Справа № 813/2523/14
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/2523/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Крутько О.В.,
судді Сасевича О.М.,
судді Брильовського Р.М.
з участю секретаря судового засідання
позивача ОСОБА_1, представника позивача
представників відповідачів Кіреєва
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові адміністративну
справу
до Державної архітектурно-будівельної
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у
якому просить визнати протиправним і
скасувати наказ Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 24.02.2014 р. № 6 «ТО» «Про
звільнення з посади заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ОСОБА_1», поновити
його на роботі на посаді заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області з 25.02.2014 р., стягнути
з Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області на його користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 25.02.2014 р. до дня поновлення
Позовні вимоги мотивує тим, що заява
про звільнення написана під тиском, у
ній не зазначено дати звільнення, а,
отже, сторонами не було досягнуто згоди
щодо звільнення, не погоджено умови
такого звільнення, зокрема, щодо строку
припинення трудового договору;
порушено визначений Указом Президента
України № 307/2013 р. від 24.05.2013 р. порядок
звільнення з посади заступника
керівника територіального органу
центрального органу виконавчої влади;
в оскаржуваному наказі не зазначено
документа на підставі якого ОСОБА_5
24.02.2014 р. тимчасово виконував обов'язки
архітектурно-будівельної інспекції
Позивач, представник позивача позовні
вимоги підтримали, подали заяву про
уточнення підстав позову від 15.04.2014 р. у
якій посилаються на порушення вимог
ст.ст. 18,21 Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»,
оскільки позивача звільнено без
погодження міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
Відповідачі у запереченнях на позовну
заяву (а.с. 43-48) стверджують, зокрема, що
ДАБІ України мала право на звільнення
ОСОБА_1 із займаної посади, оскільки
погодилась з його заявою, тому
сторонами досягнуто згоди на
звільнення вказаної особи; Указ
Президента України від 24.05.2013 р. № 307
«Про заходи щодо забезпечення
здійснення місцевими державними
адміністраціями виконавчої влади на
відповідні території» втратив
чинність; Закон України «Про державну
службу» визначає, що порядок
звільнення державних службовців
відбувається згідно Кодексу законів
про працю, яким не передбачено жодних
погоджень перед вирішенням питання про
звільнення за угодою сторін; з моменту
подання ОСОБА_1 заяви 19.02.2014 р. і до дати
прийняття оскаржуваного наказу 24.02.2014
р. звернень ОСОБА_1 щодо відкликання
цієї заяви не надходило, а також не
вживалось будь-яких інших дій, які б
свідчили про бажання ОСОБА_1 відкликати
Представник відповідачів проти позову
заперечив з мотивів, викладених у
письмових запереченнях, просив у
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши позивача, представника
позивача, представника відповідачів,
оцінивши докази, які мають значення для
справи суд виходив з наступного.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, обіймав з 11.06.2013 р.
посаду заступника начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області (наказ Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України № 57 «ТО» від 11.06.2013 р.).
19.02.2014 р. подав голові Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України заяву, просив звільнити його з
займаної посади за угодою сторін.
архітектурно-будівельної інспекції
України № 6 «ТО» від 24.02.2014 р. «Про
звільнення з посади заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ОСОБА_1» відповідно
до п.1 ст. 36 КЗпП України звільнено
ОСОБА_1 25.02.2014 р. з посади заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області за угодою сторін.
Статтею 43 Конституції України
громадянам гарантується захист від
незаконного звільнення.
Згідно п.1 ст. 36 КЗпП підставою
припинення трудового договору є угода
Пленум Верховного Суду України
роз'яснив, що при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за п. 1
ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір
припиняється в строк, визначений
сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і працівника
(п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику
розгляду судами трудових спорів").
Судом встановлено, що оскаржуваний
наказ № 6 «ТО» від 24.02.2014 р. «Про
звільнення з посади заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ОСОБА_1» видано на
підставі заяви ОСОБА_1 від 19.02.2014 р.
Згода на звільнення сторонами
досягнута шляхом прийняття пропозиції
позивача відповідачем.
У заяві позивач не просив звільнити
його з певного числа, тому ОСОБА_1
звільнено з 25.02.2014 р.
Оспорюваний наказ підписано т.в.о.
архітектурно-будівельної інспекції
України ОСОБА_5 (засвідчена копія його
знаходиться у матеріалах справи).
ОСОБА_5 виконував обов'язки голови ДАБІ
України на момент звільнення позивача,
про що свідчить наказ № 15 «В» від 21.02.2014
Не підтвердженими під час розгляду
справи є твердження ОСОБА_1, що заяву на
звільнення за угодою сторін від 19.02.2014
р. написано під тиском, оскільки чітко
не повідомлено, хто вчиняв тиск, у чому
він проявлявся, не подавалась заява у
правоохоронні органи для вжиття
заходів реагування на неправомірну
поведінку відповідних посадових осіб,
якщо така поведінка мала місце.
Що стосується посилання позивача та
його представника на відсутність згоди
на звільнення Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства і
голови Львівської обласної державної
адміністрації суд зазначає наступне.
Стаття 19 Закону України "Про центральні
органи виконавчої влади" від 17.03.2011 р. №
3166-VI визначає повноваження керівника
центрального органу виконавчої влади.
Згідно п.17 ч.4 зазначеної статті
керівник центрального органу
виконавчої влади призначає на посади
за погодженням з міністром, звільняє з
посад заступників керівників
територіальних органів центрального
органу виконавчої влади.
Отже, згідно вказаної норми Закону
керівник центрального органу
виконавчої влади уповноважений
звільняти заступників керівників
територіальних органів центрального
органу виконавчої влади. Призначати на
посади заступників керівників
територіальних органів центрального
органу виконавчої влади він може лише
за погодженням з міністром.
Указ Президента України від 24.05.2013 р. №
307/2013 "Про заходи щодо забезпечення
здійснення місцевими державними
адміністраціями виконавчої влади на
відповідній території", який втратив
чинність згідно з Указом Президента
України від 6 березня 2014 року N 258/2014,
передбачав, що керівники центральних
органів виконавчої влади мають
погоджувати, зокрема, звільнення з
посад заступників керівників
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади з головами
відповідних місцевих державних
Позивачем не долучено доказів, що у
випадку застосування зазначеної норми,
оскаржуваний наказ не було б видано.
Крім того, відповідач вірно зазначає,
що норми Кодексу законів про працю
України, яким керувався відповідач,
Згідно ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.
Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності (ст. 86 КАС
За правилами, встановленими ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
З огляду на викладене, суд прийшов до
переконання, що відсутні підстави для
визнання протиправним та скасування
архітектурно-будівельної інспекції
України № 6 «ТО» від 24.02.2014 р. «Про
звільнення з посади заступника
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області ОСОБА_1» та
поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді
заступника начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області.
В задоволенні позовних вимог слід
Керуючись ст.ст. 71, 86, 158, 159, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Відмовити у задоволенні позовних вимог
Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд з одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160
Кодексу адміністративного судочинства
України апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий суддя
Крутько О.В.

Суддя
Брильовський Р.М.

Суддя
Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений
та підписаний 16.06.2014 року.