Справа № 815/1342/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1342/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 року Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профіторгсервіс" до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2014 року ТОВ
"Профіторгсервіс" звернулося до суду з
позовом до ДПІ у Приморському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області, в якому просило скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 26.12.2013 року.

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що у період з 07.11.2013
року по 27.11.2013 року уповноваженою
особою ДПІ у Приморському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області проведено позапланову виїзну
документальну перевірку правомірності
нарахування ТОВ "Профіторгсервіс"
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за вересень 2013
року, за результатами якої складено Акт
№3097/15-53-15-514/38297099 від 04.12.2013 року.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ
«Профіторгсервіс» п.2 ст.9 Закону
України від 16.07.99 р. № 996-ХІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.44.1, п.44.6 ст.44,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.12 ст.201 Податкового
Кодексу України, внаслідок чого
завищено суму податкового кредиту на
703901 грн. у вересні 2013 року, що призвело
до завищення від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту на 703901 грн. 26 грудня 2013 року ДПІ
у Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким ТОВ "Профіторгсервіс"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
загальну суму 703901 грн.

Позивач не згоден з висновками даного
Акту, вважає їх необгрунтованими, а
винесене податкове
повідомлення-рішення таким, що
підлягає скасуванню, оскільки при
проведенні перевірки податковим
органом були використані декларації з
ПДВ з додатками за вересень 2013 р.;
договори та контракти за вересень 2013 р.;
оригінали експортних, імпортних ВМД за
вересень 2013 р.; виписки банку за
вересень 2013 р., однак в акті перевірки
податковий орган зазначив, що
оригінали ВМД позивачем не надано.
Також, позивач зазначив, що податковий
орган на підставі п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України, мав право
запитати та вивчати первинні
документи, що використовуються в
бухгалтерському обліку, регістри,
фінансову, статистичну та іншу
звітність, пов'язану з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів,
виконанням вимог законодавства,
контроль за додержанням якого
покладено на контролюючі органи. Однак,
відповідного запиту для отримання
податкової інформації взагалі не
направлялося на адресу TOB
«Профіторгсервіс». Позивач вказав, що в
ході перевірки, податковим органом
були вивчені, зокрема, оригінали
експортних, імпортних ВМД за вересень
2013 р., які не мають дефектів форми,
змісту або походження, котрі в силу ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. № 88та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704, спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості. Тому надані до
перевірки оригінали ВМД є
підтвердженням права на податковий
кредит при здійсненні імпортних
операцій, так як згідно п.201.12 ст. 201
Податкового кодексу України, у разі
ввезення товарів на митну територію
України документом, що посвідчує право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, вважається митна
декларація, оформлена відповідно до
вимог законодавства, яка підтверджує
сплату податку.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, надала заперечення,
згідно яких вважає оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
законним, а вимоги позивача
безпідставними з огляду на наступне.
Відповідач вважає, що ТОВ
"Профіторгсервіс" порушено п.2 ст.9
Закону України від 16.07.99 р. № 996-ХІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.44.1, п.44.6, ст.44,
п.п.198.3, 198.6 ст.198, п.201.12 ст.201 Податкового
Кодексу України, оскільки сплата
позивачем митним органам попередньої
оплати за митне оформлення ВМД та
подальше визначення податкового
кредиту у розмірі 703901 грн. (р. 12.1
декларації з ПДВ) не відповідає вимогам
п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України,
крім того, у TOB «Профіторгсервіс»
відсутні підтверджуючі документи з
транспортування (експедирування),
зберігання ТМЦ,
навантажувально-розвантажувальних
робіт на складі платника, інформація
про залишки основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів, станів розрахунків з
покупцями та постачальниками, у т.ч.
нерезидентами за даними
бухгалтерського обліку, договори
купівлі-продажу, товарно-транспортні
накладні, товарно-матеріальні звіти,
обігово-сальдові відомості за всіма
рахунками, оприбуткування
імпортованого товару в вересні 2013 року.
Площа складських приміщень,
відсутність управлінського і
технічного персоналу свідчить про
неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна та обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для одержання та
оприбуткування імпортованих товарів у
значеному підприємством обсязі.

З урахуванням зазначеного, представник
відповідача просив у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані докази, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, проаналізувавши
положення чинного законодавства, суд
встановив наступні обставини.

31.07.2012 року Одеським міським
управлінням юстиції зареєстровано
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Профіторгсервіс" за
№0044223, код за ,
місцезнаходження суб'єкта
господарювання: м.Одеса, вул.Фонтанська
дорога, 11.

ТОВ "Профіторгсервіс" взято на
податковий облік 01.08.2012 року за №162412
року, станом на момент проведення
перевірки перебувало на обліку в ДПІ у
Приморському районі м.Одеси.

У періоді, за який проводилася
перевірка, ТОВ "Профіторгсервіс" було
зареєстровано платником ПДВ
відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 18.03.2013 року № 200117595, виданого ДПІ у
Приморському районі м.Одеси,
індивідуальний податковий номер -
35.

Судом встановлено, у період з 07.11.2013
року по 27.11.2013 року згідно з наказом ДПІ
у Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
07.11.2013 року № 1132 на підставі п.п.78.1.8 п.78.1
ст.78 ПК України відповідачем проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ "Профіторгсервіс" від'ємного
значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту за вересень 2013
року.

За результатами перевірки
відповідачем складено Акт №
3097/15-53-15-514/38297099 від 04.12.2013 року.

Згідно висновків Акту № 3097/15-53-15-514/38297099
від 04.12.2013 року, перевіркою встановлено
порушення ТОВ «Профіторгсервіс» п.2 ст.9
Закону України від 16.07.99 р. № 996-ХІV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.44.1, п.44.6 ст.44,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.12 ст.201 Податкового
Кодексу України, внаслідок чого
завищено суму податкового кредиту на
703901 грн. у вересні 2013 року, що призвело
до завищення від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту на 703901 грн. у вересні 2013 року.

Як зазначено в Акті №3097/15-53-15-514/38297099 від
04.12.2013 року, під час перевірки TOB
«Профіторгсервіс» не надавалися:
підтверджуючі документи
транспортування (експедирування),
зберігання ТМЦ,
навантажувально-розвантажувальні
роботи на складі платника, інформація
про залишки основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів, станів розрахунків з
покупцями та постачальниками, у т.ч.
нерезидентами за даними
бухгалтерського обліку, договори
купівлі - продажу, товарно-транспортні
накладні, товарно-матеріальні звіти,
обігово-сальдових відомостей за всіма
рахунками, не надано пояснень щодо
окремих питань, які виникли у
податкового органу під час перевірки.

26 грудня 2013 року Державною податковою
інспекцією у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким ТОВ "Профіторгсервіс"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
загальну суму 703901 грн.

Податкове повідомлення -рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 26 грудня 2013 року №
було оскаржено позивачем в порядку ст.56
ПК України до ГУ Міндоходів в Одеській
області та рішенням останнього від
26.03.2014 року № 808/10/15-32-10-02-07 було залишене
без змін.

Судом встановлено, що 09.09.2013 року між TOB
«Профіторгсервіс» (покупець) та
Компанією «СORTDALE ENTERPRISES S.A.», Panama
(продавець) укладено контракт № ПРСТ-09.
Згідно п.1 «Предмет контракту»,
продавець зобов'язується приймати та
оплачувати товар згідно специфікації
поставки та інвойсів. Відповідно до п.2
«Загальна сума контракту та строк його
дії», п.2.1. - загальна сума про діючому
контракту складає 3000000 доларів США; п.2.2.
- строк дії контракту 3 роки з моменту
підписання; п.2.3. валютою діючого
контракту є долари США.

Як вбачається з виписки по рахунку №
9001 з 01.09.2013 року по 30.09.2013 року АБ
«Південний», TOB «Профіторгсервіс»
(контрагент: код ОКПО:38721632 за митне
оформлення ВМД було сплачено митним
органам (Південній митниці) 1077500
грн.(а.с.91).

На підтвердження виконання умов
вказаного контракту TOB
«Профіторгсервіс» надано суду
наступні документи:

- специфікація до контракту від 09.09.2013
року (а.с.54-56);

- ВМД по імпорту (а.с.57-90);

- податкова декларація з ПДВ за
вересень 2013 року (а.с.92-95);

- реєстр виданих та отриманих
податкових накладних (а.с.97-101);

- квитанції про отримання податкових
накладних ( а.с.96,102);

- інвойси по ВМД по імпорту (а.с.127 - 143);

- відомості про облік та розрахунки
тари і пакувальних матеріалів, у яких
надходять товари що підлягають митному
оформленню в режимі імпорту (а.с.144-146);

- пакувальні листи (а.с.147-148);

- коносамент (а.с.149);

- лист про країну походження товару
(а.с.150);

- наряд щодо експедування товару (а.с.
151);

- екологічна декларація (а.с.152).

Таким чином, вищезазначеними
документами TOB «Профіторгсервіс»
підтверджено факт реального
постачання товарів від Компанії «СORTDALE
ENTERPRISES S.A.», Panama через митний кордон
України. Це, зокрема, підтверджується
оглянутими у судовому засіданні
оригіналами ВМД по імпорту з відбитком
штампу Південної митниці про митне
оформлення товару.

Окрім того, слід зазначити, що
товарність господарських операцій TOB
«Профіторгсервіс» також
підтверджується подальшою реалізацією
товару за договором поставки № 0410/13 від
04.10.2013 року, укладеного між TOB
«Профіторгсервіс» (продавець) та ТОВ
«ВІТА СОЮЗ» (покупець), згідно п.1 якого
(«Предмет договору») в порядку і на
умовах, визначених цим договором,
продавець зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, зобов'язується сплати за
товари народного споживання,
асортимент і кількість яких вказуються
в накладних на товар, що є невід'ємною
частиною цього договору.

На підтвердження господарських
операцій за договором № 0410/13 від 04.10.2013
року TOB «Профіторгсервіс» було надано
наступні документи: податкова накладна
№2 та видаткова накладна від 31.10.2013 року
на загальну суму 155206,21грн.; податкова
накладна №3 та видаткова накладна від
31.10.2013 року на загальну суму 344789,64 грн.;
податкова накладна №4 та видаткова
накладна від 31.10.2013 року на загальну
суму 183544,86 грн.; податкова накладна №5
та видаткова накладна від 31.10.2013 року на
загальну суму 329073 грн.; податкова
накладна №6 та видаткова накладна від
31.10.2013 року на загальну суму 316172,23 грн.;
податкова накладна №7 та видаткова
накладна від 31.10.2013 року на загальну
суму 266818,76 грн.; податкова накладна №8
та видаткова накладна від 31.10.2013 року на
загальну суму 305060,20 грн.; податкова
накладна №9 та видаткова накладна від
31.10.2013 року на загальну суму 334394,77 грн.;
податкова накладна №10 та видаткова
накладна від 31.10.2013 року на загальну
суму 303995,24 грн.; податкова накладна №11
та видаткова накладна від 31.10.2013 року на
загальну суму 240029,80 грн.; податкова
накладна №12 та видаткова накладна від
31.10.2013 року на загальну суму 327230,56 грн.;
податкова накладна №13 та видаткова
накладна від 31.10.2013 року на загальну
суму 245906,99 грн.; податкова накладна №14
та видаткова накладна від 31.10.2013 року на
загальну суму 274951,12 грн.; податкова
накладна №15 та видаткова накладна від
31.10.2013 року на загальну суму 267786,90 грн.;
податкова накладна №16 та видаткова
накладна від 31.10.2013 року на загальну
суму 156424,61 грн.; податкова накладна №17
та видаткова накладна від 31.10.2013 року на
загальну суму 172022,20 грн.

Згідно ст.3 Господарського кодексу
України, під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Відповідно до п.14.1.36 Податкового
кодексу України, господарська
діяльність - це діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконання робіт, надання
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою, що діє на
користь першої особи, зокрема, за
договорами комісії, доручення та
агентськими договорами.

З огляду на вищевикладене, аналіз
реальності господарської діяльності
повинен здійснюватися на підставі
даних податкового, бухгалтерського
обліку платника податків та
відповідності їх дійсному
економічному змісту.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Господарською операцію є дія або подія,
яка викликає зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Згідно п.14.1.178 ст.14 Податкового кодексу
України, податок на додану вартість -
непрямий податок, який нараховується
та сплачується відповідно до норм
розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового
кодексу України, право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається, виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст.198 Податкового кодексу
України передбачено, що не відносяться
до податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках,
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість,- продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість,-
покупця отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору.

Згідно п.201.12 ст.201 Податкового кодексу
України, у разі ввезення товарів на
митну територію України документом, що
посвідчує право на віднесення сум
податку до податкового кредиту,
вважається митна декларація, оформлена
відповідно до вимог законодавства, яка
підтверджує сплату податку. Для
операцій з постачання послуг
нерезидентом на митній території
України документом, що посвідчує право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту, вважається
податкова накладна, податкові
зобов'язання за якою включені до
податкової декларації попереднього
періоду.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Судом встановлено, що порушень при
формуванні податкового кредиту у
періоді, що перевірявся, позивачем
допущено не було. Надані позивачем ВМД
посвідчують право на віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту у вересні 2013 року.
Зазначені у ВМД показники підтверджені
наданими позивачем первинними
документами.

При цьому, судом не приймаються до
уваги посилання відповідача на те, що
орендовані позивачем складські
приміщення за адресою вул. Конна, 22 за
площею складають приблизно 24 кв.м, і
зберігання великої кількості товару у
вказаному періоді у цих приміщеннях
неможливо, - оскільки такі доводи
спростовуються наступним.

Судом встановлено, що 30.08.2013 року між
ТОВ «Бриз-А» (орендодавець) та TOB
«Профіторгсервіс» (орендар) було
укладено договір №70 оренди приміщення
під склад площею 120 кв.м за адресою:
м.Одеса, вул. Конна, 22 на строк з 01.09.2013
року по 31.12.2013 року. Згідно наданого
суду Свідоцтва про право власності на
нежитлові приміщення від 26.05.2010 року,
виданого виконкомом Одеської міської
ради ТОВ «Бриз-А», та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 26701170 від 14.07.2010 року, ТОВ
«Бриз-А» є власником нежитлових
приміщень першого поверху за вказаною
адресою загальною площею 260, 5 кв.м.
Також позивачем надано план першого
поверху будинку 22 по вул.Конна в
м.Одесі, на якому позначені приміщення,
що орендувалися позивачем (а.с.205-208).

Таким чином, площа орендованих
позивачем складських приміщень дійсно
складає 120 кв.м, а не 24 кв.м, як зазначено
в акті перевірки, а тому TOB
«Профіторгсервіс» мало можливість під
час постачання товарів від Компанії
«СORTDALE ENTERPRISES S.A.», Panama, розмістити
придбаний товар на вказному складі.

Доводи відповідача про відсутність на
складах підприємства позивача
залишків ТМЦ, придбаних у Компанії
«СORTDALE ENTERPRISES S.A.», Panama, суд не бере до
уваги, оскільки весь придбаний у
вказаного контагента товар був
реалізований протягом жовтня 2013 року
контрагенту-покупцю ТОВ «ВІТА СОЮЗ», що
підтверджується переліченими вище
видатковими накладними. Таким чином,
залишків цього товару у позивача на
момент проведення перевірки у
листопаді 2013 року не було.

Стосовно доводів відповідача про
відсутність управлінського та
технічного персоналу у TOB
«Профіторгсервіс», суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом TOB «Профіторгсервіс» №3 від
11.09.2013 року «Про призначення на посаду
за сумісництвом», призначено за
сумісництвом до TOB «Профіторгсервіс»
на посади уповноважених на роботу з
митними органами: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі заяви з
11.09.2013 року (а.с.209).

З наданої позивачем картки обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами, на ТОВ «Профіторгсервіс»,
оформленої Південною митницею
Міндоходів 18.09.2013 року, вбачається, що
особами, уповноваженими позивачем на
роботу з митними органами, є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.210-211).

Суд вважає, що неподання позивачем до
податкового органу відомостей про
осіб, які працюють за сумісництвом,
ненарахування, неутримання та несплата
(неперерахування) до бюджету податку на
доходи вказаних фізичних осіб є
порушенням податкового законодавства
з питань оподаткування доходів
фізичних осіб (розділ IV Податкового
кодексу), однак це порушення не впливає
на реальність здійснення позивачем
господарських операцій з контрагентом
- Компанією «СORTDALE ENTERPRISES S.A.», Panama, та на
правомірність формування позивачем
податкового кредиту за результатами
цих господарських операцій у вересні
2013 року.

З урахуванням вищезазначеного, суд
дійшов висновку про підтвердження
позивачем факту реального постачання
товарів від Компанії «СORTDALE ENTERPRISES S.A.»,
Panama до ТОВ "Профіторгсервіс", а тому
наявні у позивача ВМД, що підтверджують
отримання товару від контрагента,
разом з іншими первинними документами,
дають ТОВ "Профіторгсервіс" право на
формування податкового кредиту за
вересень 2013 року у сумі 703901 грн.

Таким чином, висновки Акту
№3097/15-53-514/3829099 від 04.12.2013 року щодо
завищення позивачем суми податкового
кредиту на 703901 грн. та, відповідно,
завищення від'ємного значення різниці
між сумою податкових зобов'язань і
сумою податкового кредиту на 703901 грн. у
вересні 2013 року є необгрунтованими, а
тому прийняте на підставі цих
висновків податкове
повідомлення-рішення від № від
26.12.2013 року є протиправним та підлягає
скасуванню.

Всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України
відповідач не довів суду правомірність
свого рішення, а тому позов Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Профіторгсервіс" підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6-9, 11, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Профіторгсервіс" - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 26.12.2013 року.

Стягнути судові витрати у сумі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім гривень 20
копійок) із Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профіторгсервіс"
().

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у
разі неподання апеляційної скарги у
10-денний строк з дня отримання копії
постанови. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено 02
червня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів