Справа № 500/2336/14-а
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/2336/14-а
Провадження № 2-а/500/92/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю представника
відповідача:Щербина О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїл
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - Севастопольський
військово-морський коледж
старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова, про визнання
неправомірним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області, третя особа - Севастопольський
військово-морський коледж
старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова, про визнання
неправомірним рішення комісії №6 від
21.01.2014 року про утримання суми переплат
пенсій та грошової допомоги надміру
виплачених пенсіонерам внаслідок
зловживань з боку пенсіонера. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що з 19.01.2010
року відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» він перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області та отримує пенсію по
втраті годувальника. До досягнення ним
вісімнадцятирічного віку пенсію
отримувала мати. У вересні 2012 року він
вступив на навчання до
Севастопольського військово-морського
коледжу старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова, про що надав відповідачу
довідку за вих.№196/4 від 20.09.2012 року.
17.09.2013 року він звернувся із заявою про
переведення пенсії на його ім'я. Листом
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області за вих.№40/К-01 від
27.03.2013 року його повідомлено про
існування боргу в сумі 5 896 гривень та
необхідність добровільного погашення.
07.04.2014 року він також дізнався про те, що
оскаржуваним рішенням з його пенсії
утримується 20 %. Вважає, що переплата
пенсії по втраті годувальника у
заявленому розмірі утворилась не у
зв'язку із зловживанням пенсіонера, а з
вини управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області та
Севастопольського військово-морський
коледжу старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова.

Позивач, будучи своєчасно та
належним чином повідомленим про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, звернувшись із
заявою про підтримання позовних вимог
та розгляд справи у його відсутність
(а.с.41-43).

Представник відповідача позов не
визнала, посилаючись на те, до
досягнення ОСОБА_2 вісімнадцятирічного
віку пенсію по витраті годувальника
отримувала його мати ОСОБА_4, яка
повинна була повідомити управління
Пенсійного фонду України в м.
Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії.
Зокрема, при зарахуванні позивача до
Військово-морського коледжу
старшинського складу академії
військово-морських сил імені П.С.
Нахімова мати повинна була звернутися
до управління Пенсійного фонду України
в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області та повідомити про
навчання сина, а саме про його
знаходження на казарменому постачанні
на повному державному утриманні. 17.09.2013
року ОСОБА_2 звернувся із заявою про
переведення пенсії на його ім'я,
надавши довідку Севастопольського
військово-морського коледжу
старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова від 11.09.2013 року, згідно якої
відповідно до наказу №518 від 01.08.2012 року
він є курсантом ІІ курсу, перебуває на
військовій службі у Збройних Силах
України та знаходиться на казарменому
постачанні на повному державному
утриманні. 13.11.2013 року до управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області надійшов лист управління
Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя за
вих.№6003/05-08 від 05.11.2013 року на
підтвердження викладених вище
обставин. Звернула увагу, що в
матеріалах пенсійної справи відсутня
довідка про навчання ОСОБА_2 за вих.№196/4
від 20.09.2012 року. На її думку, переплата
пенсії у розмірі 5 896 гривень виникла
внаслідок зловживань з боку
пенсіонера.

Третя особа - Севастопольський
військово-морський коледж
старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова у судове засідання
представника не направила. За змістом
листа Центру поштового зв'язку
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» від 08.04.2014
року, починаючи з 27.03.2014 року пошта з
материкової частини України, кримською
стороною не приймається та
повертається у зворотному напрямку
(а.с.33).

Вислухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та матеріали
пенсійної справи №152269, суд дійшов
наступного висновку.

Стаття 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_2 з 19.01.2010 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області та отримує
пенсію по втраті годувальника,
призначену відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року за №1058-ІV (далі - Закон
№1058-ІV).

До досягнення ОСОБА_2
вісімнадцятирічного віку пенсію
отримувала його мати ОСОБА_4 (а.с.17).

17.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся із
заявою про переведення пенсії на його
ім'я, надавши довідку
Севастопольського військово-морського
коледжу старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова за вих.№132 від 11.09.2013 року,
за змістом якої відповідно до наказу
№518 від 01.08.2012 року він є курсантом ІІ
курсу, перебуває на військовій службі у
Збройних Силах України та знаходиться
на казарменому постачанні на повному
державному утриманні (а.с.19, 21).

Дані обставини узгоджуються з
відомостями, викладеними в акті №277 від
30.10.2013 року, складеному управлінням
Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя
(а.с.26).

Як вбачається з довідки
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області від 13.02.2014 року ОСОБА_2
за період з 01.09.2012 року по 31.08.2013 року
надміру виплачена пенсія по втраті
годувальника у розмірі 5 896 гривень
(а.с.28).

Листом управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
за вих.№16924/05 від 27.09.2013 року ОСОБА_2
попереджено про необхідність
повернення надміру перерахованих
коштів (а.с.22-24).

21.01.2014 року комісією управління
Пенсійного фонду України в м.Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
винесено рішення за №6 про утримання
переплати пенсії у сумі 5 896 гривень
надміру виплаченої ОСОБА_2 внаслідок
зловживання з боку пенсіонера (а.с.10).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21.11.1992 року за N 2811-XII (далі - Закон N
2811-XII) громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

За змістом ч.1, п.2 ч.2 ст.36 Закону
№1058-ІV пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні.

Непрацездатними членами сім'ї
вважаються діти (у тому числі діти, які
народилися до спливу 10 місяців з дня
смерті годувальника) померлого
годувальника, які не досягли 18 років
або старші цього віку, якщо вони стали
інвалідами до досягнення 18 років. Діти,
які навчаються за денною формою
навчання у загальноосвітніх
навчальних закладах системи загальної
середньої освіти, а також
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах (у тому числі у період між
завершенням навчання в одному із
зазначених навчальних закладів та
вступом до іншого навчального закладу
або у період між завершенням навчання
за одним освітньо-кваліфікаційним
рівнем та продовженням навчання за
іншим за умови, що такий період не
перевищує чотирьох місяців), - до
закінчення такими дітьми навчальних
закладів, але не довше ніж до
досягнення ними 23 років, та діти-сироти
- до досягнення ними 23 років незалежно
від того, навчаються вони чи ні;

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону
№1058-ІV дітям-сиротам за період
перебування на повному державному
утриманні пенсія у зв'язку з втратою
годувальника виплачується в повному
розмірі та перераховується на їхні
особисті рахунки у банку.

Іншим дітям, які перебувають на
повному державному утриманні,
виплачується 50 відсотків призначеної
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
та перераховується на їхні особисті
рахунки у банку. При цьому частина
пенсії, що залишилася після виплати
суми пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, перераховується на
банківський рахунок установи, де ця
дитина перебуває на повному державному
утриманні, і спрямовується виключно на
поліпшення умов проживання дітей у цих
установах.

Пункт 49 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2001
року за N1751, визначає, що особи, яким
виплачується державна допомога сім'ям
з дітьми, зобов'язані повідомляти
органи, що призначають і виплачують
зазначену допомогу, про зміну всіх
обставин, які впливають на виплату
державної допомоги (зміни у складі
сім'ї, перевищення середньомісячного
сукупного доходу сім'ї тощо). Суми
державної допомоги сім'ям з дітьми,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку громадян (у
результаті подання документів із
свідомо неправдивими відомостями,
неподання відомостей про зміни у
складі сім'ї, приховування обставин,
які впливають на призначення і виплату
державної допомоги тощо), стягуються
згідно із законом.

Аналогічну за змістом норму
містить ст.102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року
за №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Статтею 50 Закону №1058-ІV та ст.103
Закону №1788-ХІІ передбачено, що суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

З пенсії може бути відраховано не
більш як 50 відсотків її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може
бути відраховано не більш як 20
відсотків пенсії.

Відповідно п.п.2.5 п.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах а
також у містах та районах управління
зобов'язане у процесі своєї
діяльності суворо додержуватися вимог
чинного законодавства, законних
інтересів підприємств, установ,
організацій та громадян.ї

Згідно з ч.1 ст.7 Закону №1058-ІV
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснюється за
принципами: законодавчого визначення
умов і порядку здійснення
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування;
рівноправності застрахованих осіб
щодо отримання пенсійних виплат та
виконання обов'язків стосовно сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; фінансування видатків на
виплату пенсій, надання соціальних
послуг за рахунок страхових внесків,
бюджетних коштів і коштів цільових
фондів; державних гарантій реалізації
застрахованими особами своїх прав,
передбачених цим Законом; гласності,
прозорості та доступності діяльності
Пенсійного фонду; обов'язковості
фінансування за рахунок коштів
Пенсійного фонду витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій та наданням соціальних
послуг, в обсягах, передбачених цим
Законом; цільового та ефективного
використання коштів
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування;
відповідальності суб'єктів системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування за порушення
норм цього Закону, а також за
невиконання або неналежне виконання
покладених на них обов'язків тощо.

Пункт 5.4 Інструкції щодо порядку
оформлення і введення особових справ
отримувачів усіх видів соціальної
допомоги, затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19.09.2006 року N345,
визначає, що повідомлення про
припинення (або поновлення) надання
соціальної допомоги надсилається
отримувачу не пізніше 5 днів після
прийняття такого рішення. У разі
виявлення факту подання отримувачами
документів з явно неправильними
відомостями в повідомленні одночасно
зазначаються термін, до якого мають
бути відшкодовані надміру
перераховані кошти, їх сума та
реквізити рахунку, на який вони повинні
бути перераховані.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України (ст.19 Конституції
України).

Згідно з 3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, управлінням
Пенсійного фонду України в
Ізмаїльському районі Одеської області
доведено правомірність та
обґрунтованість свого рішення з
урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19
Конституції України та ч.3 ст.2 КАС
України, адже мати позивача, яка
отримувала пенсію до досягнення
останнім вісімнадцятирічного віку, не
повідомила відповідача про обставини,
які впливають на розмір пенсії по
втраті годувальника.

Доводи позивача про те, що ним до
управління Пенсійного фонду України в
Ізмаїльському районі Одеської області
була надана довідка Севастопольського
військово-морського коледжу
старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова за вих.№196/4 від 20.09.2012 року,
суд до уваги не приймає, адже вивченням
матеріалів пенсійної справи за №152269,
встановлено, що зазначена довідка
відсутня. Будь-яких належних доказів
зворотного позивачем надано не було.

Посилання позивача на п.2 Порядку
перерахування Пенсійним фондом
України або органами праці та
соціального захисту населення коштів
установам (закладам), у яких особи
перебувають на повному державному
утриманні, та їх використання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.03.2004 року за
№269, є безпідставним, адже за змістом п.2
даної постанови адміністрація
установи надсилає у триденний строк
після взяття особи на повне державне
утримання органам Пенсійного фонду
України або органам праці та
соціального захисту населення
відповідне повідомлення лише після
подачі письмової заяви особи про
перерахування установам (закладам)
різниці між сумою призначеної пенсії
та сумою пенсії, яка вплачується таким
особам і непрацездатним членам їх
сімей відповідно до ч.1 ст.48
Закону№1058-ІV.

Матеріали справи не містять
відомостей про те, чи звертався ОСОБА_2
до закладу, в якому перебуває на
повному державному утриманні, із
письмовою заявою про перерахування
відповідної різниці.

Таким чином, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, - Севастопольський
військово-морський коледж
старшинського складу Академії
військово-морських сил імені
П.С.Нахімова, про визнання
неправомірним рішення, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя: