Справа № 819/749/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/749/14-a

"03" червня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання:
Порплиці Т.В.

за участю:

представника позивача: Баланової М.М.

відповідач: не з'явився;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області звернувся до
суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_2 про стягнення надміру
виплаченої пенсії в розмірі 17070,00
гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що протоколом №137559 від
15.04.2002 ОСОБА_2 призначено пенсію по
втраті годувальника на утриманця
ОСОБА_4. після скасування 05.10.2012 рішення
Теребовлянського районного суду
Тернопільської області від 21.02.2002 про
визнання ОСОБА_5 - матері ОСОБА_6,
безвісно відсутньою, відповідачка не
повідомила орган пенсійного фонду про
зміни, які впливають на призначення
пенсії, внаслідок чого протягом
листопада 2012 - березня 2014 року
безпідставно отримала пенсію в розмірі
17070,00 гривень.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
його задовольнити, надала пояснення
аналогічні позову.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про день, час та місце
судового розгляду був повідомлений
належним чином у відповідності до ст. 33
КАС України.

За наведених обставин суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши і оцінивши
зібрані по справі докази,
проаналізувавши матеріали справи
встановив наступні обставини:

21 лютого 2002 року Теребовлянським
районним судом Тернопільської області
винесено рішення у цивільній справі №
2-123-2002р. за заявою ОСОБА_2, зацікавлена
особа орган опіки і піклування про
визнання безвісно відсутньою ОСОБА_5,
яким визнано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживала в АДРЕСА_1, безвісно
відсутньою (а.с. 7).

На підставі вище зазначеного рішення
Теребовлянська міська рада
Тернопільської області розглянувши
заяву ОСОБА_2 про призначення
опікунства над неповнолітнім онуком
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 винесла рішення №54
від 26.03.2002 року про призначення ОСОБА_2
опікуном над неповнолітнім онуком
ОСОБА_6 (а.с. 8).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області призначено
ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника з
21.02.2012 року, що підтверджується
протоколом про призначення пенсії
№137559 від 15.04.2002 (а.с. 19).

05 жовтня 2012 року Теребовлянським
районним судом Тернопільської області
винесено рішення у цивільній справі
№1914/2343/2012 за заявою ОСОБА_7 про
скасування рішення суду про визнання
безвісно відсутньою ОСОБА_5, яким
скасовано рішення у справі № 2-123-2002р.
від 21.02.2002 року, яке набрало законної
сили 16.10.2012 (а.с. 9).

Дослідивши вказані обставини та
матеріали справи суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 45 ЦК України якщо фізична
особа, яка була визнана безвісно
відсутньою, з'явилася або якщо одержано
відомості про місце її перебування, суд
за місцем її перебування або суд, що
постановив рішення про визнання цієї
особи безвісно відсутньою, за заявою
цієї особи або іншої заінтересованої
особи скасовує рішення про визнання
фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" право на
пенсію в разі втрати годувальника
мають непрацездатні члени сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні (стаття 38). При цьому
дітям пенсії призначаються незалежно
від того, чи були вони на утриманні
годувальника.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_2, враховуючи ту обставину, що
вона є опікуном неповнолітньої дитини,
управлінням Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі
Тернопільської області призначено
пенсію по втраті годувальника на
утриманця ОСОБА_6, у зв'язку із
визнанням його матері ОСОБА_5 - безвісно
відсутньою.

Відповідно до ст. 102 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з 16.10.2012 у відповідачки виник
обов'язок повідомити управління
Пенсійного фонду у Теребовлянському
районі про обставини, що спричиняють
припинення виплати пенсій по втраті
годувальника - скасування рішення про
визнання ОСОБА_5 безвісно відсутньою.

В свою чергу, внаслідок неповідомлення
ОСОБА_2 управління пенсійного фонду
України про вказані вище обставини,
управлінням пенсійного фонду в
Теребовлянському районі
продовжувались виплати пенсії по
втраті годувальника на користь ОСОБА_2,
а отже відповідачкою в період з
листопада 2012 по березень 2014 років
безпідставно одержано пенсію в розмірі
17070,00 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні
управлінням Пенсійного фонду України в
Теребовлянському районі видано
розпорядження від 12.03.2014 року про
закриття пенсійної справи №137559 ОСОБА_2
з 01.04.2014 року у зв'язку з недостовірно
поданими даними про особу.

Разом з тим, порядок стягнення
безпідставно одержаних пенсійних
виплат визначається ст. 103 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 103 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
суми пенсії, над міру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії. Відрахування на
підставі рішень органу, що призначає
пенсії, провадяться в розмірі не більше
20 процентів пенсії понад відрахування
з інших підстав.

Частиною 4 ст. 103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" у разі
припинення виплати пенсії (внаслідок
відновлення здоров'я тощо) до повного
погашення заборгованості решта
заборгованості стягується в судовому
порядку.

Крім того, ст. 104 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" передбачає, що
Скаргу на рішення органу, який
призначає пенсії, може бути подано до
районної (міської) Ради народних
депутатів або до районного (міського)
народного суду.

Отже суд приходить до висновку, що
законодавцем визначено особливий
порядок стягнення надміру виплачених
пенсій внаслідок зловживань з боку
отримувача пенсій, і такий порядок
передбачає прийняття органом, який
призначає пенсію відповідного рішення
про стягнення надміру виплаченої
пенсії, і лише в розмірі не більше 20%
пенсії.

Одночасно, органу пенсійного фонду
надано право на стягнення пенсії в
судовому порядку, лише у випадку, якщо
до повного погашення заборгованості
особі припиняються будь які пенсійні
виплати.

Як пояснила представник позивача, в
судовому засіданні, крім пенсії по
втраті годувальника ОСОБА_2 отримує
пенсію за віком.

Разом з тим, як встановлено в судовому
засіданні, після встановлення
обставин, які свідчать про
неповідомлення ОСОБА_2 орган
пенсійного фонду про обставини, які
спричиняють припинення виплати пенсії
та безпідставну виплату відповідачці
пенсії в розмірі 17070,00 гривень,
управлінням пенсійного фонду в
Теребовлянському районі будь яких
рішень про стягнення з ОСОБА_2 надміру
виплаченої пенсії не приймалось.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що звернення управління Пенсійного
фонду України в Теребовлянському
районі до суду з позовом про стягнення
з ОСОБА_2 17070,00 гривень надміру
виплаченої пенсії є передчасним,
оскільки органом пенсійного фонду
недотримано порядок стягнення надміру
виплачених пенсій, встановлений ст. 103
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Зокрема недотримання такого порядку,
та неприйняття органом, який призначає
пенсії - управлінням Пенсійного фонду в
Теребовлянському районі
Тернопільської області рішення про
стягнення з ОСОБА_2 надміру виплачених
пенсій в розмірі 17070,00 позбавляє
відповідача на оскарження
відповідного рішення пенсійного фонду,
що гарантовано конституцією та ст. 104
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що управлінням пенсійного
фонду України в Теребовлянському
районі порушено порядок стягнення
надміру виплачених пенсій визначений
ст. 103 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а отже звернення до суду
з позовом про стягнення з ОСОБА_2 17070,00
гривень є передчасним, в зв'язку з чим
позовна заява є такою, що подана
всупереч чинному законодавству, а отже
в задоволенні позову слід відмовити.

За наведених обставин, дослідивши всі
матеріали справи, суд приходить до
переконання, що позов до задоволення не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Теребовлянському районі
Тернопільської області до ОСОБА_2 про
стягнення надміру виплаченої пенсії в
розмірі 17070,00 гривень - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

В повному обсязі постанова складена
10.06.2014.

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.