Справа № 2а-803/11
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Справа № 9104/25959/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Ніколіна В.В.,

суддів
Старунського Д.М.., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 09.03.2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі про стягнення
недоплаченої щомісячної соціальної
допомоги, як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА
:

16 липня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з адміністративним позовом, у
якому просила зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі нарахувати та
виплатити недоплачену щомісячну
соціальну допомогу як дитині війни за
період з 01.01.2006 року по день
постановлення судом рішення.

Оскаржуваною ухвалою Богородчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 09.03.2011 року залишено без
розгляду позовні вимоги в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
провести нарахування та виплату на
користь ОСОБА_2 недоплаченої
щомісячної державної соціальної
грошової допомоги як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
за період з 01.01.2006 року по 15.08.2010 року на
підставі положень ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни ".

У поданій апеляційній скарзі позивач
просить зазначену ухвалу скасувати
покликаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС
України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_2 суд виходив з того, що позивачка
належить до категорії громадян, на яких
поширюються державні соціальні
гарантії дітям війни, а тому вона має
право на встановлене ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни " підвищення до пенсії. Оскільки
Конституційний Суд України своїм
рішенням від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав
неконституційними окремі положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007-2008 рр.", якими було
зупинено і обмежено право на отримання
спірних виплат, невиплата Управління
Пенсійного фонду України в Збаразькому
районі Тернопільської області 30%
доплати до пенсії позивачці з
врахуванням вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни " є
незаконною. Крім того, пропущення
строку звернення до адміністративного
суду є підставою для залишення його без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала. (ч.1 ст. 100 КАС
України у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції).

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права.

Безспірно встановлено, що позивачка є
дитиною війни та відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", у редакції, що була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин та вирішення даного
публічно-правового спору судом, має
право на отримання 30% підвищення
виплачуваної їй Управління Пенсійного
фонду України в Богородчанському
районі пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року
визнано такими, що не відповідають
Конституції України положення Закону
України "Про Державний бюджет на 2007-2008
рр.", якими було зупинено (обмежено) дію
вищевказаної ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни ", із
вказівкою на те, що дане рішення
Конституційного Суду України має
преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними
позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Богородчанському районі,
відповідний обов'язок слід покласти на
відповідача у справі.

За чинним законодавством України
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, на думку колегії суддів, не
слід брати до уваги при вирішенні
спору, оскільки наявність такої норми
за відсутності іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації
конституційних гарантій та права на
отримання підвищення до пенсії дітям
війни, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, як це встановлено
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009-2010 рік»
Кабінету Міністрів України надано
право у 2009 році встановлювати розмір
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009-2010
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватись
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Статтею 99 КАС України визначаються
строки звернення до адміністратив ного
суду з адмінстративним позовом з метою
досягнення юри дичної визначеності у
публічно-правових відносинах. Ці
строки обмежують час, протягом якого
такі правовідносини можуть вва жатися
спірними після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
стабільними.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову ОСОБА_2 щодо
проведення перерахунку їй пенсії за
період з 2006-2011 рр., судом першої
інстанції не вірно враховано, що згідно
із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, оскільки остання звернулась
до суду 16.07.2011 року.

Пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
залишення його без розгляду, якщо суд
за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала. (ч.1 ст.
100 КАС України у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення справи судом першої
інстанції).

А тому висновки суду першої інстанції
не відповідають нормам процесуального
права.

На підставі наведеного колегія судів
прийшла до висновку, що судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови не вірно дано правову оцінку
обставинам справі та ухвалено судове
рішення без додержанням норм
процесуального права, що згідно ст. 199
КАС України є підставою для часткового
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити
частково.

Ухвалу Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від
09.03.2011 року у справі № 2а-803/11 - скасувати
та прийняти нову, якою справу направити
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
В.В. Ніколін

Судді
Д.М. Старунський

О.М. Гінда