Справа № К/9991/6510/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/6510/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства
«Дальнє» на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2011 року у справі
№2а/0570/18588/2011 за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар'їнському
районі Донецької області до
Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства «Дальнє» про
визнання грошових вимог по
капіталізованим платежам та стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Мар'їнському
районі Донецької області звернулось з
позовом до Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства
«Дальнє» про визнання кредитором
відповідача, визнання грошових вимог
по капіталізованим платежам та
стягнення заборгованості у
сумі 244 855,07 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року постанову суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено. Визнано
відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар'їнському
районі Донецькій області кредитором
СЗАТ «Дальнє» по капіталізованим
платежам у сумі 244 855,07 грн. та стягнуто
на користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Мар'їнському
районі Донецькій області суму у
розмірі 244 855,07 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції СЗАТ «Дальнє»
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, та залишити в
силі судове рішення суду першої
інстанції, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що СЗАТ «Дальнє» є
платником страхових внесків у
відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Мар'їнському
районі Донецькій області.

10 березня 2011 року на зборах акціонерів
Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства "Дальнє"
прийнято рішення про припинення
діяльності підприємства шляхом
ліквідації.

Для капіталізації коштів, необхідних
для розрахунку з потерпілими на адресу
відповідача була направлена претензія
без номера та дати, в якій Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Мар'їнському
районі Донецькій області просив
визнати його кредитором СЗАТ «Дальнє»
на суму 244 855,07 гривень.

Відповідно до відповіді СЗАТ «Дальнє»
від 01 серпня 2011 року № 106 претензія
позивача була відхилена, суми
капіталізованих платежів не сплачені.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки припинення Товариства
відбулося за рішенням загальних зборів
учасників, а не внаслідок банкрутства,
то на нього не поширюються положення
Порядку капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 6 травня 2000 року
№ 765 (далі - Порядок).

Між тим, суд апеляційної інстанції
задовольняючи позовні вимоги виходив з
того, що обов'язок страхувальника, який
ліквідується, проводити капіталізацію
страхових виплат не залежить від
порядку та підстав проведення
ліквідації юридичної особи.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України погоджується із
зазначеними висновками суду
апеляційної інстанції, з огляду на
наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті
46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
фінансування Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
здійснюється за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 "Порядку
капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06 травня 2000 року
№765 (далі - Порядок) капіталізація
платежів здійснюється щодо кожної
особи з урахуванням заборгованості за
попередні роки та необхідності виплати
майбутніх платежів. Під час розрахунку
сум цих платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 5.9 Інструкції про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12 липня 2007 року
N 36 для покриття витрат Фонду
потерпілим на виробництві, які
працювали на підприємствах, що
ліквідовані (якщо вони не мають
правонаступника), кошти до Фонду
сплачуються страхувальником згідно з
Порядком капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 6 травня 2000 року N
765.

Відповідно до статті 36 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" для
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації голова
ліквідаційної комісії або
уповноважена ним особа після
закінчення процедури ліквідації, яка
передбачена законом, але не раніше двох
місяців з дати публікації повідомлення
у спеціалізованому друкованому засобі
масової інформації, повинен подати
(надіслати рекомендованим листом з
описом вкладення) державному
реєстратору такі документи: акт
ліквідаційної комісії з ліквідаційним
балансом, який затверджено рішенням
засновників (учасників) або
уповноваженого ними органу; довідки
відповідних органів фондів
соціального страхування про
відсутність заборгованості.

Посилання відповідача на те, що
положення абзацу 2 частини 2 статті 46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 06 травня 2000 року №765 не
розповсюджуються на дані
правовідносини, так як СЗАТ «Дальнє» не
є підприємством - банкрутом, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки зазначеними нормами
передбачений обов'язок страхувальника
проводити капіталізацію страхових
виплат у всіх випадках ліквідації, а не
лише у випадку ліквідації підприємства
- банкрута.

Аналогічна правова позиція була
висловлена також Верховним Судом
України у постанові від 26 червня 2012
року (справа № 21-156а12).

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції прийняв правильне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позовних вимог, оскільки чинне
законодавство не звільняє
платоспроможності підприємства у разі
їх ліквідації від фінансування Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків шляхом внесення
капіталізованих платежів у разі
ліквідації підприємства.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що судом апеляційної
інстанції повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства «Дальнє»
відхилити, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: