Справа № 295/752/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р.
м.Київ
К/800/53106/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області на
постанову Богунського районного суду
м.Житомира від 28 серпня 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області, у
якому, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив визнати
неправомірною відмову Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області від 08 січня 2013
року про проведення перерахунку пенсії
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС другої категорії та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області здійснити
перерахунок розміру пенсії відповідно
до ст.ст.56, 57 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС другої
категорії.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, проте, пенсію йому
встановлено із зменшенням пенсійного
віку, не як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, а як
потерпілому, без врахування заробітку
отриманого ним за час роботи в зоні
відчуження, і не відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 28 серпня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року, визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі від 08 січня 2013 року про
проведення перерахунку розміру
пенсії ОСОБА_2, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
другої категорії та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
розміру його основної пенсії
відповідно до ст.ст.56, 57 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 2-ої категорії, починаючи з 24
грудня 2012 року; в решті позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням судів,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
судові рішення скасувати, прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі скаржник
посилається на відсутність у позивача
первинних документів про участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
1986 році, необхідних для призначення
пенсії, а саме, на відсутність довідки
про періоди участі в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС за формою №122.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
2-ої категорії, отримує пенсію із
зменшенням пенсійного віку відповідно
до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст.10 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасниками ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які
безпосередньо брали участь у будь-яких
роботах, пов'язаних з усуненням самої
аварії, її наслідків у зоні відчуження
у 1986-1987 роках незалежно від кількості
робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30
календарних днів, у тому числі
проведенні евакуації людей і майна з
цієї зони, а також тимчасово направлені
або відряджені у зазначені строки для
виконання робіт у зоні відчуження,
включаючи військовослужбовців,
працівники державних, громадських,
інших підприємств, установ і
організацій незалежно від їх відомчої
підпорядкованості, а також ті, хто
працював не менше 14 календарних днів у
1986 році на діючих пунктах санітарної
обробки населення і дезактивації
техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пільгами
щодо обчислення стажу роботи (служби) є
час роботи, служби (в тому числі
державної) з ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у зоні
відчуження зараховується до стажу
роботи, стажу державної служби, вислуги
років, яка надає право на пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» до 1 січня 1988 року
- у потрійному, а з 1 січня 1988 року до
1 січня 1993 року - у полуторному розмірі
(у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993
року та в наступні роки пільги з
обчислення стажу роботи у зоні
відчуження визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Право на пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4, за умови стажу роботи не менш як:
чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж, але не
вище 75 процентів заробітку, а
громадянам, які відпрацювали за
списком № 1, чоловіки - 10 років і більше,
жінки - 7 років 6 місяців і більше - не
вище 85 процентів заробітку.

Громадянам, віднесеним до категорій 1, 2,
3 і 4, надається статус ветерана праці за
умови наявності у них стажу роботи на 10
років більшого за встановлений пунктом
2 цієї статті (у жінок - 25 років, у
чоловіків - 30 років).

У відповідності до ст.57 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пільгами
по обчисленню середньомісячного
заробітку є обчислення
середньомісячного заробітку
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до
ч.2 ст.27 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за бажанням того, хто
звернувся за пенсією,
середньомісячний фактичний заробіток
для обчислення пенсії може визначатися
за будь-які 12 місяців підряд роботи на
територіях радіоактивного
забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією,
пропрацювала на територіях
радіоактивного забруднення: менше 12
місяців, середньомісячний заробіток
визначається шляхом поділу загальної
суми заробітку за календарні місяці
роботи на кількість цих місяців; не
менше 30 календарних днів у двох
місяцях, середньомісячний заробіток
визначається за будь-які фактично
відпрацьовані 30 календарних днів
роботи; менше місяця, -
середньомісячний заробіток
визначається за цей календарний місяць
з додаванням до заробітку на основній
роботі.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно довідки за
формою 122, затвердженої постановою
Державного комітету СРСР по праці та
соціальних питаннях від 09 березня 1988
року, наявної у пенсійній справі,
позивач у періоди з 25 серпня 1987 року по
26 серпня 1987 року, з 15 вересня 1987 року по
17 вересня 1987 року, з 01 жовтня 1987 року по
28 жовтня 1987 року, з 10 листопада 1987 року
по 12 листопада 1987 року був зайнятий на
роботах, що дають право на державну
пенсію на пільгових умовах. Періоди
зазначеної роботи до 01 січня 1988 року
зараховуються до стажу при призначенні
пенсії у трьохкратному розмірі.

За вказаними обставинами судами
обґрунтовано зазначено про
неправомірність посилань відповідача
як на підставу для відмови у
призначенні пенсії на відсутність у
позивача довідки за формою 122,
затвердженої постановою Державного
комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09 березня 1988 року, що дає
право на врахування заробітної плати
в період участі у ліквідації наслідків
на ЧАЕС при призначенні пенсії.

На підставі вищенаведеного колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для задоволення позову щодо
визнання протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі від 08 січня 2013 року у
проведенні перерахунку розміру
пенсії позивача як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
2-ої категорії та зобов'язання
здійснити перерахунок розміру
основної пенсії позивача відповідно до
ст.ст.56, 57 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2-ої категорії
з моменту звернення з заявою про
перерахунок пенсії.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області залишити без
задоволення.

Постанову Богунського районного суду
м.Житомира від 28 серпня 2013 року та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді