єктом господарювання, спір
вирішується судом.

Відповідно п.4.2.7 Інструкції з
контролювання якості і нафтопродуктів
на підприємствах установах та
організаціях України, затвердженої
Наказом міністерства палива та
енергетики України, державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
04.06.2007 № 271/121 та зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 04.07.2007
року за № 762/14029, у разі відбирання проби
для випробування в сторонній
лабораторії або державними органами
контролю пробу відбирають в об'ємі не
менше 3 літрів, яку поділяють на три
рівні частини, з яких перша (для
випробувань) і друга (арбітражна)
направляються до сторонньої
випробувальної лабораторії. Третя
(арбітражна) залишається на
підприємстві. Випробування
арбітражних проб здійснюється в
лабораторії за згодою і в присутності
всіх зацікавлених сторін, які письмово
повідомляються про місце дату
проведення арбітражних випробувань їх
ініціатором.

Так, за ініціативою фізичної особи
підприємця ОСОБА_3 було проведено
повторне дослідження акредитованою
лабораторією Випробувального центру
Лисичанського відділення ТОВ
"Інспекторат Україна" (атестат про
акредитацію №2Н021 від 02.06.2013 року з
додатком "Сфера акредитації") проби №2
палива дизельного ДТ-Л-К5 сорт С.

Згідно протоколу випробувань від 01.08.2013
року Випробувального центру
Лисичанського відділення ТОВ
"Інспекторат Україна" проба дизельного
палива ДТ-Л-К5 сорт С, цетоване число
становить "51,2" (ДСТУ передбачає не менше
ніж "51". Таким чином, за результатами
досліджень зразок палива дизельного
ДТ-Л-К5 сорт С відповідає вимогам ДСТУ
4840:2007 " Паливо дизельне підвищеної
якості. Технічні умови".

Про результати таких випробувань
Позивач повідомив Відповідача листом
вих. №248 від 13 серпня 2013 року з
додаванням копії протоколу
випробувань так опії атестата
акредитації із сферою акредитації
випробувального центру.

06 листопада 2013 року Відповідач отримав
від Позивача протокол випробувань № 817
від 17.10.2013 року про результати
випробувань проби № 3 палива
дизельного ДТ-Л-К5 сорт С. Випробування
проводилось за ініціативою
Відповідача. За результатами
випробувань проби №3 в тому ж
випробувальному центрі, на тій самій
установці зазначено показник
цетанового числа 49,0.

Враховуючи вищевикладені положення
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що саме
відповідачем теж порушено процедуру
арбітражних випробувань, оскільки
частиною 3 ст.18 Закону № 877 передбачено,
що суб'єкт господарювання за своєю
ініціативою може провести експертизу
(випробування) зразка, що залишився в
нього, в уповноваженій та/або
акредитованій організації. У разі
розходження результатів експертизи
(випробування), проведених органом
державного нагляду (контролю) та
суб'єктом господарювання, спір
вирішується судом.

Тобто, при наявності розходжень
результатів експертизи відповідач не
мав права самостійно проводити
дослідження 3 проби. Таке дослідження
могло бути проведено виключно в
порядку вирішення спору між сторонами
в судовому порядку.

Порушення арбітражних випробувань
допущені позивачем не позбавляли
сторони можливості вирішити спір щодо
якості пального в судовому порядку,
тоді як порушення порядку дослідження
проби №3 Відповідачем це унеможливило.

Крім того, відповідно до п. 4.5 ГОСТ 3122-67
"Палива дизельні". Метод визначення
цетанового числа", допустимі
розбіжності при визначенні цетанового
числа одного й того ж палива на різних
установках" (в різних лабораторіях) не
повинно відрізнятися від середнього
арифметичного порівнюваних
результатів на +/- 2 цетанові одиниці.

Тому, навіть з урахуванням результатів
досліджень проведених відповідачем
дизельне паливо ДТ-Л-К5 сорт С
відповідало встановленому показнику
ДСТУ 4840:2007, оскільки похибка не
перевищила 2 цетанові одиниці.

Аналогічна позиція викладена Вищим
адміністративним судом України у
справі К/800/66177/13 (ухвала від 13.03.2014 р.).

Окрім того, Відповідач ніяким чином не
відреагував на лист позивача №242 від
13.08.2013 р., а навпаки - протиправно провів
дослідження 3 проби в тому ж
експертному центрі, висновки якого
оспорює позивач.

Відповідності до ст.159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції безпідставно не
враховані обґрунтовані та законні
доводи позивача, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про
притягнення ОСОБА_4 до
відповідальності не спростовують
висновки апеляційного суду, оскільки
позивачем в частині штрафних санкцій у
розмірі 2609 грн. 92 коп. постанова не
оспорювалася.

З огляду на викладене, постанову суду
слід скасувати та прийняти нову про
задоволення позовних вимог Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 задовольнити,
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "17" лютого
2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Рівненській області
про накладення стягнень, передбачених
ст.23 Закону України "Про захист прав
споживачів" №315 від 14.11.2013 р. в частині
застосування штрафних санкції за
реалізацію продукції, що не відповідає
вимогам нормативних документів, у
розмірі 78 тис. 487 грн. 50 коп.

Присудити на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 з Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 258 грн. 10
коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Б.С. Моніч

судді: (підпис)
І.Ф.Бондарчук

(підпис)
С.М.Хаюк

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа -
підприємець Першогуба Віталій
Леонтійович вул.Замкова,10 А,
кв.50,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Інспекція
з питань захисту прав споживачів у
Рівненській області вул.С. Петлюри,
5,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,