Справа № К-17291/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2014 р. м. Київ
К-17291/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Сумської міської
ради на постанову Ковпаківського
районного суду міста Суми від 30 червня
2009 року, додаткову постанову
Ковпаківського районного суду міста
Суми від 09 липня 2009 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2009 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
Сумської міської ради, міського голови
міста Суми, управління освіти і науки
Сумської міської ради про поновлення
на роботі та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що 02 квітня 2009 року
звернувся із заявою про звільнення з
посади начальника управління освіти і
науки Сумської міської ради за власним
бажанням з 09 квітня 2009 року, проте з
часом вирішив продовжити роботу на
займаній посаді та 08 квітня 2009 року
звернувся з усною заявою про
відкликання заяви про звільнення.
Разом з тим, його звільнено з роботи 08
квітня на підставі статті 38 Кодексу
законів про працю України.

Вважаючи звільнення незаконним, просив
поновити на роботі та відшкодувати
моральну шкоду.

Постановою Ковпаківського районного
суду міста Суми від 30 червня 2009 року
позов задоволено частково: поновлено
на посаді начальника управління освіти
і науки Сумської міської ради; стягнуто
500 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Додатковою постановою Ковпаківського
районного суду міста Суми від 09 липня
2009 року скасовано розпорядження
міського голови міста Сум від 08 квітня
2009 року про звільнення ОСОБА_4 з посади
начальника управління освіти і науки
Сумської міської ради за власним
бажанням (стаття 38 Кодексу законів про
працю України).

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2009 року рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідач
просив суд скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
публічну службу на посаді начальника
управління освіти і науки Сумської
міської ради й 2 квітня 2009 року подав
заяву про звільнення з 09 квітня 2009 року.

Розпорядженням міського голови міста
Сум від 08 квітня 2009 року №53-к ОСОБА_4
звільнено з посади начальника
управління освіти і науки Сумської
міської ради з 08 квітня 2009 року на
підставі статті 38 Кодексу законів про
працю України (за власним бажанням).

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
позивач до закінчення строку
попередження про розірвання трудового
договору в усному порядку відкликав
подану ним заяву про звільнення за
власним бажанням й у відповідача не
було підстав для звільнення його з
роботи.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 38 Кодексу законів
про працю України працівник має право
розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши про
це власника або уповноважений ним
орган письмово за два тижні.

Як зазначалося, судами встановлено, що
відповідно до поданої заяви від 02
квітня 2009 року позивач просив
звільнити його з посади з 09 квітня 2009
року на підставі статті 38 Кодексу
законів про працю України, що не
викликало заперечень відповідача.
Анулювання такої домовленості може
мати місце лише при взаємній згоді про
це власника або уповноваженого ним
органу і працівника.

Таким чином звільнення позивача 08
квітня 2009 року суперечить вимогам
законодавства.

Доводи відповідача щодо незаконного
задоволення вимог в частині
відшкодування моральної шкоди є
необґрунтованими, оскільки судами
попередніх інстанцій встановлено, що
неправомірними діями відповідача щодо
звільнення позивачу завдано моральних
страждань, які підлягають компенсації.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування та ухвалення
нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Сумської міської ради
залишити без задоволення, а постанову
Ковпаківського районного суду міста
Суми від 30 червня 2009 року, додаткову
постанову Ковпаківського районного
суду міста Суми від 09 липня 2009 року та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 листопада
2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/