Справа № 2а-351/2009
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
Справа №
876/4383/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Запотічного І.І.,

суддів
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Жидачівської
районної державної адміністрації на
постанову Жидачівського районного
суду Львівської області від 30.06.2009 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Жидачівської
районної державної адміністрації про
стягнення недоплаченої щомісячної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О
В И В :

02.06.2009 року позивачка звернулася до
суду з вказаним вище позовом та просила
визнати неправомірною відмову
відповідача щодо невиплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трьохрічного віку та зобов'язати
відповідача здійснити таке
нарахування та доплату за період з
квітня 2007 року по січень 2009 року.

Постановою суду першої інстанції від
30.06.2010 року позов задоволено частково.
Визнано дії відповідача щодо не
нарахування та невиплати позивачу
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
неправомірними. Зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
виплату позивачу допомоги по догляду
за дітьми до досягнення нею
трьохрічного віку за період з 09.07.2007
року по 31.12.2007 року включно відповідно
до ст.15 ЗУ «Про допомогу сім'ям з
дітьми», в розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з врахуванням
виплачених сум.

Постанову суду оскаржив відповідач
зазначає, що суд першої інстанції
прийняв незаконне та необґрунтоване
рішення та таке, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку про наступне.

Колегія суддів вважає за можливе
розглядати страву в порядку
письмового провадження згідно ст.197 КАС
України, за наявними у справі
матеріалами, оскільки сторони не
заявляли клопотаннь про розгляд справи
за їх участю.

Суд встановив, що позивачка
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дочку.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 15 Закону
України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
"Про допомогу сім'ям з дітьми" (далі -
Закон № 2811-ХII) передбачено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Частиною першої статті 14 зазначеного
Закону № 2811-ХII встановлено, що допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується щомісяця
з дня призначення допомоги по догляду
за дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

На підставі абзацу третього частини
другої статті 56, пунктів 7, 14 статті 71
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" дію статті 15 Закону №
2811-ХII було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 № 6-рп відновлено дію ст.15
Закону № 2811-ХII.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, в період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року позивачці допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку повинна була
нараховуватись та виплачуватись в
розмірі встановленому частиною першою
статтею 15 Закону № 2811-ХII.

Разом з тим, стосовно позовних вимог
про нарахування та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008 рік колегія
суддів зазначає наступне.

Так, до 01 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України" -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
№ 2811-ХII, дія якого поширювалася на осіб,
не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України від 18 січня 2001 року №
2240-III "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
законами.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" були
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХII та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХII, його
дію поширено на застрахованих осіб, а
із Закону № 2240-III було виключено статті
40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України від 28 грудня 2007 року №
107-VI "Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", в тому
числі й пункту 25 розділу II цього Закону
щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог за період з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року включно.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
а тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Жидачівської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову
Жидачівського районного суду
Львівської області від 30.06.2009 року у
справі №2а-351/2009 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

.

Головуючий
І.І. Запотічний

Судді
О.І. Довга

А.М. Ліщинський