Справа № 2-а-4530/11
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-4530/11
Головуючий у 1-й інстанції: Закаблук
О.В., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді
Кобаля М.І.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали апеляційної
скарги управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області на постанову
Кагарлицького районного суду
Київської області від 31 травня 2011 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року ОСОБА_2 (далі - Позивач)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Кагарлицькому районі
Київської області (далі - Відповідача) у
якому просила зобов'язати УПФУ
провести перерахунок та виплату суми
пенсії, що мають бути нараховані у
відповідності зі ст.ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
починаючи з 10.09.2010 року.

Постановою Кагарлицького районного
суду Київської області від 31 травня 2011
року позовні вимоги задоволено
частково. Суд першої інстанції визнав
бездіяльність відповідача
неправомірною і зобов'язав нарахувати
та виплатити додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком та доплати
до пенсії за проживання в зоні
посиленого радіологічного контролю в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період, починаючи з 10.09.2010р.,
відповідно зазначених статей, за
виключенням сум фактично проведених
виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст.. 183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - зміні, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач віднесений до категорії осіб,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи та постійно
проживають на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, віднесений до 4 категорії, що
підтверджується відповідними
документами, тому вважає, що вимога
позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
пенсій, відповідно до ст. ст.. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є обґрунтованою та підлягає
задоволенню за період, починаючи з
10.09.2010р., відповідно зазначених статей.

Апеляційна інстанція не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
оскільки він не знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» потерпілим
4 категорії, які проживають у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
здійснюються виплати у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до
категорій 4 призначається у розмірі 15
процентів мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії 15 % мінімальної
пенсії за віком, а розмір пенсії не може
бути нижчим 1 мінімальна заробітна
плата.

Всупереч ст.ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530.

У відповідності до статті 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

З огляду на те, що Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
та Постановою Кабінету Міністрів
України № 1 від 03.01.2002 р. відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено ст.ст. 39, 51 зазначеного
Закону.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється ЗУ «Про
державний бюджет України» на
відповідний рік.

Тому, суд приходить до однозначного
висновку про правомірність доводів
суду першої інстанції про наявність у
позивача права на перерахунок доплати
до пенсії та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірах,
передбачених ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проте, суд не може погодитися з
висновком районного суду щодо
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату коштів,
відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щодо незазначеної
кінцевої дати виплати та нарахування
сум пенсії. При цьому, апеляційна
інстанція враховує ту обставину, що суд
не наділений повноваженнями щодо
зобов'язання органів державної влади
виконувати будь-які зобов'язання в
майбутньому, оскільки порушення
яких-небудь прав, свобод та законних
інтересів ще не відбулося.

Крім того, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011 рік
доповнено п. 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», ст.ст. 14, 22, 37 та ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Із аналізу наведеної правової норми
випливає, що визначення порядку та
розмірів виплат зазначеним категоріям
громадян делеговано Кабінету
Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. В даному
випадку пізніше прийняті норми Закону
України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік».

Водночас необхідно звернути увагу, що
на момент набрання чинності зазначеним
Законом, Кабінетом Міністрів України
не встановлено нового порядку та
розміру виплат окремим категоріям
громадян.

З огляду на викладене, до набрання
чинності нормативно-правового акта
Кабінету Міністрів України, прийнятого
на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», застосуванню
підлягають положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

В свою чергу, на виконання п. 7 Закону
України від 14 червня 2011 р. «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Кабінетом
Міністрів України 06.07.2011 року прийнято
постанову № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», якою встановлено
конкретний розмір доплат, передбачених
ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки ні положення Закону «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік», ні
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» не скасовані та не
визнані неконституційними, суд
приходить до висновку про необхідність
встановлення кінцевої дати проведення
перерахунку позивачу доплат,
передбачених ст. ст. 39, 51 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , а саме, 22.07.2011 року, так як
вказана постанова Уряду набула
чинності з 23.07.2011 року.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 183-2
КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області - задовольнити частково.

Резолютивну частину постанови
Кагарлицького районного суду
Київської області від 31 травня 2011 року
змінити, виклавши абзац третій
наступним чином: «Зобов`язати
управління Пенсійного фонду України у
Кагарлицькому районі Київської
області призначити, провести
перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати
до пенсії відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з розрахунку однієї мінімальної
заробітної плати з 10.09.2010р. по 22.07.2011р. та
додаткової пенсії відповідно до ч. 3 ст.
51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з розрахунку 15 % від
мінімальної пенсії за віком за період з
10.09.2010р. по 22.07.2011р., з урахуванням
фактично виплачених сум».

В решті постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 31
травня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.І. Кобаль

судді:
Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

Головуючий суддя

Кобаль М.І.

Судді:

Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.