Справа № 484/978/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 484/978/14-а

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Шикеря І.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Бітова А.І.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Миколаївської області на постанову
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 28 березня 2014
року у справі за позовом Управління
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Миколаївської області до ОСОБА_2 про
стягнення надміру виплачених коштів,

ВСТАНОВИВ :

Управління соціального захисту
населення Первомайської міської ради
Миколаївської області звернулось до
суду з адміністративним позовом до
ОСОБА_2 про стягнення надміру
виплачених коштів, в сумі 13 410,78 грн. та
судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував на те, що 08.02.2013 року ОСОБА_2
звернулася до Управління соціального
захисту населення Первомайської
міської ради Миколаївської області
(далі - Управління) із заявою про
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, а 18.02.2013 року - із заявою про
призначення державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям,
вказавши, що додаткових доходів, крім
заявлених, сім'я не отримує, зокрема,
чоловік - ОСОБА_3 не працює, але
перебуває на обліку в Первомайському
МРЦЗ як безробітний з 11.02.2013 року, про що
надала довідку від 18.02.2013 року.

Відповідно до Закону України «Про
державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям» відповідачка
має право на такий вид державної
допомоги, як малозабезпечена сім'я, що
має середньомісячний сукупний доход
нижчий від прожиткового мінімуму для
сім'ї. При наступному зверненні
відповідачки 09.08.2013 року із заявою про
призначення державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям,
ОСОБА_2 також вказала, що додаткових
доходів, крім заявлених, сім'я не
отримує, а чоловік - ОСОБА_3 не працює,
але перебуває на обліку в
Первомайському МРЦЗ як безробітний вже
з 05.08.2013 року, про що надала довідку від
12.08.2013 року.

03.09.2013 року відповідачка до Управління
надала довідку з Первомайського МРЦЗ
про те, що її чоловік - ОСОБА_3 був знятий
з обліку в Первомайському МРЦЗ як
безробітний ще з 15.02.2013 року, у зв'язку з
невідвідуванням ЦЗ більше 30
календарних днів без поважної причини.
Тобто, на момент звернення до
Управління 18.02.2013 року із заявою про
призначення державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям,
відповідачка не мала права на
призначення цього виду допомоги. При
виявленні цього факту, відділом
державних допомог та соціальних
гарантій Управлінням відповідачці
було запропоновано добровільно
повернути надмірно виплачені кошти за
період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року в сумі
13 410,78 грн. Про відсутність бажання щодо
добровільного повернення коштів,
ОСОБА_2 написала власноруч заяву від
06.02.2013 року, де з сумою переплати не
погоджується, оскільки має на
утриманні 5 дітей. Тому, оскільки у разі
неповернення надміру виплачених
коштів по державній соціальній
допомозі малозабезпеченим сім'ям
добровільно, Управління вирішує
питання про їх стягнення у судовому
порядку згідно п.28 Постанови КМУ від 24
лютого 2003 року № 250 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям», просять
стягнути з відповідачки вказану суму
на користь Управління та судовий збір.

Відповідачка в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог позивача та пояснила, що
на час звернення до Управління із
заявою про призначення соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям і
протягом всього періоду, за який
позивач вимагає від неї повернення
безпідставно отриманих коштів, не
знала і не могла знати про те, що її
чоловіка ОСОБА_3 знято з обліку як
безробітного з 15.02.2013 року, і це при
тому, що він був постановлений на такий
облік 11.02.2013 року. Про наявність цих
обставин вона могла дізнатись лише при
отриманні довідки від 03.09.2013 року, в
якій про це було зазначено.

Тому відповідачка вважає, що відсутня
її вина у навмисному наданні
недостовірних чи прихованих
відомостей при зверненні до Управління
за призначенням вищевказаної допомоги,
тому просить в задоволенні позову
відмовити.

Постановою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 28 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю. Відмовлено Управлінню
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Миколаївської області у стягненні з
ОСОБА_2 надміру виплачених коштів,
отриманих як державна соціальна
допомога малозабезпеченим сім'ям, в
сумі 13 410,78 грн. та судових витрат.

Управлінням на вказану постанову від
28.03.2014 року подано апеляційну скаргу.
Апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги
Управління повністю. В обґрунтування
апеляційної скарги Управлінням
вказані аналогічні доводи, які були
викладені в позовній заяві.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання не прибули сторони, які
беруть участь у справі, про те про
розгляд справи були належним чином
повідомлені.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 18 лютого 2013 року
відповідачка звернулась до позивача із
заявою про призначення державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям, вказавши, що додаткових доходів,
крім заявлених, сім'я не отримує,
зокрема, чоловік - ОСОБА_3 не працює, але
перебуває на обліку в Первомайському
МРЦЗ як безробітний з 11 лютого 2013 року.
Вказані обставини підтверджуються
довідкою Первомайського МРЦЗ від 18.02.2013
року. Відомостей про зняття ОСОБА_3 з
обліку ця довідка не містить.

09.08.2013 року відповідачка знову
звернулась до позивача із заявою про
призначення державної соціальної
допомоги малозабезпеченим сім'ям, де
також вказала, що додаткових доходів,
крім заявлених, сім'я не отримує, а
чоловік - ОСОБА_3 не працює, але
перебуває на обліку в Первомайському
МРЦЗ як безробітний з 05 серпня 2013 року.
Вказані обставини підтверджуються
довідкою Первомайського МРЦЗ від 12
серпня 2013 року. Відомостей про зняття
ОСОБА_3 з обліку ця довідка не містить.

03.09.2013 року відповідачка до позивача
надала довідку з Первомайського МРЦЗ
про те, що її чоловік - ОСОБА_3, який
постановлений на облік 11.02.2013 року, був
знятий з обліку в Первомайському МРЦЗ
як безробітний з 15.02.2013 року, в зв'язку з
невідвідуванням ЦЗ більше 30
календарних днів без поважної причини.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2
КАС України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку
призначення і виплати державної
соціальної допомоги малозабезпеченим
сім'ям, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року № 250 (далі - Порядок) соціальна
допомога не призначається у разі, коли
працездатні члени малозабезпеченої
сім'ї не працюють, не служать, не
вчаться за денною формою навчання у
загальноосвітніх,
професійно-технічних, вищих навчальних
закладах I-IV рівня акредитації протягом
трьох місяців, що передують місяцю
звернення за призначенням державної
соціальної допомоги (крім осіб, які в
установленому порядку визнані
безробітними та за інформацією центрів
зайнятості не порушують законодавство
про зайнятість щодо сприяння своєму
працевлаштуванню; осіб, які доглядають
за дітьми до досягнення ними
трирічного віку або за дітьми, які
потребують догляду протягом часу,
визначеного у медичному висновку
лікарсько-консультативної комісії, але
не більше ніж до досягнення ними
шестирічного віку; осіб, які доглядають
за інвалідами I групи або
дітьми-інвалідами віком до 18 років, за
інвалідами II групи внаслідок
психічного розладу, а також за особами,
які досягли 80-річного віку; фізичних
осіб, які надають соціальні послуги).

Відповідно до вимог п. 12 Порядку, у разі
коли особами, які входять до складу
сім'ї, навмисно подано недостовірні
відомості чи приховано відомості, що
вплинули або могли вплинути на
встановлення права на соціальну
допомогу та визначення її розміру,
виплата соціальної допомоги
припиняється з місяця, в якому виявлено
порушення. На наступний строк допомога
може бути призначена не раніше ніж
через шість місяців починаючи з
першого числа місяця виявлення
порушення.

Відповідно до вимог п. 25 Порядку,
виплата раніше призначеної соціальної
допомоги припиняється, якщо сім'єю
приховано або навмисно подано
недостовірні дані про її доходи та
майновий стан, що вплинули на
встановлення права на соціальну
допомогу і визначення її розміру,
внаслідок чого були надміру виплачені
кошти, - з місяця, в якому виявлено
порушення;

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкода завдана не з її вини.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що не доведено факту
наявності умисних дій відповідачки,
спрямованих на навмисне подання
недостовірних відомостей чи
приховування відомостей, що вплинули
або могли вплинути на встановлення
права на соціальну допомогу та
визначення її розміру, а також не
доведено, що шкода позивачеві завдана
саме з її вини.

Колегія суддів вважає, що стягнення
надмірно сплачених коштів можливо
тільки при навмисному поданні
недостовірних відомостей чи
приховування чогось.

На думку колегії суддів, відповідачка,
на момент звернення до позивача за
допомогою, не могла знати про те, що її
муж знятий з обліку в Первомайському
МРЦЗ як безробітний з 15.02.2013 року,
ОСОБА_2 ненавмисно подавала
недостовірні відомості, нічого не
приховувала.

Окрім цього, колегія суддів робить
наголос на тому що ОСОБА_3 поставлений
на облік 11.02.1013 року а знятий з нього
15.02.20134 року, тобто через чотири дні. При
цьому незрозуміло про якій пропуск 30
денного строку відміток з його боку
може йти мова.

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку про те,
що позивачеві необхідно відмовити у
задоволенні позовних вимог. Колегія
суддів вважає наведені висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Позивач, який є суб'єктом
владних повноважень, свою позицію суду
не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Первомайської міської ради
Миколаївської області залишити без
задоволення, а постанову
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 28 березня 2014
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
надіслання її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Головуючий:
О.В.Джабурія

Суддя:
А.І.Бітов

Суддя:
О.І.Шляхтицький