Справа № 2-а-4255/2011
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-4255/2011

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Наумчак Л.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, А.Г. Федусика

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області на
постанову Балтського районного суду
Одеської області від 21 листопада 2011
року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області про визнання
протиправними дій відповідача та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, як учасника війни, виплату
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

12 серпня 2011 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області, в
якому просив поновити строк для
звернення до суду; визнати дії
відповідача протиправними; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії як
учаснику війни в розмірі 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за період з 01
січня 2007 року.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 21 листопада 2011
року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач надав до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вищезазначене
рішення та постановити нове, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити у повному обсязі.

У відповідності до абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України апеляційні скарги щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб`єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов`язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг розглядаються
апеляційними судами в порядку
письмового провадження, у зв`язку з чим
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Таким чином, справа розглядається у
письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є
учасником війни, що підтверджується
посвідченням серії В-ІІ №015627 (а.с. 6).
Позивач звертався до Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області з проханням
провести йому як учаснику війни,
відповідно до частини третьої ст.14
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії та їх соціальний
захист» із змінами і доповненнями від
23.11.1995 року № 458/95 ВР виплату, підвищеної
в розмірі 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком, але йому відмовлено у
задоволенні заявлених вимог, з приводу
чого позивач змушений звернутися до
суду з позовом.

З 01 січня 2007 року ОСОБА_1 виплачується
підвищення до пенсії, як учаснику
війни, в розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право на
підвищення до пенсії в заявленому
розмірі, у зв'язку з чим, позовні вимоги
належить задовольнити.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком Балтського районного суду
Одеської області, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З позовними вимогами про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
підвищення до пенсії учаснику війни у
вигляді надбавки до пенсії в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ч.3 ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за період з 01
січня 2007 року позивач звернувся до суду
12 серпня 2011 року. Враховуючи положення
ст.99 КАС України, позивачем було
порушено строк для звернення до суду за
захистом порушених прав. Доводи щодо
необізнаності не є поважною причиною
пропуску строку звернення до суду.

За таких підстав колегія суддів
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 12 лютого
2011 року, що не було встановлено судом
першої інстанції.

Щодо вимог ОСОБА_1 про перерахунок
призначеної пенсії з урахуванням
щомісячного підвищення пенсії як
учаснику війни в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком за період з 12 лютого 2011
року, то колегія суддів знаходить їх
такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст.14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної Війни,
пенсії підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.4 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 05 жовтня 2005
року, частину четверту статті 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
викладено в такій редакції: «Інвалідам
війни, нагородженим орденами і
медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність».

Згідно п.1 Прикінцевих положень цього
Закону («Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту») - цей
Закон набирає чинності з 01 січня 2006
року, крім пунктів 2 і 5, які набирають
чинності з 01 липня 2006 року, та пункту 4,
який набирає чинності з 01 січня 2007 року.

Вказані норми Закону не визнані
неконституційними.

Відповідно до ст.5 КАС України,
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Таким чином, з 01 січня 2007 року пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються, іншим учасникам
війни - на 10 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, а не на 50% мінімальної
пенсії за віком, як зазначає позивачка,
що також помилково не було встановлено
судом першої інстанції.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2007
року по 11.02.2011 року включно необхідно
залишити без розгляду, а в задоволенні
позовних вимог за період з 12.02.2011 року
слід відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, оскільки рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального права, правова
оцінка обставинам у справі дана не
вірно, а доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає задоволенню - оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
скасувати і постановити нову.

Керуючись ч. 10 ст. 183-2; ч.1 ст. 195; ст. 197, п. 2
ч. 1 ст. 198; п. 4 ч.1 ст. 202; ст. 205; ст. 207; ст. 254
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області -
задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 21 листопада 2011
року -скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області про визнання
протиправними дій відповідача та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, як учасника війни, виплату
заборгованості за період з 01.01.2007 року
по 11.02.2011 року включно - залишити без
розгляду.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області про визнання
протиправними дій відповідача та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, як учасника війни, виплату
заборгованості за період з 12.02.2011 року -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
А.Г.
Федусик