Справа № 813/2454/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2014 року 15 год. 18 хв. м.
Львів № 813/2454/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:
Головуючого-судді Кедик М.В., судді
Дем'яновського Г.С., судді Сасевича О.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - Дідук О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Державної служби геології та
надр України про визнання протиправним
і скасування наказу,-
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - ФО-П
ОСОБА_3) до Державної служби геології та
надр України (далі - Держгеонадра
України) у якій, з урахуванням
уточнених позовних вимог, позивач
просить визнати протиправним та
скасувати наказ від 03.02.2014 року № 32 в
частині анулювання дії спеціального
дозволу на користування надрами № 4868
від 22.01.2009 року, виданого Міністерством
охорони навколишнього природного
середовища України фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_3 щодо видобування
суглинків Дідилівського родовища.
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що підстав для
анулювання спеціального дозволу на
користування надрами не було, оскільки
він своєї згоди на припинення права
користування надрами не надавав, про що
свідчить оскарження в судовому порядку
наказу відповідача про зупинення дії
спеціального дозволу на користування
надрами та звернення до суду із таким
позовом. Крім того, у встановлений
строк позивач подав Західному
міжрегіональному територіальному
відділенню Держгеонадра України всі
матеріали, які підтверджують факт
усунення виявлених під час планової
перевірки порушень вимог
законодавства у сфері
надрокористування. Однак всупереч
вимог ст. ст. 25, 26 Кодексу України про
надра відповідач виніс оскаржуваний
наказ. З урахуванням наведеного
просить позов задовольнити.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, зазначених у
позовній заяві та в уточненнях до неї,
просив суд адміністративний позов
Відповідач позов заперечив повністю з
підстав, викладених в письмових
запереченнях від 08.04.2014 року. Зазначив
про те, що анулюванню спеціального
дозволу на користування надрами
передувало зупинення його дії.
Оскаржений наказ прийнято у зв'язку з
тим, що позивач у встановлений йому
строк не усунув недоліків, що призвели
до зупинення дії спеціального дозволу.
Дана підстава передбачена пп. 9 п. 23
Порядку надання спеціальних дозволів
на користування надрами. Отримання ж
Держгеонадрами України з зазначених
підстав згоди на припинення права
користування надрами не потрібне,
оскільки не передбачене чинним
законодавством. Зважаючи на наведене,
відповідач вважає, що оскаржений наказ
прийнято відповідно до вимог закону і
підстав для його скасування немає.
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю з підстав
викладених у запереченнях на позовну
Заслухавши пояснення представників
сторін у справі, дослідивши подані
сторонами документи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та пояснення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.
Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 22
січня 2009 року отримав спеціальний
дозвіл на користування надрами № 4868, на
підставі якого він отримав право на
видобування суглинків на території
Дідилівського родовища, що розташоване
на відстані 0,5 км в напрямку на
північний схід від с. Дідилів
Кам'янка-Бузького району Львівської
області. Строк дії цього спеціального
дозволу становить 20 років.
Додатком № 1 до спеціального дозволу на
користування надрами від 22.01.2009 року №
4868 є Угода про умови користування
надрами (далі - Угода), яку підписали
ФО-П ОСОБА_3 та Міністерство охорони
навколишнього природного середовища
Відповідно до ст. 1 цієї Угоди, така є
невід'ємною частиною спеціального
дозволу на користування надрами (далі -
Дозвіл), який регулює і конкретизує
передбачені чинним законодавством
України та дозволом технічні,
технологічні, організаційні,
фінансові, економічні, соціальні,
екологічні аспекти користування
Предметом Угоди, як зазначено в п. 1 ст. 2,
є просторово обмежена ділянка надр,
визначена кутовими точками із
зазначеними у дозволі координатами та
яка надається в користування з метою
видобування суглинків Дідилівського
В серпні 2013 року спеціалісти Західного
міжрегіонального територіального
відділу Департаменту державного
геологічного контролю Держгеонадра
України провели планову перевірку ФО-П
ОСОБА_3 щодо дотримання вимог
законодавства у сфері видобування
корисних копалин, за наслідками якої
складено акт від 08.08.2013 року №
2-04/06/2013-17/п (далі - акт перевірки), в якому
зафіксовано перелік питань, що були
предметом перевірки та виявлені в
підсумку перевірки порушення.
За результатами перевірки ФО-П ОСОБА_3
вручено припис від 14.08.2013 року №
2-04/06/2013-17/п, в якому перелічено ті ж самі
порушення, що й в акті перевірки від
08.08.2013 року, а саме:
1) відсутні документи, що
посвідчують право на земельну ділянку
для потреб, пов'язаних з користуванням
надрами, що є порушенням ст. ст. 125, 126
Земельного кодексу України, ст. 18
Кодексу України про надра та п. 4
2) відсутні погоджені в
установленому порядку плани розвитку
гірничих робіт на 2013 рік, що є
порушенням ст. 51 Кодексу України про
надра, ст. 19 Гірничого закону України, п.
3) вимоги проекту розробки
родовища та показники проекту розробки
родовища не дотримуються в частині
видобутку корисної копалини (проектна
потужність 5 тис. мі, а в 2012 році
видобуто 2 тис. мі); в 2013 році видобуток
корисної копалини не проводився, що є
порушенням ст. ст. 51, 53 Кодексу України
про надра та умов Угоди про
користування надрами, п.п. 2, 11, 12
4) не здійснюється щорічний
радіаційний контроль за породами в
кар'єрі, щорічний радіаційний контроль
за сировиною та продукцією в
установленому порядку, а саме:
відсутній довідка (звіт, висновок) про
результати щорічного радіаційного
контролю за породами в кар'єрі;
відсутній радіаційний сертифікат, що є
порушенням п. 3 Особливих умов
спеціального дозволу на користування
надрами № 4868 від 22.01.2009 року;
геолого-маркшейдерське обслуговування
гірничих робіт, що є порушенням Кодексу
України про надра, ст. 24 Гірничого
закону України, а також умов
спеціального дозволу на користування
надрами від 22.01.2009 року № 4868;
6) не виконується Програма робіт в
частині отримання спецдозволу на
початок робіт підвищеної небезпеки, що
є порушенням п. 6 Програми робіт;
7) порушено угоду про умови
користування надрами та програму робіт
в частині початку видобування корисної
копалини, що є порушенням ст. 1 Угоди та
п. 11 Програми робіт.
Даним Приписом від 14.08.2013 року ФО-П
ОСОБА_3 зобов'язано у строк до 04.09.2013
року усунути перелічені вище порушення
та в письмовій формі подати Західному
міжрегіональному територіальному
відділу матеріали, які підтверджують
факт усунення порушень.
На виконання вимог припису ФО-П ОСОБА_3
листом від 04.09.2013 року № 4 повідомив
Західний міжрегіональний
територіальний відділ Департаменту
держгеоконтролю Держгеонадра України
1) щодо пункту 1 припису - укладено
угоду з Дідилівською сільською радою
про порядок оплати за користування
2) щодо пункту 2 припису - план
розвитку гірничих робіт на
Дідилівському родовищі погоджено у
Львівській державній інспекції
нагляду у гірничовидобувній
промисловості та за охороною надр;
3) щодо пункту 4 припису - одержано
радіаційний сертифікат № 20-92/03 від
4) щодо пункту 5 припису - одержано
акт перевірки стану маркшейдерських
робіт на Дідилівському родовищі у
Львівській державній інспекції
нагляду у гірничовидобувній
промисловості та за охороною надр;
5) щодо пункту 6 припису - укладено
угоду про використання видобувної
техніки і проведення видобувних робіт
з ТОВ "Західелітбуд", яке має дозвіл на
початок робіт підвищеної небезпеки.
Щодо пунктів 3, 6, 7 припису відносно
невиконання Програми робіт до Угоди
про умови користування надрами, то
позивач зазначив що на його лист від
25.01.2010 року щодо внесення змін до
Програми робіт з видобування суглинків
Дідилівського родовища відповідно до
спеціального дозволу № 4868 від 22.01.2009
року Державна геологічна служба дала
відповідь 10.09.2010 року, чим порушила п. 5
ст. 3 про обов'язків 30-денний термін
відповіді. Тому згідно з п. 6 ст. 3 Угоди
зміни вважаються погодженими, а роботи
на родовищі проводяться за новою
погодженою програмою робіт.
Виходячи з поданого позивачем листа
Західний міжрегіональний
територіальний відділ прийшов до
висновку про відсутність факту повного
виконання припису від 14.08.2013 року, у
зв'язку з чим вніс на розгляд Державної
служби геології та надр України
подання № 64 від 20.09.2013 року на зупинення
дії спеціального дозволу на
користування надрами № 4868 від 22.01.2009
Держгеонадра України відповідно до п.
22, 23 та 27 Порядку надання спеціальних
дозволів на користування надрами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30.05.2011 року № 615
прийняла наказ від 04.11.2013 року № 557, яким
серед інших питань, зупинила дію
спеціального дозволу на користування
надрами № 4868 від 22.01.2009 року.
Про прийняте рішення позивача було
повідомлено листом від 08.11.2013 року за №
необхідність усунення порушень, що
призвели до зупинення дії дозволу
протягом 30 днів з моменту відправлення
цього повідомлення. Інформацію щодо
усунення порушень необхідно надати до
Західного міжрегіонального
територіального відділу Державної
служби геології та надр України.
Держгеонадра України відповідно до п.
22, 23 та 27 Порядку надання спеціальних
дозволів на користування надрами,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 30.05.2011 року № 615
прийняла наказ від 03.02.2014 року № 32, яким
серед інших питань, анулювала
спеціальний дозвіл на користування
надрами № 4868 від 22.01.2009 року. Про
прийняте рішення позивача було
повідомлено листом від 14.02.2014 року за №
спеціальний дозвіл на користування
надрами анульовано у зв'язку з
невжиттям надрокористувачем заходів
для усунення причин зупинення дії
дозволу в установлений строк.
ФО-П ОСОБА_3 вважає, що наказ
Держгеонадра України № 32 від 03.02.2014
року є протиправним, у зв'язку з чим
звернувся з даним позовом до суду.
Даючи оцінку спірним правовідносинам
суд керувався наступним.
Згідно з ст. 14 Кодексу України про
надра, надра надаються у користування в
тому числі для видобування корисних
Згідно з ч. 1 ст. 19 Кодексу України про
надра, надра надаються у користування
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
Відповідно до ст. 16 цього ж Кодексу,
спеціальні дозволи на користування
надрами надаються переможцям
аукціонів, крім випадків,
визначених Кабінетом Міністрів
України, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр.
Порядок проведення аукціонів з
продажу спеціальних дозволів на
користування надрами порядок їх
надання встановлюються Кабінетом
Таким органом, згідно з Положенням про
Державну службу геології та надр
України, затвердженим Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
391/2011, є Держгеонадра України.
Відповідно до п. 1 цього Положення
Держгеонадра України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра екології та природних
ресурсів України, входить до системи
органів виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр.
Держгеонадра України відповідно до
покладених на неї завдань зупиняє та
анулює в установленому порядку дію
спеціальних дозволів на користування
надрами, поновлює їх дію (пп. 13 п. 4
Згідно зі ст. 24, 25 Кодексу України про
надра права та обов'язки користувача
надр виникають з моменту отримання
спеціального дозволу на користування
надрами. Права користувачів надр
охороняються законом і можуть бути
обмежені лише у випадках, передбачених
законодавством України.
Статтею 26 Кодексу України про надра
передбачено перелік підстав
припинення права користування надрами.
Так, згідно з ч. 1 цієї статті право
користувача надрами припиняється у
разі: 1) якщо відпала потреба у
користуванні надрами; 2) закінчення
встановленого строку користування
надрами; 3) припинення діяльності
користувачів надр, яким їх було надано
у користування; 4) користування надрами
з застосуванням методів і способів, що
негативно впливають на стан надр,
призводять до забруднення
навколишнього природного середовища
або шкідливих наслідків для здоров'я
населення; 5) використання надр не для
тієї мети, для якої їх було надано,
порушення інших вимог, передбачених
спеціальним дозволом на користування
ділянкою надр; 6) якщо користувач без
поважних причин протягом двох років, а
для нафтогазоперспективних площ та
родовищ нафти та газу - 180 календарних
днів не приступив до користування
надрами; 7) вилучення у встановленому
законодавством порядку наданої у
користування ділянки надр.
Частиною 2 статті 26 Кодексу України про
надра передбачено, що право
користування надрами припиняє орган,
який надав надра у користування, а у
випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6
цієї статті, у разі незгоди
користувачів, - у судовому порядку.
Частиною 3 статті 26 Кодексу України про
надра визначено, що законодавством
України можуть бути передбачені й інші
випадки припинення права користування
Питання надання спеціальних дозволів
на користування надрами у межах
території України, її континентального
шельфу та виключної (морської)
економічної зони, а також процедуру
продовження строку дії,
переоформлення, видачі дубліката,
зупинення дії чи анулювання дозволу та
внесення до нього змін регулює Порядок
надання спеціальних дозволів на
користування надрами, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.05.2011 року, № 615 (далі - Порядок).
Відповідно до підпункту 9 пункту 23
Порядку однією з підстав припинення
права користування надрами визначено -
невжиття надрокористувачем заходів
для усунення причин зупинення дії
дозволу в установлений строк.
Суд звертає увагу, що вказаним Порядком
можуть бути встановлені додаткові
підстави припинення користування
надрами, оскільки це передбачено ст. 26
Кодексу України про надра, проте
вказана норма пов'язує можливість
анулювання спеціального дозволу на
користування надрами та припинення
права користування надрами з
додаткових підстав, лише з урахуванням
правила, відповідно до якого у разі
незгоди користувачів з припиненням
права на користування надрами за
неналежне користування ними
припинення такого права здійснюється у
судовому порядку.
Зазначений висновок відповідає
практиці Верховного Суду України з
розгляду справ цієї категорії. Зокрема
у постановах від 25 червня 2011 року
(справа № 21-36а11), 19 вересня 2011 року
(справа № 21-164а11), 15 квітня 2013 року
(справа № 21-134а13), 10 грудня 2013 року
(справа № 21-450а13) Верховний Суд України
вказав, що підзаконний нормативний акт,
який встановлює додаткові підстави для
припинення користування надрами, не
може змінювати правило, відповідно до
якого у разі незгоди користувачів з
припиненням права на користування
надрами за неналежне користування ними
припинення такого права здійснюється у
судовому порядку.
Судом встановлено, що станом на дату
винесення наказу позивач будучи
надрокористувачем своєї згоди на
припинення права користування надрами
не надавав, Крім того ФО-П ОСОБА_3
оскаржив до Львівського окружного
адміністративного суду наказ
відповідача про зупинення дії
спеціального дозволу на користування
надрами (справа № 813/9125/13-а).
З аналізу наведеного випливає, що
прийняття спірного наказу в частині
анулювання ФО-П ОСОБА_3 спеціального
дозволу на користування надрами від
22.01.2009 року № 4868 за відсутності згоди
позивача на припинення права
користування надрами суперечить
вимогам статей 25, 26 Кодексу України про
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
За результатами судового розгляду
справи відповідачем не подано доказів,
які б спростовували позовні вимоги та
встановлені судом обставини, не
доведено, що він діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб,
встановлений законом, обгрунтовано та
розсудливо, з урахуванням всіх
необхідних обставин. У той же час,
позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
визнання протиправним та скасування
наказу Держгеонагляду України від
03.02.2014 року № 32 в частині анулювання дії
спеціального дозволу на користування
надрами від 22.01.2009 року № 4868 підлягають
до задоволення повністю.
Щодо судових витрат, то відповідно до ч.
1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167, 256 КАС
України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
1. Адміністративний позов задовольнити
2. Визнати протиправним та скасувати
наказ Державної служби геології та
надр України від 03.02.2014 року № 32 в
частині анулювання дії спеціального
дозволу на користування надрами від
22.01.2009 року № 4868, виданого
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища України
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 щодо
видобування суглинків Дідилівського
3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 74 гривні судового
Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього ж Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена
04 червня 2014 року.

Головуючий суддя
Кедик М.В.

Суддя
Дем'яновський Г.С.

Суддя
Сасевич О.М.