Справа № 2а/0570/600/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 березня 2014 року м.
Київ В/800/1100/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Бившевої Л.І., Голубєвої Г.К., Ланченко
Л.В., Пилипчук Н.Г.,

перевіривши заяву Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Донецькій області

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013 № К/9991/57331/11

у справі № 2а/0570/600/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транспортний союз
Донбасу"

до Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Вищого адміністративного суду
України надійшла заява Державної
податкової інспекції про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013 № К/9991/57331/11.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із
змінами та доповненнями, внесеними
Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про
судоустрій і статус суддів"), заява про
перегляд судових рішень подається до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України, який за
змістом статей 2392 та 240 КАС України
перевіряє відповідність заяви вимогам
цього Кодексу та вирішує питання про
допуск справи до провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
(суди) касаційної інстанції у розгляді
двох чи більше справ за тотожних
предмета спору, підстав позову та за
аналогічних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

У заяві про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.11.2013 № К/9991/57331/11 заявник послався на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції положень
податкового законодавства відносно
залежності права платника податків на
податковий кредит від фактичного
декларування контрагентами податкових
зобов'язань.

На підтвердження зазначеного
відповідач надав ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
24.02.2011 К-39755/10, в якій, на його думку,
інакше застосовано одні й ті самі норми
права.

Виконуючи положення ст. 240 КАС України
щодо вирішення питання про допуск
вищим спеціалізованим судом справи до
її провадження у Верховному Суді
України з метою здійснення правосуддя
та забезпечення однакового
застосування законодавства усіма
судами загальної юрисдикції, колегія
Вищого адміністративного суду України
не виявила неоднакового застосування
судом касаційної інстанції однієї і
тієї самої норми права, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних
відмінних між собою обставин, яким
надавалася правова оцінка та до яких
застосовувались норми податкового
законодавства.

Зокрема, у справі, про перегляд
судового рішення касаційної інстанції
якої поставлено питання у заяві, суд,
переглядаючи судові рішення
попередніх інстанцій, касаційний суд
погодився з позицією судів попередніх
інстанцій про те, що Закон України "Про
податок на додану вартість" не містить
положень, які б ставили у залежність
право на включення до складу
податкового кредиту з ПДВ від ведення
податкового обліку іншими особами і
фактичного декларування контрагентами
платника податків податкових
зобов'язань. Законами України не
встановлена відповідальність платника
податків за невиконання його
контрагентами вимог податкового
законодавства. Така обставина не може
бути підставою для позбавлення
платника податку права на податковий
кредит з ПДВ у разі, якщо останній
виконав всі передбачені законом умови
щодо його формування і має всі
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту та часу його
виникнення.

А зі змісту ухвали від 24.02.2011 К-39755/10,
наданої як приклад неоднакового
застосування норм матеріального права,
суд, виконуючи завдання по здійсненню
правосуддя щодо дотримання судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
враховуючи межі перегляду справи судом
касаційної інстанції, визначені у ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, які не дозволяють суду
касаційної інстанції здійснювати
переоцінку досліджених та оцінених
судами попередніх інстанцій доказів,
застосовував норми податкового
законодавства з урахуванням
встановлених попередніми судами
обставин справи про те, що господарська
операція фактично не відбулася,
оскільки фактичні дані щодо
транспортування придбаних платником
податку будівельних матеріалів, їх
прийняття за кількістю та якістю,
зберігання, використання в подальшому
у господарській діяльності тощо
відсутні.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав для допуску справи до
провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Донецькій області
про допуск справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 28.11.2013 № К/9991/57331/11
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Карась О.В.

Судді
Бившева Л.І.

Голубєва Г.К.

Ланченко Л.В.

Пилипчук Н.Г.