Справа № 810/3161/13-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3161/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Безименної Н.В., Федотова
І.В.

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, без здійснення
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ст. 41
КАС України у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у м. Славутичі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.07.2013 у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного Фонду
України у м. Славутичі Київської
області до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н
О В И Л А:

УПФУ у м. Славутичі Київської області
звернулося до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
ФОП ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 3075,81 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19.07.2013 у
задоволенні вищевказаного
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального права, та ухвалити нову,
якою задовольнити позовні вимоги
повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог, з чим погоджується колегія
суддів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до пенсійного посвідчення
серія НОМЕР_1, виданого 16.05.2012. Позивач
отримує пенсію за віком.

Відповідно до копії посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС (категорія 2)
Серія НОМЕР_2 відповідач отримує пенсію
за віком на підставі ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 13.04.2012 ОСОБА_2 зареєстрований як
фізична особа-підприємець, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_3
від 13.04.2012.

Відповідач є платником єдиного податку
з 13.04.2012, що підтверджується наявними в
матеріалах копіями довідки ДПІ у м.
Славутичі ГУ Міндоходів у Київській
області № 306/М/17-234 та копією Свідоцтва
платника єдиного податку Серії НОМЕР_4.

Відповідно до довідки про взяття на
облік платника податків № 17793 від 18.04.2012
відповідач перебуває на обліку ДПІ у м.
Славутич Київської області ДПС.

11.04.2013 Управлінням проведено
камеральну перевірку відповідача та
виявлено факт неподання звіту про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

За результатами вказаної перевірки
Управлінням складено акт № 95 від 11.04.2013,
відповідно до висновків якого
відповідачем порушено п. 4 ч. 11 ст. 25 та п.
2. ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Рішенням Управління № 279 від 11.04.2013 до
відповідача застосовано штрафні
санкції у розмірі 170,00 грн.

11.04.2013 Управлінням на адресу
відповідача направлено Вимогу № Ф340
від 11.04.2013 про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, яку
було вручено відповідачеві 13.04.2013, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення (а.с. 5,
зворотній бік).

Згідно Вимоги позивачу визначено
заборгованість зі сплати єдиного
внеску у сумі 3075,81 грн.

Зазначена вимога Управління № Ф340 від
11.04.2013 оскаржена відповідачем, що
підтверджується скаргою на вимогу,
наявною в матеріалах справи (а.с. 24).

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 1 Закону України № 2464-VI «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI), єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону № 2464-VI, платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з частиною четвертою статті 4
Закону № 2464-VI, особи, зазначені у пункті
4 частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Вказана норма набрала законної сили
06.08.2011.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення чоловіками 60 років,
жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Разом з тим, відповідно до абзацу 1
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

У даному випадку положення статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» потрібно розуміти в
контексті з положеннями статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як вірно зазначено судом першої
інстанції обставини щодо призначення
позивачу пенсії відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а також перебування позивача на
спрощеній системі оподаткування
підтверджується вказаними вище
документами.

Частиною четвертою статті 4 Закону №
2464-VI визначені необхідні умови для
звільнення від сплати єдиного внеску, а
саме: особа обрала спрощену систему
оподаткування і є пенсіонером за віком
або інвалідом та отримує відповідно до
закону пенсію або соціальну
допомогу.

Положеннями вищевказаної статті не
передбачено, що саме особи, яким надано
пенсію за віком на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску.

Про неправомірність нарахування
позивачу недоїмки зі сплати єдиного
внеску свідчить також норми Закону
України «Про пенсійне забезпечення» №
1788-XII від 05.11.1991.

Так, статтею 2 визначені види державних
пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по
інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років; б)
соціальні пенсії (пункт «б» статті 2
втратив чинність у частині призначення
соціальних пенсій згідно із Законом
України № 2603-IV від 31.05.2005).

Відповідно до абз. 5, 6 ч. 4 ст. 25 Закону
2464-VI у разі якщо згоди з органом
Пенсійного фонду не досягнуто, платник
єдиного внеску зобов'язаний сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
робочих днів з дня надходження рішення
відповідного органу Пенсійного фонду
або оскаржити вимогу до органу
Пенсійного фонду вищого рівня чи в
судовому порядку. У разі якщо платник
єдиного внеску протягом десяти робочих
днів з дня надходження вимоги не
сплатив зазначені у вимозі суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом Пенсійного фонду, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки.

Відповідно до абзацу 2 ч. 12 цієї ж статті
у разі оскарження платником єдиного
внеску вимоги про сплату недоїмки
нарахування пені зупиняється з дня
подання скарги до територіального
органу Пенсійного фонду або позову до
суду.

Відтак, вимога про сплату недоїмки в
разі її оскарження не є узгодженою.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що Управлінням нараховано
відповідачеві суму єдиного внеску за
січень-грудень 2012 року, незважаючи на
те, що підприємницьку діяльність він
розпочав лише 13.04.2012.

Таким чином, відповідачем спростовані
доводи позивача щодо обов'язку сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
відповідно до Вимоги № 340 від 11.04.2013.

Стосовно доводів апелянта відносно
того, що відповідачем при виході на
пенсію не досягнуто пенсійного віку
визначеного статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а тому
відповідач не має статусу пенсіонера
за віком та зобов'язаний сплачувати
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно приписів статті 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення чоловіками 60
років, жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до положень частини першої
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, які працювали або
проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Таким чином, зазначені вище норми ст. 55
також встановлюють пенсійний вік з
якого виникає право на призначення
пенсії за віком, проте вони є
спеціальними по відношенню до норм
статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та не являються
самостійними нормами, як на тому
наполягає апелянт.

Колегія суддів вважає, що пенсія
призначена з врахуванням положень
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із зменшенням пенсійного
віку, є пенсією за віком в розумінні
положень частини четвертої статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
вказана норма не пов'язує звільнення
від сплати єдиного внеску із
досягненням особою певного віку, а
передбачає звільнення від сплати цього
платежу всіх пенсіонерів за віком, яким
є позивач.

З урахуванням вище викладеного та
приписів ст. 159 КАС України, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
19.07.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено:
03.06.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
Н.В. Безименна

І.В.
Федотов

Головуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Безименна Н.В.

Федотов І.В.