Справа № 826/2125/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2014 року 15:42 № 826/2125/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Середи
Марії Сергіївни про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1, (надалі - позивач), звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії, а саме:
- визнати протиправним та скасувати
Рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни №8813717 від 09.12.2013
року;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (реєстраційний номер заяви
4144943).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
позивачем для проведення державної
реєстрації права власності на житловий
будинок та земельну ділянку
(кадастровий номер :66:252:0013), що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, було
подано відповідачу всі, передбачені
чинним законодавством документи,
незважаючи на що, останнім було
прийняте оскаржуване рішення, чим
порушено законні права та інтереси
позивача.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, на судові
засідання не прибув, письмових
заперечень на позовну заяву не подавав.

Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так само,
як і відсутні перешкоди для розгляду
справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
встановив наступне.

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом від 10.06.2009 р.
реєстрові номери 6-787 та 6-788 ОСОБА_1 є
спадкоємицею частки майна ОСОБА_3, а
саме: 107/400 частин житлового будинку та
107/400 земельної ділянки (кадастровий
номер :66:252:0013), що знаходяться за
адресою АДРЕСА_1.

Позивач стверджував, а відповідач не
заперечував, що 25 листопада 2013 року
ОСОБА_1 звернулася до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві Середи
Марії Сергіївни, із заявою про державну
реєстрацію (реєстраційний номер 4144943)
права власності житловий будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, кадастровий номер
:66:252:0013, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1.

09.12.2013 р. відповідачем за наслідками
розгляду заяви позивача (реєстраційний
номер 4144943) прийнято Рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень №8813717 (надалі - Рішення про
відмову №8813717), оскільки подані
документи не відповідають вимогам або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують, в
технічному паспорті від 16.08.2013 p. є
примітка переобладнаних площ
приміщень, а згідно п. 2 ст. 5 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" якщо законодавством
передбачено прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація прав на такий об'єкт
проводиться після прийняття його в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень:, тау
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень з
метою забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
визначено Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 якого,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним, особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам, без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям., іноземним державам, а
також територіальним, громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Частиною 7 статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
права власності та інших речових прав
проводиться за місцем розташування
об'єкта нерухомого майна в межах,
території, на якій діє відповідний
орган державної реєстрації права
власності та інших речових прав, крім
випадків, установлених абзацами другим
і третім частини п'ятої цієї статті.

Положеннями статті 6 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що систему органів
державної реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав, органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку
(далі - органи державної реєстрації
прав).

Відповідно до п.1, 7 Положення про
Державну реєстраційну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року №401/2011
Державна реєстраційна служба України
(Укрдержреєстр) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України та входить до
системи органів виконавчої влади.
Укрдержреєстр є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики у сферах державної
реєстрації актів цивільного стану,
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, реєстрації (легалізації)
об'єднань громадян, інших громадських
формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.
Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" передбачено, що орган
державної реєстрації прав, серед
іншого, проводить державну реєстрацію
прав та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень"
визначено, що державна реєстрація прав
та їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч.2 ст.15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Положеннями ч.3 ст.15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що у випадках,
передбачених законодавством України,
державна реєстрація прав проводиться
після технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, права стосовно якого
підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", розгляд заяви про державну
реєстрацію обтяжень і прийняття
рішення про таку реєстрацію, відмову у
державній реєстрації обтяжень або її
зупинення проводиться в день
надходження заяви та документів,
необхідних для державної реєстрації
обтяжень.

Частиною третьою ст. 17 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
визначено, що документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедура взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна,
визначається Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. №703, (надалі - Порядок № 703).

Державна реєстрація прав на об'єкти
нерухомого майна та їх обтяжень в
установлених законом випадках
проводиться відповідно до вимог та з
урахуванням особливостей, визначених
цим Порядком.

Як вже було встановлено судом, Рішення
про відмову №8813717 було прийняте, у
зв'язку з тим, що подані документи не
відповідають вимогам або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, в технічному паспорті від
16.08.2013 p. є примітка переобладнаних площ
приміщень, а згідно п. 2 ст. 5 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" якщо законодавством
передбачено прийняття в експлуатацію
об'єкта нерухомого майна, державна
реєстрація прав на такий об'єкт
проводиться після прийняття його в
експлуатацію в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

З технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 (виготовленого станом
на 16.08.2013 р. встановлено, що зазначений
будинок був збудований у 1951 році.

Суд звертає увагу, що відповідно до
Листа Державної реєстраційної служби
України "Щодо державної реєстрації
прав з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, збудоване
до 1992 року" від 12.03.2013 року №95-06-15-13, для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, збудоване до 05.08.92 р.,
документом, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт
нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що відповідач
протиправно прийняв Рішення про
відмову №8813717.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
прийняття Рішення про відмову №8813717.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Приймаючи до уваги викладене в
сукупності, керуючись вимогами ст. ст.
69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
Рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Середи Марії Сергіївни №8813717 від 09.12.2013
року.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м. Києві
повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (реєстраційний номер заяви
4144943).

4. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім копійок)
присудити на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
тУкраїниа може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково за правилами, встановленими
ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко