Справа № 2-а/1570/1308/2011
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

06 червня 2014 р. м.Одеса Справа №
2-а/1570/1308/2011

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В.,
Романішина В.Л.

за участю секретаря: Цуцкірідзе М.О.

розглянув у судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від
24.12.2010 року №/0, №/0, №, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
суду з вище вказаним позовом, мотивуючи
позовні вимоги тим, що відповідно до
приписів чинного законодавства
України, підприємство або фізична
особа власник приміщення, може бути
платником земельного податку лише у
випадку, якщо він має право на земельну
ділянку, на якій знаходиться
приміщення, яке посвідчене державним
актом.

За наслідками розгляду
адміністративної справи 26 травня 2011
року Одеським окружним
адміністративним судом ухвалено
постанову про часткове задоволення
позовних вимог.

Суд першої інстанції визнав недійсними
та скасував податкові
повідомлення-рішення від 24.12.2010 року
№/0 та №/0, в задоволенні
інших позовних вимог відмовив.

Вирішуючи справу та задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої
інстанції виходив з того, що у позивача
відсутнє належним чином оформлене
право постійного користування спірною
земельною ділянкою, отже відсутні
правові підстави для сплати земельного
податку.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати означене рішення та прийняти
нову постанову про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
відповідно до ст.797 Цивільного кодексу
України зазначено що плата, яка
справляється з наймача будівлі або
іншої капітальної споруди ( їх окремої
частини), складається з плати за
користування нею і плати за
користування земельною ділянкою.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув доводи
апеляційної скарги, перевірив
матеріали справи та зважаючи на
з'ясовані обставини, дійшов висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно договору оренди нежилого
приміщення від 05.02.2010р. (а/с.14-16) та акту
прийому передачі від 05.02.2010р. (а/с. 17) СПД
ОСОБА_2 передав, а СПД ОСОБА_1 отримав в
користування приміщення за адресою
АДРЕСА_1

Також судом першої інстанції
встановлено, що за наслідками планової
виїзної перевірки позивача ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси в акті
від 14 грудня 2010 року №7362/17-1/
встановлено порушення позивачем п.1 ст.
3 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності» та порядку сплати
земельного податку. За наслідком
перевірки прийнято податкові
повідомлення рішення:

- № /0 від 24.12.2010 року про
застосування штрафних санкцій у сумі
1360 грн. за порушення ст.15 «Про плату за
землю»;

- № /0 від 24.12.2010 року про
застосування штрафних санкцій у сумі 170
грн. за порушення ст.14 «Про плату за
землю»;

- № від 24.12.2010 року про
застосування штрафних санкцій у сумі
350,88 грн. за порушення п.1 ст.3 п.1 ст. 3
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності».

Ст. 2 Закону України «Про плату за
землю» передбачено, що використання
землі в Україні є платним. Плата за
землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про плату за землю», власники землі та
землекористувачі сплачують земельний
податок, а також орендну плату за
земельні ділянки державної та
комунальної власності з дня виникнення
права власності або права користування
земельною ділянкою.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
плату за землю» підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Власники земельних ділянок та
землекористувачі, крім орендарів,
справляють земельний податок. За
земельні ділянки, надані в оренду,
справляється орендна плата.

Частиною 1 ст. 125 Земельного Кодексу
України передбачалося, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу
України процедуру визначення факту
виникнення або припинення права
власності і права користування
земельними ділянками встановлює
державний земельний кадастр.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що оскільки у позивача
оформлене належним чином право
користування земельною ділянкою(на
якій знаходиться нежиле приміщення,
яким користується позивач на підставі
договору оренди) відсутнє, позивач не
може бути платником податку за землю.

Оскільки постанова Одеського
окружного адміністративного суду про
часткове задоволення
адміністративного позову та
скасування податкових
повідомлень-рішень ДПІ від 24.12.2010 №
№/0 та №/0 прийнята без
порушень норм матеріального та
процесуального права, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. ст. 200,
206, ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2011 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
часу отримання копії рішення
сторонами.

Суддя-доповідач:

Судді: