Справа № 822/1021/14
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/1021/14
Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

при секретарі: Мартинюк В.В.

за участю:

представника позивача: Конусь О.М.

представника відповідача: Ковальчука
П.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міндоходів на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом дочірнього підприємства
"Старокостянтинівський молочний завод"
до Житомирської митниці Міндоходів про
визнання протиправними, скасування
рішень та карток відмови , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року дочірнє підприємство
"Старокостянтинівський молочний завод"
(далі - Позивач) звернулося до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Житомирськоїї митниці Міндоходів (далі
- Відповідач) про визнання
протиправними, скасування рішень та
карток відмови.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову. В
апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

З пояснень представників сторін
колегією суддів встановлено, що 11.09.2013
між ДП "Старокостянтинівський молочний
завод" (покупець) та компанією Ronald A.
Chisholm Limited (продавець) укладено контракт
№11/09 за яким продавець зобов'язується
продати, а покупець купити на умовах
правил тлумачення торгових термінів
Інкотермс - 2010 молочні продукти.

В період з 05.12.2013 по 11.12.2013 державним
підприємством "Старокостянтинівський
молочний завод" подані вантажно-митні
декларації на митне оформлення партії
товару, а саме: жир молочний
зневоднений.

Житомирською митницею Міндоходів
прийняті рішення про коригування
митної вартості товарів від 05.12.2013 №
101060000/2013/300819/2, №101060000/2013/300820/2,
№101060000/2013/300821/2, №101060000/2013/300822/2, від
06.12.2013 №101060000/2013/300823/2, від 09.12.2013
№101060000/2013/300831/2, №101060000/2013/300832/2, від
11.12.2013 №101060000/2013/300836/2, №101060000/2013/300837/2,
№101060000/2013/300838/2, №101060000/2013/300839/2,
№101060000/2013/300840/2, в яких митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення та виставлено картку
відмови в митному оформленні від 05.12.2013
№ 101060000/2013/00970, №101060000/2013/00967,
№101060000/2013/00968, №101060000/2013/00969, від 06.12.2013
№101060000/2013/00971, від 09.12.2013 №101060000/2013/00978,
№101060000/2013/00980, від 11.12.2013 №101060000/2013/00987,
№101060000/2013/00986, №101060000/2013/00988,
№101060000/2013/00984, №101060000/2013/00985.

В даних рішеннях про коригування
митної вартості зазначено, що надані
Позивачем документи містять
розбіжності, а саме договір від 11.09.2013
року №11/09 та інвойси підписані різними
особами, а також невідповідність умов
поставок згідно правил Інкотермс.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення.

Частиною другою цієї статті визначено
перелік документів, які підтверджують
митну вартість товару.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Відповідно до картки відмови в митному
оформленні від 05.12.2013 № 101060000/2013/00970,
101060000/2013/00967, 101060000/2013/00968, 101060000/2013/00969, від
06.12.2013 №101060000/2013/00971, від 09.12.2013
№101060000/2013/00978, 101060000/2013/00980, від 11.12.2013
№101060000/2013/00987, 101060000/2013/00986, 101060000/2013/00988,
101060000/2013/00984, 101060000/2013/00985 Позивач
одночасно з митними деклараціями подав
до митного оформлення наступні
документи:

- міжнародні автомобільні накладні (CMR)
№5019/1, №5017/1, №5022/1, №5018/1, від 25.11.2013; А
№244058, А№244058 від 26.11.2013; №5021 від 01.12.2013; А
№243695, №5055/1, №5054/1, №5057/1, 5056/1 від 05.12.2013

- коносаменти (Bill of Lading) RAC320356, RAC320354,
RAC320358, RAC320357 від 23.10.2013 року; RAC317622 від
19.11.2013; RAC320355 від 17.10.2013; RAC320353 від 14.10.2013;
RAC320359, RAC320360 від 31.10.2013; RAC320362, RAC320363, RAC320361
від 06.11.2013.

- рахунки-фактури (інвойси) №90076432,
№90076429, №90076413 від 22.10.2013; №90076226, №90076229
від 18.10.2013; №90076368 від 21.10.2013; №90076579,
№90076589 від 24.10.2013; №90077636, №90077634, №90077642
від 11.11.2013.

- пакувальні листи б/н від 10.10.2013, від
11.10.2013, від 18.10.2013, від 24.10.2013, від 30.10.2013,
від 11.11.2013;

- зовнішньоекономічний договір
(контракт) купівлі-продажу товарів №11/09
від 11.09.2013;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) дод.№1 від 11.09.2013;

- доповнення до зовнішньоекономічного
договору (контракту) дод.уг.№1 від
11.09.2013;

- договір про надання послуг митного
брокера №92 від 01.04.2013;

- ветеринарні свідоцтва форм Ф-1, Ф-2
(ввезення товарів) Щ-30 №210323, №210324, №210322
від 05.12.2013; Щ-30 №210325 від 06.12.2013; Щ-30 №210330,
№210331 від 09.12.2013; Щ-30 №210335, №210336, №210333,
№210337, №210334 від 11.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару №2730 від 25.11.2013, від 26.11.2013, від
01.12.2013, від 05.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару №2730 від 25.11.2013, від 26.11.2013, від
01.12.2013, від 05.12.2013;

- інформації про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару №2761 від 17.10.2013, від 19.11.2013, від
23.10.2013, від 14.10.2013; від 31.10.2013, від 06.11.2013;

- резервну позицію №915 від 26.07.2011;

- сертифікати про походження товару
загальної форми №211 від 10.10.2013;
№214 від 18.10.2013; №209 від
04.10.2013; №213 від 18.10.2013; №217
від 29.10.2013; №220 від 04.11.2013;
№221 від 04.11.2013; №218 від
29.10.2013; №219 від 04.11.2013;

- декларацію про походження товару
90076432, 90076429, 90076413 від 22.10.2013; 90076226, 90076229,
90076233 від 18.10.2013; 90076368 від 21.10.2013; 90076579,
90076589 від 24.10.2013; 90077636, 90077634, 90077642 від
11.11.2013;

- лист б/н від 27.11.2013, від 28.11.2013;

- сертифікати якості від 29.09.2013; від
11.10.2013, від 12.10.2013, від 28.10.2013;

- митні декларації за якими відмовлено
у випуску товарів №101060000.2013.020786,
№101060000.2013.020726, №101060000.2013.020783,
№101060000.2013.020735 від 05.12.2013, №101060000.2013.020831
від 06.12.2013, №101060000.2013.020938, №101060000.2013.020966
від 09.12.2013, №101060000.2013.021106, №101060000.2013.021080,
№101060000.2013.021076, №101060000.2013.021073,
№101060000.2013.021078 від 11.12.2013,

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України, визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Виходячи із змісту ст. 57 та ст.58 МК
України основним методом визначення
митної вартості товару є метод її
визначення за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Так, представник апелянта зазначає, що
методи 2а та 2б не застосовано у зв'язку
з відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні товари, а методи 2в
та 2г - через відсутність основи для
віднімання (додавання) вартості. Тому,
митна вартість визначена за резервним
методом та ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено перелік складових
митної вартості. Але зазначено, що ці
складові (додаткові витрати) повинні
додаватись до ціни товару для
визначення митної вартості лише в тому
випадку, коли вони не були включені до
ціни товару.

Однак, в ході судового розгляду справи
в судах першої та апеляційної
інстанції представник Відповідача не
пояснив, які саме складові митної
вартості є не підтвердженими та які
саме документи необхідно подати для
підтвердження конкретної складової.

В той же час, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено в ході
апеляційного розгляду справи, що
подані Позивачем документи для митного
оформлення товару є достатніми для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Необхідно зазначити, що посилання
апелянта на відмінність підписів у
договорі та інвойсах, а також
невідповідність умов поставки є
необґрунтованими та повністю
спростовані в ході розгляду справи.
Оскільки відмінність підписів є
винятково припущенням Відповідача та
не підтверджено належними та
допустимим доказами. Крім того,
Позивачем було надано офіційний лист
продавця від 28.11.2013, який зазначив про
помилковість визначення умов поставок
у інвойсах відповідно до номерів, тобто
умови поставки CIF, як і передбачено
додатковими угодами до ЗЕД.

Враховуючи, що митним органом не надано
належного обґрунтування причин
неврахування наданих документів для
встановлення митної вартості товару та
необхідності надання додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо вирішення спору
по суті та вважає безпідставною
відмову у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом митною
вартістю та коригування митним органом
митної вартості товару із
застосуванням резервного методу
визначення такої вартості.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції було
повно та всебічно з'ясовано обставини,
що входять до предмета доказування та
мають значення для справи, надано їм
належну правову оцінку та винесено
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
що дає всі підстави для залишення його
без змін.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міндоходів, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
10 червня 2014 року .

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.