Справа № 127/6500/14-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/6500/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Борисюк І.Е.
Суддя-доповідач: Залімський І. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Граб Л.С. Боровицького О. А.

секретар судового засідання: Лукашик
М.О.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Олексюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 29 квітня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про
визнання дій протиправними, скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Вінницького міського суду Вінницької
області із позовом до Вінницької
міської ради про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 29 квітня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 29 квітня 2014 року скасувати,
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи, що
призвело до неповного з'ясування
обставин справи і, як наслідок,
невірного вирішення справи та
прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав у повному
обсязі, просив вимоги, що в ній
викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, що з'явилися в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 звернувся до
Вінницької міської ради з письмовим
клопотанням в якому просив визначити
без його погодження та виділити йому
земельну ділянку орієнтовним розміром
до 0,10 га в межах м.Вінниця з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд;
надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою по відведенню цієї
земельної ділянки; розглянути це
питання на сесії ради у встановлений
законодавством місячний термін з
прийняттям об'єктивного і
обґрунтованого рішення. До даного
клопотання додано графічні матеріали,
а саме викопіювання карти м. Вінниці;
копія паспорта та ідент. коду ОСОБА_2;
копія договору доручення від 25.09.2013
року. (а.с. 8-11).

28.11.2013 року Вінницька міська рада
прийняла рішення № 1502 «Про
затвердження обґрунтування та надання
громадянам дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та укладення
договорів земельного сервітуту». У
відповідності до п. 2.4 додатку 1
зазначеного рішення ОСОБА_2 відмовлено
в наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
зв'язку з тим, що до заяви не додано
графічні матеріали, які в повній мірі
характеризують місце розташування
земельної ділянки, її площу та розміри
(а.с. 12-13).

На адресу позивача ВМР 04.12.2013 року
направлено повідомлення про розгляд
28.11.2013 року його заяви від 15.10.2013 року і
можливість отримання витягу з рішення
ВМР № 1502 від 28.11.2013 року в Центрі
адміністративних послуг «Прозорий
офіс» (а.с. 14).

Не погоджуючись із вказаним рішення
позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не дотримано вимог,
що ставляться до графічних матеріалів,
які додаються до клопотання про
виділення земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується із
вказаним висновком, з огляду на таке.

Згідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу
України громадяни України мають право
на безоплатну передачу земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності для ведення
особистого селянського господарства -
не більше 2.0 гектара.

В силу п. «а» ч. 1 ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Частинами 6 та 7 ст. 118 ЗК України
передбачено, що громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.
Верховній Раді Автономної Республіки
Крим, Раді міністрів Автономної
Республіки Крим, органам виконавчої
влади або органам місцевого
самоврядування, які передають земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
землеустрій» передбачено, що графічні
матеріали повинні відображати
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Відповідно до матеріалів справи, в
якості графічних матеріалів до
клопотання позивач додав карту міста
Вінниці, без вказівки, яку саме
земельну ділянку бажає отримати. Тому,
не можна встановити зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці. Отже, надана позивачем карта
міста Вінниці не належить до графічних
матеріалів та не може вважатися
належним чином оформленими графічними
матеріалами згідно ст.1 Закону України
«Про землеустрій».

З огляду на те, що позивачем не надано
всіх необхідних документів для
отримання земельної ділянки, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції щодо правомірності
рішення Вінницької міської ради № 1502
від 28.11.2013 року.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 29 квітня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
17 червня 2014 року .

Головуючий
Залімський І. Г.

Судді
Граб Л.С.

Боровицький О. А.