Справа № 2а-11464/11/1270
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 травня 2014 року м. Київ
В/800/2259/14

В/800/2259/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко
Є.А.,

суддів: Кошіля В.В., Костенка М.І.,
Моторного О.А., Сіроша М.В.,

розглянувши заяву Спеціалізованої
державної податкової інспекції (СДПІ) з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів про перегляд
Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-11464/11/1270
Луганського окружного
адміністративного суду

за позовом Відкритого акціонерного
товариства (ВАТ) «Стахановський
вагонобудівний завод»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську (СДПІ)

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25.02.2014 касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
залишено без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 02.02.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2012
залишено без змін.

СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів звернулась із заявою про
перегляд Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-11464/11/1270 ,
посилаючись на різне застосування
судом касаційної інстанції норми
пунктів 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, пунктів 200.1-200.4
ст. 200 Податкового кодексу України. Як
на приклад неоднакового застосування
цих норм СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів. посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 28.10.2013 у справі № 2а-8818/12/2670 за
позовом Приватного підприємства
«Будспецпроект» до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі м. Києва Державної податкової
служби про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Згідно зі статтею 237 КАС України заява
про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У судових рішеннях, на які посилається
СДПІ з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів, відсутнє різне
правозастосування, яке відповідно до
статті 237 КАС України може бути
підставою для перегляду судових рішень
в адміністративній справі Верховним
Судом України.

Так, в ухвалі від 25.02.2014 Вищий
адміністративний суд України,
застосувавши норми підпункту 7.7.1
пункту 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», пунктів
198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, пунктів 200.1-200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, зробив
висновок про неправомірне зменшення
контролюючим органом в податковому
обліку ВАТ «Стахановський
вагонобудівний завод» (позивач)
від'ємного значення чистої суми
податкових зобов'язань за січень,
лютий, березень, травень 2011 року та суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість на підставі
встановлених в судовому процесі
обставин, які свідчать про реальне
здійснення товариством операцій з
придбання товарів, суми податку на
додану вартість в складі цін за які
товариство сплатило постачальникам та
включило до податкового кредиту та до
суми бюджетного відшкодування. Суд
касаційної інстанції дійшов висновку,
що ці обставини встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій
відповідно до вимог норм
процесуального права.

Що ж стосується ухвали Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2013, то в ній правові норми, які
регулюють відносини щодо визначення
податкового кредиту та бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість (норми Закону України «Про
податок на додану вартість» та
Податкового кодексу України),
застосовані не інакше, як в ухвалі від
25.02.2014, а висновок суду касаційної
інстанції про відсутність у платника
податку на додану вартість - позивача у
справі, в якій постановлене це судове
рішення, зроблений відповідно до
встановлених у справі обставин, які
спростовують достовірність
документів, оформлених на поставку
товарів, суми податку в ціні яких
включені до податкового кредиту.

Зміст мотивувальної частини ухвали від
28.10.2013 свідчить про різні фактичні
обставини в порівнянні зі справою №
2а-11464/11/1270.

З огляду на відсутність різного
правозастосування до подібних
правовідносин в зазначених в заяві
судових рішеннях відсутні підстави для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Спеціалізованій державній
податковій інспекції з обслуговування
великих платників у м. Луганську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів у допуску до провадження з
перегляду Верховним Судом України
адміністративної справи № 2а-11464/11/1270
Луганського окружного
адміністративного суду за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Стахановський вагонобудівний завод»
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий: Є.А. Усенко Судді В.В.
Кошіль М.І. Костенко О.А. Моторний М.В.
Сірош