Справа № 2а-5196/09
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2010 р. Справа № 1287/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Богаченка
С.І.

Суддів
Багрія В.М.
, Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання

Балич-Шапальчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 03 грудня 2009
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі, третя особа Тернопільська
обласна організація Всеукраїнської
громадської організації «Союз
Чорнобиль України», про визнання
протиправними дії та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

19.10.2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі, третя особа
Тернопільська обласна організація
Всеукраїнської громадської
організації «Союз Чорнобиль України»,
про визнання протиправними дії та
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії.

В обґрунтування вимог посилалась на те,
що їй, як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
інваліду ІІ групи, інвалідність
пов'язана з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячно
повинна нараховуватись та
виплачуватись пенсія в розмірі не
менше 8-и мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів ІІ-ї групи у розмірі 75% від
мінімальної пенсії за віком. Проте,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував йому пенсію
у меншому розмірі.

Позивач просила визнати
неправомірними дії відповідача та
зобов'язати провести перерахунок
пенсії з 01.01.2008 року та в подальшому
виплачувати пенсію відповідно до ст.50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 03 грудня 2009 року
адміністративний позов задоволено
частково. Постановлено поновити строк
звернення до суду, визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні
та виплаті пенсії відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 22.05.2008 року по
21.09.2009 року та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
провести перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 за період з 22.05.2008 року по 21.09.2009
року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з мінімального розміру пенсії
за віком відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що згідно ст.
49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорії 1,2,3,4 встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію. Максимальний
розмір пенсії або місячного грошового
утримання ( з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством) призначених
відповідно до цього Закону, розмір якої
згідно чинного законодавства
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Не погодившись із постановою її
оскаржило Управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі, вважає, що судом
при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
позовних вимог.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції та винести нове рішення,
яким в частині задоволення позову
відмовити. Вказує на те, що при
обчисленні пенсії по інвалідності
позивачу по справі управління
керувалось Конституцією України, ст. 63,
ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зазначає, що з 01.01.2008 року Законом
України «Про державний бюджет на 2008рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів» внесено зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
мінімальний розмір пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
встановлюється у процентному
відношенні до прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.
Законних підстав щодо застосування
іншого порядку визначення розміру
пенсії відповідно до Закону України
№796-ХІІ, ніж передбачено постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року №530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян», в
тому числі в період з 22.05.2008 року по
11.06.2008 року (дата набрання чинності та
дата офіційного оприлюднення
постанови), законодавством не
встановлено.

Заслухавши суддю доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що дана апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
першої категорії, що відповідно
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та визнана інвалідом ІІ групи.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Абзацом 2 частини 1 статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам II групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими, по
IІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Законом України «Про державний бюджет
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» п.28
внесено зміни до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якими встановлено
мінімальний розмір пенсії для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим: по IІ
групі інвалідності - 75% прожиткового
мінімуму. У відповідності до рішення
Конституційного суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року положення п.28
розділу II Закону України «Про
державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» було визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними). У відповідності до
ч.2 статті 152 Конституції України
закони, визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Тобто п.28
розділу II Закону України «Про
державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» втратив чинність з
22.05.2008 року, оскільки рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008 не має зворотної дії в
часі.

На підставі вищенаведеного, колегією
суддів було встановлено, що судом
першої інстанції вірно було враховано
норми чинного законодавства, проте суд
першої інстанції задовольняючи
частково позовні вимоги за період з
22.05.2008 року по 21.09.2009 року помилково
задоволив позов до 21.09.2009 року, оскільки
позивач звернувся до суду 19.10.2009 року.

Також слід зазначити, що у 2009 році
Законом України «Про державний бюджет
на 2009 рік» п.28 жодних змін не було
внесено до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яким було внесено зміни та
встановлено у 2008 році Законом України
«Про державний бюджет на 2008 рік» п.28
мінімальний розмір пенсії для
інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
Управління Пенсійного фонду України в
м.Тернополі, як суб'єкт владних
повноважень, відмовляючи позивачу, яка
звернулась до відповідача по справі у
визначені пенсії та додаткової пенсії,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та
перерахунку в разі збільшення розміру
цього прожиткового мінімуму, виходячи
з нового розміру мінімальної пенсії за
віком починаючи з 22.05.2008 року по 19.10.2009
року, діяло не на підставах, що
передбачені Конституцією України та
чинними законами України.

Оскільки суд першої інстанції
правильно по суті вирішив спір,
помилково сформулювавши резолютивну
частину постанови щодо зазначення
періоду, колегія суддів визнає
можливим змінити постанову.

Відповідно до ст.201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є: 1)
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права; 2) вирішення не
всіх позовних вимог або питань.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, ч.4 ст.196, п.2
ч.1 ст. 198, ст. 201, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС
України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
- задоволити частково, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 03 грудня 2009
року в справі № 2а-5196/09 - змінити.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні
та виплаті пенсії відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 22.05.2008 рок по
19.10.2009 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
починаючи з 22.05.2008 року по 19.10.2009 року
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

В решті постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 03 грудня 2009 року в справі №
2а-5196/09 залишити без змін.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Верховного Суду України, до касаційної
інстанції протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили в порядку
ЦПК України.

Головуючий суддя
Богаченко
С.І.

Судді
Багрій В.М. ,
Старунський Д.М.

Повний текст виготовлений 09.07.2010 року.