Справа № 813/464/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 р.
Справа № 876/3648/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 813/464/14 за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області про визнання
протиправним і скасування наказу,
поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області,
яким з урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просив визнати
протиправним та скасувати наказ
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ у
Львівській області №2446 від 3 грудня 2013
року в частині накладення на позивача
дисциплінарного стягнення - звільнення
з органів внутрішніх справ з посади
оперуповноваженого сектору розшуку
Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області; визнати
протиправним та скасувати наказ
начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ у
Львівській області №508 о/с від 23 грудня
2013 року в частині звільнення ОСОБА_1 з
органів внутрішніх справ; поновити
ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого
сектору карного розшуку Сихівського РВ
ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області
та стягнути з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ у
Львівській області на користь ОСОБА_1
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу.

Позов мотивує тим, що підставою для
накладення дисциплінарного стягнення
стало порушення ним службової
дисципліни. При накладенні
дисциплінарного стягнення
відповідачем було повністю
проігноровано статтю 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, відповідно
до вимог якої, під час накладення
дисциплінарного стягнення та обрання
його виду враховується: тяжкість
проступку, обставини, за яких його
скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації, тощо. Крім цього,
зазначає, що відповідачем не прийнято
до уваги сумлінне ставлення позивача
до виконання покладених на нього
обов'язків, про що свідчать
неодноразові подяки і відсутність
дисциплінарних стягнень.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року позовні вимоги задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 1 наказу начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ у Львівській області №2446 від 3
грудня 2013 року щодо накладення на
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення -
звільнення з органів внутрішніх справ
з посади оперуповноваженого сектору
розшуку Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС
України у Львівській області.

Визнано протиправним та скасовано
наказ начальника Головного управління
Міністерства внутрішніх справ у
Львівській області №508 о/с від 23 грудня
2013 року "По особовому складу" в частині
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС
України у Львівській області.

Стягнено з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ у
Львівській області на користь ОСОБА_1
грошове забезпечення за час вимушеного
прогулу в розмірі 5988 грн 36 коп.

З таким рішенням суду не погодився
відповідач. Подав апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що процедура накладення
дисциплінарного стягнення на
відповідача та його подальшого
звільнення здійснювалась у
відповідності з Дисциплінарним
статутом органів внутрішніх справ
України, а відтак відсутні підстави для
скасування оскаржених наказів.

Позивач та його представник в судовому
засіданні надали пояснення, просили в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області в судове
засідання не з'явився, подав
клопотання, яким просив судове
засідання відкласти, оскільки
представник відповідача бере участь в
засіданні по цивільній справі в іншому
суді.

Суд розглянувши клопотання, вирішив в
його задоволенні відмовити, оскільки
наведені в ньому причини не є
достатніми для визнання неявки
представника такою, що відбулась з
поважних причин. Враховуючи
чисельність штату працівників у
відповідача була можливість
забезпечити явку свого представника в
судове засідання, про дату, місце і час
проведення якого він був належним
чином повідомлений. Крім того суд
зазначає, що клопотання про
відкладення розгляду справи підписане
представником Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області, а не начальником
відповідного управління.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не належить до
задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
в серпні 2005 року позивач був прийнятий
на службу в органи внутрішніх справ. В
квітня 2013 року призначений на посаду
оперуповноваженого сектору розшуку
Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області.

Пунктом 1 наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ у
Львівській області "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
оперуповноваженого СКР Сихівського РВ
ЛМУ ГУМВС України у Львівській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1"
від 3 грудня 2013 року №2446, за грубе
порушення кримінально-процесуального
законодавства України та вимог наказу
МВС України від 14 серпня 2012 року №700,
відповідно до статті 12 Дисциплінарного
статуту ОВС України, на
оперуповноваженого СР Сихівського РВ
ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області
старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1
накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ.

Як підставу для накладення
дисциплінарного стягнення зазначено
службове розслідування, проведене на
підставі наказу ГУМВСУ у Львівській
області від 31 жовтня 2013 року №2155 "Про
призначення службового розслідування",
за фактом розпочатого прокуратурою
Львівської області кримінального
провадження щодо вимагання та
отримання працівниками СКР
Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС неправомірної
вигоди, за результатами якого
встановлено, що старший лейтенант
міліції ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
оперуповноваженого сектору розшуку
Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у
Львівській області, порушив вимоги
кримінально-процесуального
законодавства, а саме провів вилучення
мобільного телефону "iPhone" без
відповідного документу та порушив
терміни надання відповіді про виконане
доручення (більше шести місяців), що
призвело до унеможливлення проведення
повного, всебічного та об'єктивного
розслідування кримінального
провадження. Крім цього, старший
лейтенант міліції ОСОБА_1 в порушення
пунктів 6.3, 6.4 та 6.7 Інструкції з
організації взаємодії органів
досудового розслідування з іншими
органами та підрозділами внутрішніх
справ у попередженні, виявлені та
розслідуванні кримінальних
правопорушень, затвердженої наказом
МВС України від 14 серпня 2012 №700, за
власною ініціативою, по неналежно
оформленому дорученню про проведення
слідчих дій (незареєстроване в
канцелярії територіального органу)
здійснив процесуальні дії - провів
допити свідків та вилучив мобільний
телефон "iPhone", а також матеріали
виконаного доручення не направив до
слідчого підрозділу разом із
супровідним листом за підписом
начальника ОВС, не зареєстрував їх в
канцелярії підрозділу.

За період з січня по грудень 2013 року
посадовими особами відповідача було
проведено атестацію позивача. В ході
атестації встановлено, що позивач
займаній посаді не відповідає та
підлягає звільненню з органів
внутрішніх справ.

Наказом Начальника ГУМВС України у
Львівській області №508 о/с від 23 грудня
2013 року "По особовому складу" старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1,
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Сихівського районного відділу
ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області
звільнено з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного
статуту, на осіб рядового i
начальницького складу органів
внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ,
згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 14 статуту
звільнення зi служби є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Відповідно до цієї ж статті статуту при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо. Звільнення осіб
рядового і начальницького складу з
органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
можливість застосування менш суворого
дисциплінарного стягнення ніж
звільнення.

На це, зокрема, вказує факт
нагородження позивача подяками,
відсутність у нього діючих
дисциплінарних стягнень, крім
зауваження, на момент вчинення нового
проступку. Також позитивно
характеризує позивача у своїх показах
свідок ОСОБА_3, що є керівником
позивача.

Відсутні також докази, що проступком
позивача заподіяна будь яка шкода.

Оскільки звільнення є крайнім заходом
дисциплінарного впливу, відповідач
зобов'язаний був застосувати менш
жорсткі дисциплінарні стягнення до
позивача. Відтак оскаржені накази
необхідно скасувати, а позивача
поновити на займаній посаді.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 813/464/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складено 16 травня
2014 року