Справа № 2-а/331/179/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2014 рокусправа № 2-а/331/179/13
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_1,
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя на
постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із
адміністративним позовом, в якому
зазначила, що постановою Жовтневого
райсуду м. Запоріжжя від 25.02.2011 р.,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 28.04.2012 р.
відмова відповідача в призначенні їй
пенсії за віком визнана незаконною з
покладанням на відповідача обов'язку
призначити пенсію позивачці з 11.09.2010 р.
Однак, пенсія не виплачується; зупинено
її нарахування у зв'язку з тим, що
позивачкою не надано відповідачу
паспорт з відміткою про реєстрацію в
Україні.

Позивач просить суд визнати незаконним
відмову відповідача виплатити їй
пенсію, яка призначена з 11.09.2010 р. за
віком; визнати незаконним рішення УПФУ
зупинити з 01.11.2012 р. нарахування та
виплату призначеної позивачці пенсії
за віком; зобов'язати відповідача
виплатити помісячно проіндексовану
пенсію за період з 11.09.2010р. по день
вступу рішення в законну силу і кожного
місяця виплачувати її в строки,
встановлені законом; повернути судовий
збір 68,82 грн., зобов'язати відповідача в
10-денний строк з дня виконання рішення
суду надати суду звіт про його
виконання.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 24 грудня 2013 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
виплатити пенсію ОСОБА_1, яка
призначена з 11.09.2010 р. за віком.

Визнано незаконним рішення управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя зупинити з 01.11.2012 р.
нарахування та виплату призначеної
ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі
м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1
пенсію за період з 11.09.2010 р. по день
вступу постанови в законну силу і
виплачувати її в строки, встановлені
законом.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що відповідач
незаконно відмовляє позивачці у
виплаті їй пенсії за віком, незаконно
зупинив нарахування і виплату
призначеної пенсії з тієї ж причини, з
якої відмовлявся призначати пенсію.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданих
апеляційних скаргах позивач та
відповідач, вказують на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Позивач в обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що остання має право на виплату
помісячно проіндексованої пенсії за
період з 11.09.2010 року по день вступу
рішення в законну силу.

Відповідач в обґрунтування вимог
апеляційної скарги посилається на те,
що останнім виконано зобов'язання
відповідно до рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від
25.02.2011 року та ухвали
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 року
і призначено пенсію у встановленому
законодавством порядку. Також
зазначають, що без співпраці позивача
неможливо вирішити процедурні питання,
які стосуються безпосередньо виплати
призначеної та нарахованої пенсії.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційних скарг та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останніх, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
не підлягає задоволенню, а апеляційна
скарга управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 25.02.2011 р. встановлено, що
на підставі закордонного паспорту
громадянина України позивачка є
громадянином України, але її постійне
місце проживання Німеччина. До виїзду
до Німеччини позивач мешкала в м.
Запоріжжі.

У відповідності до статті 1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.
Іноземні громадяни та особи без
громадянства, які проживають в Україні,
мають право на пенсію на рівні з
громадянами України на умовах,
передбачених законодавством або
міжнародними угодами.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено, що право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають: громадяни
України, які застраховані згідно із цим
Законом та досягли встановленого ним
Законом пенсійною віку чи визнані
інвалідами в установленому
законодавством порядку і мають
необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж.

Так, статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заява про призначення
пенсії непрацюючим громадянам і членам
їх сімей подасться заявником особисто
або через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально,
безпосередньо до орган), що призначає
пенсію, за місцем, проживання
(реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що до
заяви про призначення пенсії за віком
додаються, зокрема, документи про місце
проживання (реєстрації) заявника.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що
особа, яка звертається за пенсією
(незалежно від виду пенсі), повинна
пред'явити паспорт (або інший документ,
що засвідчує цю особу), місце її
проживання (реєстрації) та вік.

Приписами пункту 29 Порядку
передбачено, що за документ, що
засвідчує місце проживання особи,
приймаються: паспорт або довідка
уповноважених органів з місця
проживання (реєстрації), у тому числі
органів місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 5 Закону України «Про
громадянство України», документами, що
підтверджують громадянство України є:
паспорт громадянина України, свідоцтво
про належність до громадянства
України, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон, тимчасове
посвідчення громадянина України,
проїзний документ дитини,
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, посвідчення особи моряка,
посвідчення члена екіпажу, посвідчення
особи на повернення в Україну.

Позивач є громадянкою України і у
відповідності до частини 1 статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за наявності
відповідного страхового стажу набула
право на отримання пенсії за віком.

Відповідно до частини третьої статті 2
Протоколу № 4 Конвенції про захист прав
Людини і основоположних свобод, кожна
людина має право на вільне пересування
і свободу вибору місця проживання.
Кожна людина має право залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»
встановлено, що реєстрація місця
проживання чи місця перебування особи
або її відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставами для
їх обмеження.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», виплата пенсії за
рішенням Територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якою
надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (в редакції,
чинній на момент виникнення
правовідносин), у разі виїзду
пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон, пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійною
проживання. Під час перебування
кордоном, пенсія виплачується
в тому разі, якщо це передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого, надана
Верховною Радою України.

Рішенням Конституційною Суду України
№ 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року
пункт 2 частини 1 статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого. міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України, було визнано таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Таким чином, з 07.10.2009 року порядок
виплати пенсії громадянам, які виїхали
на постійне місце проживання за кордон,
регулюється нормами Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» з урахуванням рішення
Конституційного Суду України щодо
неконституційності положень п. 2 ч. 1 ст.
49, другого речення ст. 51
Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування».

Після прийняття даного рішення
Конституційного Суду України і на
теперішній час інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору, не
прийнято.

З урахуванням викладених обставин, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що відповідач незаконно
відмовляє позивачці у виплаті їй
пенсії за віком, незаконно зупинив
нарахування і виплату призначеної
пенсії з тієї ж причини, з якої
відмовлявся призначати пенсію.

Проте, колегія суддів зазначає, що з
приводу цього постановою Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2011
року вирішено зазначену позовну вимогу
та визнано неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м.
Запоріжжя щодо призначення пенсії
ОСОБА_1, відповідно до норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
зобов'язано призначити останню з 11.09.2010
року.

Зазначене рішення залишено без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.04.2012 року.

При цьому, колегія суддів зауважує, що
наслідком призначення пенсії є її
виплата і в разі не виконання рішення в
цій частині останнє підлягає виконанню
в примусовому порядку, яке у
відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
забезпечується державною виконавчою
службою України.

Також слід зазначити, що в разі якщо
рішення є не зрозумілим, в даному
випадку в частині виплати пенсії,
позивач має право у відповідності до
ст. 170 КАС України звернутися до суду, що
виніс рішення з відповідною заявою про
його роз'яснення.

За таких підстав, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 157 КАС України суд закриває
провадження у справі, якщо є такі, що
набрали законної сили, постанова чи
ухвала суду з того самого спору і між
тими самими сторонами.

Отже, провадження в частині
визнання неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Запоріжжя
виплатити пенсію ОСОБА_1, яка
призначена з 11.09.2010 р. за віком підлягає
закриттю.

Відповідно до статті 4 Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення», індексація
грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який установлюється в
розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію нього
Закону. Підвищення грошових доходів
населення у зв'язку з індексацією
здійснюється з першого числа місяця, що
настає за місяцем, у якому опубліковано
індекс споживчих цін.

Частиною 5 статі 4 цього Закону
встановлено, що у разі якщо грошові
доходи населення підвищено з
урахуванням прогнозного рівня
інфляції випереджаючим шляхом, при
визначенні обсягу підвищення грошових
доходів у зв'язку із індексацією
враховується рівень такого підвищення
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

В статті 6 Закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» встановлено, що порядок
проведення індексації грошових
доходів населення визначається
Кабінетом Міністрів України.

Отже, закон передбачає, що Кабінет
Міністрів України є органом, який
уповноважений визначити порядок
проведення індексації грошових
доходів населення у тому числі і
пенсій.

У відповідності до пункту 3 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення до об'єктів
індексації, визначених у пункті 2, не
відносяться соціальні виплати, які
визначаються залежно від прожиткового
мінімуму (пенсії, обчислені з
урахуванням абзацу першого частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно з пунктом 5 Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, до об'єктів
індексації, у разі підвищення розмірів
мінімальної заробітної плати, пенсії,
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
стипендій, а також у разі зростання
грошових доходів населення без
перегляду їх мінімальних розмірів
місяць, в якому відбулося підвищення,
вважається базовим при обчисленні
індексу споживчих цін для індексації
грошових доходів населення. Індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами за цей місяць, не
провадиться.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 постійно мешкає у
Німечинні, на території України не
проживає, до населення України не
належить, пенсію на території України
не отримує, а відповідно, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що за таких
обставин у суду першої інстанції були
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог в частині виплати
помісячно проіндексованої пенсії за
період з 11.09.2010 року по день вступу
рішення в законну силу.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 202, 205, 207 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя -
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року -
скасувати та прийняти нову, якою
провадження в частині визнання
неправомірною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
виплатити пенсію ОСОБА_1, яка
призначена з 11.09.2010 року - закрити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо
зупинення з 01.11.2012 року нарахування та
виплату призначеної ОСОБА_1
пенсії за віком.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
у розмірі 68 грн. 82 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів відповідно
до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай