Справа № 9101/113932/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" листопада 2013 р.
справа № 2а-4006/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
м.Новомосковськ Дніпропетровської
області

на постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 серпня 2011 р., прийняту у
порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-4006/11

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду
України в м.Новомосковськ
Дніпропетровської області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

У червні 2011 року позивач
звернувся з позовом до суду першої
інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову
відповідача здійснити перерахунок
пенсії інвалідності відповідно до
ст.ст. 50, 54 Закону України « Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеною ч.1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» та
провести відповідні виплати.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02.06.2011 року позов в частині
вимог до 01.01.2011 року залишено без
розгляду.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 серпня 2011 року позов
задоволено, а саме:

- визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невиплати позивачу додаткової пенсії,
як особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та 3 групи інвалідності за період з 01
січня 2011 в розмірах, передбачених ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язано відповідача
провести перерахунок додаткової
пенсії позивачу, як особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та 3 групи
інвалідності за період з 01 січня 2011
року та виплатити недоплачені суми
додаткової пенсії за зазначений період
в розмірах, передбачених ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист

громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у
відповідності до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом;

- визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
невиплати позивачу основної пенсії, як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та 3 групи інвалідності за період з 01
січня 2011 року в розмірах, передбачених
ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язано відповідача
провести перерахунок основної пенсії
позивачу, як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та 2 групи інвалідності за
період з 01 січня 2011 року та виплатити
недоплачені суми основної пенсії за
зазначений період в розмірах,
передбачених ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у
відповідності до частини 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права.
Позивач знаходиться на обліку у
відповідача та отримує пенсію згідно
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008р.
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
віднесені до Ш категорії, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду , заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
виплачується в розмірі 15% від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність. Розмір прожиткового
мінімуму встановлено Законом України
«Про державний бюджет на 2011 рік».

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та відмовити позивачу
у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія І), має
інвалідність ІІІ групи. Позивач
перебуває на обліку у відповідача та
має право на отримання пенсії по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж
закону.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) особам, що належать до
категорії 1 постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 4 статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів
ІІІ групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 6 мінімальних
пенсій за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, виступає
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно з ч. 1 статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення" встановлюється
в розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач здійснював нарахування та
виплату позивачу додаткової пенсії
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 та
державної пенсії в меншому розмірі ніж
передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Частиною другою статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9
КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність захисту прав позивача
шляхом визнання бездіяльності
відповідача протиправною та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплатити державну та
додаткову пенсії позивачу відповідно
до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи".

З огляду на те, що державна та
додаткова пенсія позивачу призначена
довічно, змін до ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" на
законодавчому рівні не вносилось,
статус особи, як особі яка постраждала
внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, не змінився, тому суд
приходить до висновку, що відсутні
будь-які підстави обмежувати строк
нарахування державної та додаткової
пенсії у розмірах, передбачених ст.ст.50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи".

Разом з тим, відповідно до Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" від 14 червня 2011 року,
прикінцеві положення Закону доповнено
пунктом 4, відповідно до якого
встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, відповідач повинен
провести нарахування та виплату
позивачу державної та додаткової
пенсії у розмірах, передбачених ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" з 01.01.2011 року по 22.07.2011 року,
тобто до змін в нормативних актах,
котрі регулюють спірне питання.

Відповідно до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Новомосковськ Дніпропетровської
області задовольнити частково.

Постанову Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 серпня 2011 року у справі №
2а-4006/11 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в м.Новомосковськ
Дніпропетровської області щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової
пенсії як інваліду ІIІ групи відповідно
до ст. 50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Новомосковськ
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
державної пенсії як інваліду ІIІ групи
відповідно до ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування" за період з 01.01.2011
року по 22.07.2011 року, з урахуванням
раніше здійснених виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Новомосковськ
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії як інваліду ІIІ групи
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком, виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування" за період з 01.01.2011
року по 22.07.2011 року, з урахуванням
раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун