Справа № 2а-249/11/0223
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-249/11/0223
Головуючий у 1-й інстанції: Мазурчак А.Г.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Граб Л.С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області на постанову Тиврівського
районного суду Вінницької області від
11 квітня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2011 року позивач звернулася до
Тиврівського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Тиврівському районі
Вінницької області про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови виплатити позивачу додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії відповідно до
ст. 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 15 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та підвищення
за проживання у зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати;
зобов'язання відповідача провести
позивачу перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачену ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в розмірі 15
% мінімального розміру пенсії за віком,
що становить 15 % від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначених в Законах
"Про Державний бюджет України" на
відповідний рік, з урахуванням
виплачених сум; зобов'язання
відповідача провести позивачу
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії згідно ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
проживання на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, встановивши її на рівні
мінімальної заробітної плати
щомісячно в розмірах, визначених в
Законах "Про Державний бюджет України"
на відповідний рік, з урахуванням
виплачених сум.

Постановою Тиврівського районного
суду Вінницької області від 11.04.2011 року
позов задоволено: визнано
неправомірними дії відповідача щодо
відмови перерахувати позивачу
підвищення до пенсії за проживання в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю та додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи 4
категорії відповідно до ст. ст. 39, 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, згідно зі ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та виплатити і перерахувати підвищення
до пенсії згідно ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за
проживання на території зони
радіоекологічного контролю з 25.08.2010
року.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 11.04.2011 року, як
таку, що винесена з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
прийнявши нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження, при цьому згідно частини 6
статті 12, частини 1 статті 41 КАС України,
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що у апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
позивач є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи та отримує
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та часткову доплату за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 4 категорії
призначається у розмірі 15 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 39
вищевказаного Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить, зокрема, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одну
мінімальну заробітну плату.

Всупереч вказаним нормам позивачу
зазначені доплати виплачувалися
частково, у розмірі, визначеному
постановою Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року та постановою
Кабінету Міністрів України № 530 від
28.05.2008 року, а не в розмірі, зазначеному
у Законі.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року та постановою Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року,
суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку, що відповідачем неправомірно
проводилися виплати в розмірах менших,
ніж це передбачено статтями 39, 51
зазначеного Закону.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача про
перерахунок та виплату доплати до
пенсії відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону
України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
помилково не вказав кінцевої дати
періоду, за який порушене право
позивача підлягає захисту.

В той же час, судова колегія звертає
увагу, що судове рішення має бути
наслідком чинного правового
регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить захищатити її порушене
право відповідно до діючого
законодавства щомісячно, тому колегія
суддів дійшла висновку, що правильним
способом захисту порушеного права
позивача, який відповідає вимогам
чинного законодавства, є зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу підвищення до пенсії
по день припинення такого права.

Тому, враховуючи позовні вимоги
позивача та строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги у
вигляді підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту за період з 25.08.2010 року по день
припинення права на таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право, зокрема, змінити постанову
суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право змінити постанову суду з
підстави правильного по суті вирішення
справи чи питання, але з помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тиврівському районі Вінницької
області задовольнити частково.

Постанову Тиврівського районного суду
Вінницької області від 11 квітня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у Тиврівському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини постанови
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 11.04.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Тиврівському районі
Вінницької області перерахувати та
виплачувати ОСОБА_2 доплату за
проживання на території
радіоактивного забруднення в розмірах,
встановлених ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах, встановлених ст. 51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
за період з 25 серпня 2010 року по день
припинення такого права, з урахуванням
фактично виплачених сум".

В решті постанову Тиврівського
районного суду вінницької області від
11.04.2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Граб Л.С.

Драчук Т. О.