Справа № 811/613/13-а.
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 40
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року
справа №
811/613/13-а.

провадження № 2-ап/811/69/13

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Жука Р.В., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу

за позовомПрокурора м. Олександрії
Кіровоградської областідо треті особи
Олександрійської міської ради ПП
"Діалін", ТОВ "Енерго - Миг" та ТОВ
"Форест"провизнання незаконним та
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор м. Олександрії
Кіровоградської області звернувся до
Кіровоградського окружного
адміністративного суду з позовом до
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області про визнання
незаконним та скасування рішення
Олександрійської міської ради від
23 листопада 2012 року №769 "Про
розгляд клопотання комунального
підприємства "Теплоелектроцентраль".

Прокурор свої позовні вимоги
обґрунтовував тим, що на сесії
Олександрійської міської ради 23
листопада 2012 року розглянуто звернення
КП «Теплоелектроцентраль» від 02.10.12
року щодо надання дозволу на укладення
договору уступки заставленої частки в
статутному капіталі ТОВ
«Олександрійська енергетична
компанія» у розмірі 39% на умовах
договору застави №2 від 10.08.12 року,
укладеного з приватним підприємством
«Діалін». За результатами розгляду
вищезазначеного клопотання
відповідачем прийнято відповідне
рішення №769 "Про розгляд клопотання
комунального підприємства
"Теплоелектроцентраль". Прокурор
зазначає, що перевіркою проведеною
прокуратурою щодо законності
зазначеного рішення Олександрійської
міської ради встановлено, що рішення
№796 не відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому підлягає
скасуванню як незаконне.

Відповідач не погоджуючись з позовом
надав суду заперечення на позов, в яких
зазначав про те, що спірне рішення
приймалося в межах повноважень
Олександрійської міської ради за
результатом розгляду клопотання
депутата Олександрійської міської
ради - директора підприємства та
вважає, що оскаржуване рішення
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб визначені
законодавством України.

Крім того, прокурором м. Олександрії
Кіровоградської області подано заяви
про забезпечення позову шляхом
заборони ТОВ "Форест", ПП "Діалін", ТОВ
"Енерго - Миг" розпоряджатися у
будь-який спосіб майном ТОВ
"Олександрійська енергетична компанія"
до набрання законної сили судовим
рішенням у даній справі (т.1, а.с.64-66,
222-223).

Ухвалами Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 29 листопада
2013 року та 19 грудня 2013 року задоволенні
клопотання позивача про вжиття заходів
забезпечення позову(т.1, а.с.72-73, 231-232).

В судових засіданнях 29 листопада 2013
року та 12 грудня 2013 року залучено в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на перемет спору, на
стороні відповідача - ПП "Діалін", ТОВ
"Енерго - Миг" та ТОВ "Форест" (т.1, а.с.68-70,
111, ).

Представник прокуратури надала до суду
заяву про розгляд справи без її участі.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі відповідно до
адміністративного позову(т.2, а.с.44).

Відповідач в судове засіданні не
з'явився про час, місце розгляду справи
повідомлений належним чином (т.2, а.с.38).

Представник третьої особи - ПП «Діалін»
в судове засідання не з'явився подавши
до суду заяву про розгляд справи за
його відсутності (т.2, а.с.43).

Треті особи - ТОВ «Енерго-Миг» та ТОВ
«Форест» в судове засіданні не
з'явились про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 Кодексу
адміністративного судочинства
України, неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи неприбуття сторін та
положення частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 02 червня 2014 року суд
ухвалив перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні, справа
вирішується на підставі наявних в ній
доказів.

Дослідивши подані документи і
матеріали відповідно до положень ст. 86
Кодексу адміністративного судочинства
України, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС
України (щодо предмету доказування),
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та не заперечувалось
сторонами, що Комунальне підприємство
"Теплоелектроцентраль" зареєстровано
виконавчим комітетом Олександрійської
міської ради 28.09.2005 року засновником
якого є Олександрійська міська рада
Кіровоградської області (т.2, а.с.44-47).

Рішенням Олександрійської міської
ради від 12 січня 2006 року за №813 надано
згоду КП «Теплоелектроцентраль»
ввійти своїм майном в уставний капітал
ТОВ «Олександрійська енергетична
компанія», яке створено на базі КП
«Теплоелектроцентраль» та ТОВ
«ЕНЕРГО-МИГ».

Відповідно до Статуту товариства з
обмеженою відповідальністю
«Олександрійська енергетична
компанія», затвердженого Протоколом
Зборів Учасників від 1 грудня 2005 року та
вищевказаним рішенням міської ради,
ТОВ «Олександрійська енергетична
компанія» створене шляхом об'єднання
майна юридичних осіб України і його
учасниками є: ТОВ «ЕНЕРГО-МИГ» та КП
«Теплоелектроцентраль».

Згідно п.3.2. Статуту новоствореного
підприємства, частка комунального
підприємства «Теплоелектроцентраль» в
статутному фонді становить 39%, що
відповідає 10 437 500,00 грн. Даний вклад
внесений майновим внеском, а саме:
основними засобами Олександрійської
теплоцентралі, які знаходяться за
адресою: 28000, Кіровоградська область, м.
Олександрія, вул. Кільцева, 9, загальною
вартістю 10 437 500,00 грн., що встановлена КП
«Теплоелектроцентраль» на підставі
експертного висновку оцінки майна.

25 квітня 2012 року Олександрійською
міською радою прийнято рішення №583
«Про надання згоди на отримання від ТОВ
«ЕНЕРГО-МИГ» позички під заставу
частки КП «Теплоелектроцентраль»» (т.1,
а.с.110).

27 липня 2012 року Олександрійською
міською радою прийнято рішення №697
«Про внесення змін до рішення від 25
квітня 2012 року №583 «Про надання згоди
на отримання від ТОВ «ЕНЕРГО-МИГ»
позички під заставу частки КП
«Теплоелектроцентраль»». Назву
рішення №583 викладено в наступній
редакції: «Про надання згоди на
отримання від ПП «Діалін» позички під
заставу частки КП
«Теплоелектроцентраль»». Пункт 1
рішення викладено у редакції: «Надати
згоду КП «Теплоелектроцентраль» на
отримання від ПП «Діалін» позики у сумі
1600 тис.грн. під заставу частки КП
«Теплоелектроцентраль» у статутному
фонді ТОВ «Олександрійська
енергетична компанія» у розмірі 39%» (т.1,
а.с.109).

10 серпня 2012 року між ПП «Діалін»
(позикодавець) та КП
«Теплоелектроцентраль» (позичальник)
укладено договір позики грошових
коштів (т.1, а.с.40).

Відповідно до пункту 1 Позикодавець
передає у власність Позичальника
позику у розмірі 1600 грн. 00 коп.,
зобов'язанням Позичальника повернути
позику у визначені Договором розмірі,
строки і порядку.

Пунктом 3 договору передбачено, що сума
позики має бути повернута одноразово.

Крім того, 10 серпня 2012 року між ПП
«Діалін» та КП «Теплоелектроцентраль»
укладено договір№ 2 застави частки в
статутному капіталі, яким визначено, що
КП «Теплоелектроцентраль»
зобов'язується перед ПП «Діалін» до 10
вересня 2012 року в разі не повернення
позики або передати частку в
статутному капіталі ТОВ
«Олександрійська енергетична
компанія».

Пунктом 1.3 договору визначено, що в
забезпечення виконання зобов'язань за
договором позики „Заставодавець"
передає в заставу частку у статутному
капіталі ТОВ «Олександрійська
енергетична компанія», в розмірі 39%, що
дорівнює 10 473 500 гривням (надалі у тексті
іменується предмет застави) (т.1,
а.с.279-291).

04.10.2012 року директор КП
«Теплоелектроцентраль» подав міському
голові заяву про винесення на сесію
Олександрійської міської ради питання
про надання дозволу на відчуження
частки КП «Теплоелектроцентраль»
заставодержателю ПП «Діалін», оскільки
повернути кошти позикодавцеві не вияв
велося можливим. При цьому зазначив, що
інші співучасники ТОВ
«Олександрійська енергетична
компанія», якими є ТОВ «ЕНЕРГО-МИГ» та
ТОВ «Форест» від свого переважного
права купівлі цієї частки відмовились
(т.1, а.с.95).

27 липня 2012 року Олександрійською
міською радою прийнято рішення №697
«Про розгляд клопотання КП
«Теплоелектроцентраль»». Даним
рішенням, Олександрійською міською
радою надано дозвіл на укладання
договору уступки заставленої частки в
статутному капіталі ТОВ
«Олександрійська енергетична
компанія» у розмірі 39% на умовах
договору застави №2 від 10.08.2012 року
укладеного з ПП «Діалін» (т.1, а.с.94).

29 листопада 2012 року до прокуратури м.
Олександрії звернувся голова
постійної комісії міської ради з
питань законності, депутатської
діяльності, етики, правопорядку,
регламенту, гласності, місцевого
самоврядування І.Бугайченко з приводу
законності рішення Олександрійської
міської ради від 23 листопада 2012 року
№769.

Під час проведення прокуратурою
перевірки законності оскаржуваного
рішення останніми отримано договір про
проведення незалежній оцінці майнових
прав КП «Теплоелектроцентраль» як
учаснику ТОВ «Олександрійська
енергетична компанія» у розмірі 39% у
статутному капіталі даного
підприємства від 22.10.2012 року, висновок
про вартість майнових прав та рецензія
(т.1, а.с.41-43).

За результатами проведеної незалежної
оцінки встановлено, що ринкова
вартість частки 39% майнових прав у
статутному капіталі ТОВ
«Олександрійська енергетична
компанія» станом на 30 вересня 2012 року
становить 2012400 грн.

Враховуючи висновок незалежної оцінки
прокурор вважав, що задоволення вимог
заставодержателя ПП «Діалін» задля
забезпечення договору позику, вчинено
відповідачем у сумі, що перевищую
розмір наданої позики на 412 400 грн.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд зазначає, що матеріальні та
фінансові ресурси, які перебувають у
комунальній власності, є надбанням
територіальної громади. Правовий режим
майна комунальної власності
визначається законодавством України.
Комунальна власність на рівних правах
із державною, приватною та іншими
формами власності визначається і
захищається законом. Суб'єктом права
комунальної власності є територіальна
громада, а від її імені -
представницький орган місцевого
самоврядування, який володіє,
користується і розпоряджається
комунальним майном на основі
законодавства України та статуту
поселення .

Реальність місцевого самоврядування
визначається насамперед матеріальними
і фінансовими ресурсами, якими
розпоряджається територіальна громада
та які в сукупності становлять
матеріальну і фінансову основу
місцевого самоврядування.

Статтею 142 Конституції України
визначено, що до матеріальної і
фінансової основи місцевого
самоврядування відносить рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних та обласних рад.

Частиною 6 статті 60 «Закону України
«Про місцеве самоврядування»
передбачено, що доцільність, порядок та
умови відчуження об'єктів права
комунальної власності визначаються
відповідною радою.

Доходи від відчуження об'єктів права
комунальної власності зараховуються
до відповідних місцевих бюджетів і
спрямовуються на фінансування заходів,
передбачених бюджетами розвиток».

Частиною 7 ст. 60 зазначеного Закону
визначено, що майнові операції, які
здійснюються органами місцевого
самоврядування з об'єктами права
комунальної власності, не повинні
ослаблювати економічних основ
місцевого самоврядування, зменшувати
обсяг та погіршувати умови надання
послуг населенню.

Відповідно до п.30 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються такі питання: прийняття
рішень щодо відчуження відповідно до
закону комунального майна;
затвердження місцевих програм
приватизації, а також переліку об'єктів
комунальної власності, які не
підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов
приватизації об'єктів права
комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна,
про включення до об'єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади.

Судом встановлено, що істотні умови
договору застави (іпотеки)
погоджувалися сесією Олександрійської
міської ради яка надала згоду на
укладення договорів позики, застави та
відчуження частки у статутному
капіталі.

Відносини застави та перелік істотних
умов, які повинен містити договір
іпотеки, для даного випадку визначено
врегульовують закони України "Про
заставу" "Про іпотеку".

Застава комунального майна - це
використання комунального майна як
об'єкта гарантії повернення кредитів
підприємницькими структурами, що
виконують діяльність, необхі дну
територіальній громаді, залучені до
реалізації програм еко номічного й
соціально-культурного розвитку
території.

Предметом застави може бути будь-яке
ліквідне комунальне майно. На сьогодні
застосування цієї форми управління
комунальною власністю обмежене, в тому
числі через нерозвиненість системи
страхування ризиків втрати майна.

Досліджуючи спірні правовідносини
судом встановлено, що обставиною
звернення з до Олександрійської
міської ради про надання згоди на
укладання договору позики та застави
частки у статутному капіталі
керівника КП «Теплоелектроцентраль»
послугувала наявність на підприємстві
заборгованості по виплаті заробітної
плати працівникам, що підтверджується
звітом за серпень 2012 року про
нарахування єдиного внеску та додатку
до нього і дебіторської заборгованості
(т.1, а.с.287-295).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2,
який був керівником КП
«Теплоелектроцентраль» пояснив, що
погашення зазначеної позики
планувалось здійснити за рахунок
коштів Олександрійської міської ради,
які остання повинна була перерахувати
КП «Теплоелектроцентраль» за різницю в
тарифах з 2005 року по наданню теплової
енергії (тепла).

Існування заборгованості
підтверджується рахунком №06 від 20.06.2010
року у розмірі 1351423,72 коп. (т.2, а.с.11).

Відповідно до вищезазначених законів
відповідачем рішенням від 28 квітня 2009
року №968 затверджено Положення про
порядок відчуження та списання
основних засобів, що є комунальною
власністю територіальної громади м.
Олександрія (т.1, а.с.36-37).

На виконання вимог п.19 вищезазначеного
положення питання щодо укладення
вищезазначених договорів та винесення
на сесію ради попередньо розглядалося
постійною комісією Олександрійської
міської ради, що підтверджується
відповідними висновками (т.1, а.с.103-108).

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

За правилами ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 1052 ЦК України
у разі невиконання позичальником
обов'язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 ЦК України, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 572 та ч. 1 ст. 573 ЦК України в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави). Застава виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що укладення, у
даному випадку договору застави,
відповідно до ст. 547 ЦК України та ст. 16
Закону України «Про заставу», тягне
виникнення речових правовідносин, в
силу яких, заставодержатель як
кредитор має певні права встановлені
договором та законом.

Положеннями пункту 8 договору
визначено, що якщо Позичальник не
поверне позичену суму грошей до
вказаного строку, Позикодавець має
право, починаючи з наступного дня після
цього строку, пред'явити цей договір до
стягнення (т.1, а.с.40).

Відповідно до пункту 9 договору
Позикодавець має право звернути
стягнення на будь яке майно
Позичальника на яке, згідно з
законодавством України, може бути
звернене стягнення (т.1, а.с.40).

Відповідач умови договору позички не
виконав та в визначені строки кошти не
повернув.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Аналогічні наслідки порушення
зобов'язань передбачені ст. 19 Закону
України «Про заставу».

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, коли зобов'язання не
буде виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частинами 1 та 6 статті 20 Закону України
«Про заставу» встановлено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором. Звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду, на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
якщо інше не передбачене законом або
договором застави.

Пунктом 1.1. договору застави визначено,
що зазначеним договором
забезпечується виконання
«Заставодавцем» КП
«Теплоелектроцентраль» зобов'язань
перед «Заставодержателем» ПП «Діалін»,
що виникають із договору позики від 10
серпня 2012 року на суму 1 600 000 гривень, на
умовах якого КП
«Теплоелектроцентраль» зобов'язується
перед ПП «Діалін» до 10 вересня 2012 року
повернути надану йому позику (т.1, а.с.279).

Тобто, невиконання боржником
зобов'язання у визначений договором
термін надає заставодержателю право
звернення на предмет застави.
Зазначене право, відповідно до норм
закону та умов договору, є одним з
засобів захисту прав заставодержателя.

При цьому, суд зазначає, що в межах
розгляду даної адміністративної
справи суд не вправі надавати оцінку
законності договору позики грошових
коштів від 10 серпня 2012 року та договору
№2 застави частки в статутному
капіталі на виконання яких
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення, оскільки такі дії не є
предметом оскарження у даній справі, а
обставини щодо їх правомірності даних
договорів виходять за межі предмету
доказування у справі та відносяться до
компетенції юрисдикції господарських
судів.

Суд звертає увагу на те, що ні прокурор
ні сторони не оспорювали в судовому
порядку законність правочинів та
відповідних доказів представник
прокуратури суду не надав.

На думку Кіровоградського окружного
адміністративного суду,
Олександрійської міської ради діяла в
межах та у спосіб передбачений чинним
законодавством, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Прокурора м. Олександрії
Кіровоградської області задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.69,70,71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні адміністративного
позову Прокурору м. Олександрії
Кіровоградської області відмовити.

2.Скасувати заборону ПП «Діалін» (), ТОВ «Енерго-Миг» () та ТОВ «Форест» () розпоряджатися у будь-який спосіб
майном товариства з обмеженою
відповідальністю «Олександрійська
енергетична компанія» встановлену
ухвалами Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 29.11.2013 року
та від 19.12.2013 року.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її складання в повному
обсязі за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Р.В. Жук