Справа № 802/485/14-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/485/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державного підприємства
"Сільськогосподарське підприємство
"Іллінецьке" на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області до Державного підприємства
Сільськогосподарське підприємство
"Іллінецьке" про зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

18.02.2014 року Державна фінансова
інспекція у Вінницькій області (далі -
ДФІ у Вінницькій області) звернулася до
суду з адміністративним позовом, у
якому просить зобов'язати державне
підприємство "Сільськогосподарське
підприємство "Іллінецьке" (далі - ДП "СП
"Іллінецьке") виконати вимоги ДФІ у
Вінницькій області, викладені у листі
від 27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564, а саме:
пред'явити цивільні позови до колишніх
працівників підприємства, зокрема
директора ОСОБА_2, головного агронома
ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4
щодо відшкодування збитків, нанесених
їх протиправними діями, на загальну
суму 317 611,46 грн. та пред'явити цивільний
позов до колишнього директора
підприємства ОСОБА_2, діями якого
нанесено збитки (шкоду) підприємству на
загальну суму 3229,10 грн.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 11
квітня 2014 року позов задоволено
частково, а саме: зобов'язано державне
підприємство "Сільськогосподарське
підприємство "Іллінецьке"
(ідентифікаційний код 36131454) виконати
законні вимоги Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області,
викладені у п. 2 та 4 листа-вимоги від
27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564, а саме:
забезпечити відшкодування
Підприємству (в тому числі шляхом
проведення претензійно-позовної
роботи) винними особами збитків
внаслідок недоотримання фінансових
ресурсів від реалізації пшениці на
загальну суму 317 611,46 грн.; забезпечити
відшкодування Підприємству (в тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи) винними
особами збитків (шкоди) внаслідок
прийняття на роботу працівників понад
затверджений штатний розпис в сумі 3229,10
грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову відмовити .

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, проте 05
червня 2014 року надав суду апеляційної
інстанції заяву про розгляд даної
справи в порядку письмового
провадження.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомленим про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
проте 04 червня 2014 року надав суду
апеляційної інстанції заяву про
перенесення розгляду справи на іншу
дату.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та
підтвердилось при апеляційному
розгляді, звертаючись до суду першої
інстанції та на аргументацію позовних
вимог, позивач вказав на те, що для
забезпечення виконання ухвали
Вінницького міського суду Вінницької
області від 09.10.2013 року ДФІ у Вінницькій
області було проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДП "СП "Іллінецьке" за період
з 01.08.2012 року по 09.10.2013 року, якою
виявлено ряд істотних порушень чинного
законодавства, викладених в акті за №
07-13/38 від 14.11.2013 року.

Зокрема ревізією встановлено, що
підприємством недоотримано від
реалізації пшениці фінансових
ресурсів на суму 317 611,46 грн., що є
матеріальною шкодою (збитками). Крім
того, станом на 01.11.2013 року
підприємством не виконано умови
Біржового контракту № 1246ф, укладеного
з Аграрним фондом України 14.12.2012 року,
на суму авансового платежу 900 000 грн. та
не повернуто в дохід державного
бюджету вказаний платіж, внаслідок
чого спеціальним фондом державного
бюджету недоотримано кошти в сумі 900 000
грн. Також в порушення вимог п. 3 ст. 64
Господарського кодексу України
колишнім директором підприємства
ОСОБА_2 з 14.08.2012 року прийнято на роботу
понад затверджений штатний розпис
трьох працівників (агронома по кормах
ОСОБА_6, інженера з ремонту ОСОБА_7 та
водія вантажного автомобіля ОСОБА_8),
чим підприємству завдано збитків на
загальну суму 3229,10 грн. За наслідками
проведеної ревізії на адресу
відповідача було скеровано лист-вимогу
від 27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564 про усунення
порушень законодавства з фінансових
питань у термін до 24.12.2013 року, яку
відповідач не виконав. При вирішенні
справи просить врахувати, що акт
ревізії № 07-13/38 від 14.11.2013 року
підписаний посадовими особами ДП "СП
"Іллінецьке" без жодних застережень, а
вимоги ДФІ у Вінницькій області,
виконання яких є предметом спору у цій
адміністративній справі, у визначеному
законом порядку не оскаржувалися, що
свідчить про згоду відповідача щодо
змісту акту ревізії та виявлених під
час її проведення порушень, а відтак
вищезазначене і стало підставою для
звернення позивача до суду першої
інстанції .

Натомість, суд першої інстанції дійшов
висновку, що адміністративний позов
ДФІ у Вінницькій області належить
задовольнити частково, а саме в частині
зобов'язання ДП "СП "Іллінецьке"
виконати законні вимоги позивача,
викладені у п. 2 та 4 листа-вимоги від
27.11.2013 року № 02-07-28-14/8564, та забезпечити
відшкодування підприємству (в тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи) винними
особами збитків внаслідок
недоотримання фінансових ресурсів від
реалізації пшениці на суму 317 611,46 грн.
та внаслідок прийняття на роботу
працівників понад затверджений
штатний розпис на суму 3229,10 грн, та
зазначив, що достатніх правових
підстав для задоволення решти позовних
вимог, зокрема у тому вигляді, в якому
вони заявлені позивачем, суд не вбачає.

Судова колегія апеляційної інстанції
дослідивши матеріали справи в межах
апеляційної скарги відповідно до ст.195
КАС України повністю погоджується з
рішенням суду першої інстанції та
надаючи правову оцінку публічно -
правовому спору, зазначає наступне.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначаються
Законом України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні" (Закон № 2939-XII).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
головним завданням органу державного
фінансового контролю є здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах і організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотримання
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Згідно ст.8 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
основними функціями органу державного
фінансового контролю є, зокрема
здійснення державного фінансового
контролю та контроль за: виконанням
функцій з управління об'єктами
державної власності; цільовим
використанням коштів державного і
місцевих бюджетів; цільовим
використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; вжиття в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб.

Відповідно до ст.10 вищезгаданого
закону органу державного фінансового
контролю надається право перевіряти в
ході державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

У відповідності до п.46 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№550, якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування. Про усунення
виявлених ревізією фактів порушення
законодавства цей об'єкт контролю у
строк, визначений вимогою про їх
усунення, повинен інформувати
відповідний контролюючий орган з
поданням завірених копій первинних,
розпорядчих та інших документів, що
підтверджують усунення порушень.

Як встановлено з матеріалів справи
виконання ухвали Вінницького міського
суду Вінницької області від 09.10.2013 року
та на підставі направлень на
проведення ревізії №№ 1128, 1129 від 14.10.2013
року та №№ 1295, 1300 від 30.10.2013 року,
виданих начальником ДФІ у Вінницькій
області Вахновською О.В., посадовими
особами інспекції проведено ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
"СП "Іллінецьке" за період з 01.08.2012 року
по 09.10.2013 року, за результатами якої
складено акт № 07-13/38 від 14.11.2013 року .

Проведеною ревізією виявлено, що ДП "СП
"Іллінецьке" має кредиторську
заборгованість перед Аграрним фондом
України в сумі 900 000 грн.

Так, 14.12.2012 року між відповідачем та
Аграрним фондом України було укладено
форвардний біржовий контракт № 1246 ф
від 14.12.2012 року (далі - контракт) на
поставку 1000 тонн пшениці 3 класу по ціні
1800 грн. за тонну на загальну суму 1 800 000
грн.

Пунктами 1.3, 1.4, 2.1, 2.2 контракту
передбачено, що продавець поставляє
покупцю товар на базисі поставки ТОВ
"Воїнське ХПП" (вул. Привокзальна, буд. 1,
с. Оратів, Вінницька область) в термін
до 01.10.2013 року. При цьому поставка
вважається здійсненою в момент
підписання акта передавання-приймання
товару на базисі поставки.

Додатковим договором № 1 від 01.10.2013 року
до контракту змінено терміни поставки
товару з 01.10.2013 року на 01.11.2013 року.

На виконання умов даного контракту
позивач отримав авансовий платіж на
суму 900 000 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 351 від 29.01.2013
року.

Однак, станом на 01.11.2013 року відповідач
не виконав умови укладеного контракту
на суму авансового платежу та не
повернув в дохід бюджету платіж,
внаслідок чого спеціальним фондом
державного бюджету недоотримано кошти
в сумі 900 000 грн.

Крім того, станом на 01.11.2013 року ДП "СП
"Іллінецьке" не виконало умови
контракту в частині поставки Аграрному
фонду України 1000 тонн зерна пшениці 3
класу, виходячи із ціни фіксингу на
пшеницю 3 класу, що діяла за даними
Аграрної біржі на останній день
поставки - 01.01.2013 року у розмірі 1550,55 грн.
за 1 тонну. Сума нарахованого Аграрним
фондом України штрафу відповідно до п.
7.2 контракту становить 310 110 грн. (1000 х
1550,55 х 20% = 310 110).

Також відповідно до п. 1.6 контракту за
користування авансовим платежем з
продавця стягується плата в сумі 122 400
грн.

Отже, станом на 14.11.2013 року загальна
сума заборгованості підприємства
перед Аграрним фондом України
становить 1 332 510 грн., а невиконання
підприємством умов контракту призвело
до втрат ним активів через
застосування штрафних санкцій на
загальну суму 310 110 грн.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 13.03.2014 року
у справі № 802/419/14-а задоволено
адміністративний позов ДФІ у
Вінницькій області та вирішено
стягнути з ДП "СП "Іллінецьке" на
користь державної спеціалізованої
бюджетної установи "Аграрний фонд"
авансовий платіж в сумі 900 000 грн. та до
державного бюджету штрафні санкції в
сумі 310 110 грн. за невиконання
договірних зобов'язань по форвардному
біржовому контракту від 14.12.2012 року № 124
ф на закупівлю Аграрним фондом України
зерна. Рішення суду в апеляційному
порядку не оскаржувалось та набрало
законної сили.

Крім того, проведеною ревізією також
встановлено, що при наявності
вигідного для відповідача контракту з
Аграрним фондом України на поставку 1000
тонн пшениці 3 класу по ціні 1800 грн. за 1
тонну, та отриманої попередньої оплати
за 500 тонн, 25.07.2013 року ДП "СП "Іллінецьке"
реалізувало ТОВ "Воїнське ХПП" пшеницю 2
класу в кількості 200 тонн по ціні 1550 грн.
за 1 тонну.

При цьому наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України № 125 від 14.03.2012 року "Питання
діяльності Аграрного фонду на
організованому аграрному ринку у 2012/2013
маркетинговому періоді" (далі - Наказ №
125) встановлено мінімальний розмір ціни
на пшеницю групи "А" 2 класу в сумі 1909
грн. за 1 тонну.

Таким чином, відповідач реалізував ТОВ
"Воїнське ХПП" пшеницю 2 класу за ціною,
що є меншою за мінімальний розмір ціни
на пшеницю цієї групи, встановлений
чинним законодавством, та меншою за
ціну нижчої групи пшениці, визначену у
форвардному біржовому контракті від
14.12.2012 року № 124 ф.

Відтак, ДП "СП "Іллінецьке" було
недоотримано фінансових ресурсів в
сумі 71 800 грн. (1909-1550 х 200т = 71 800).

Відповідно до п. 1.3 Порядку взаємодії
між органами державної
контрольно-ревізійної служби та
органами прокуратури, внутрішніх справ
і Служби безпеки України,
затвердженого наказом Головного
контрольно-ревізійного управління
України, Міністерства внутрішніх справ
України, Служби безпеки України,
Генеральної прокуратури України 19.10.2006
року № 346/1025/685/53 (далі - Порядок), втрата
активів чи недоотримання належних
доходів об'єктом контролю та/або
державою, що сталися внаслідок
порушення законодавства об'єктом
контролю шляхом дій або бездіяльності
його посадових (службових) осіб є
матеріальною шкодою (збитками).

Отже, недоотримання фінансових
ресурсів в сумі 71 800 грн. слід вважати
матеріальною шкодою (збитками).

Крім того, за період з 01.07.2013 року по
01.10.2013 року ДП "СП "Іллінецьке"
реалізовано пшеницю 3 класу в кількості
839, 49 тонн за цінами від 1450,0 грн./т до 1750,0
грн./т, які є значно нижчими від цін,
визначених біржовим контрактом, а
також від мінімальних цін на 2012/2013
маркетинговий період, затверджених
Наказом № 125.

Як наслідок, ДП "СП "Іллінецьке" було
недоотримано фінансових ресурсів від
реалізації пшениці на загальну суму 245
811,26 грн., що відповідно до п. 1.3
вищезазначеного Порядку також слід
вважати матеріальною шкодою (збитками).

При цьому ревізією встановлено, що
матеріальна шкода (збитки) в сумі 71 800
грн. та в сумі 245 811,26 грн. нанесена ДП "СП
"Іллінецьке" діями колишнього
директора підприємства ОСОБА_2,
головного бухгалтера підприємства
ОСОБА_4 та головного агронома ОСОБА_3,
які не маючи повноважень на укладення
договору та відпуск продукції,
підписали договори та накладні на
реалізацію пшениці.

Також ревізією встановлено, що згідно
наказів колишнього директора ОСОБА_2
понад затверджений штатний розпис на
підприємство прийнято трьох
працівників, зокрема агронома по
кормах ОСОБА_6, інженера з ремонту
ОСОБА_7 та водія вантажного автомобіля
ОСОБА_8, що є порушенням вимог п. 3 ст. 64
Господарського кодексу України,
внаслідок чого ДП "СП "Іллінецьке"
понесено зайвих витрат з нарахування
заробітної плати в сумі 2353,14 гри. та
нараховання єдиного соціального
внеску в сумі 875,36 грн., а всього збитків
на загальну суму 3229,10 грн.

27.11.2013 року за результатами проведеної
ревізії ДФІ у Вінницькій області на
адресу підприємства було скеровано
вимогу № 02-07-28-14/8564 про усунення
порушень законодавства з фінансових
питань, якою у термін до 24.12.2013 року
зобов'язано надати інформацію про
вжиті заходи та виконання вимог
інспекції (а.с. 22-24).

Як встановлено з матеріалів справи,
відповідачем ДП "СП "Іллінецьке" не
виконано лист-вимогу № 02-07-28-14/8564 від
27.11.2013 року, а саме не пред'явлено
цивільні позови до колишніх
працівників підприємства, зокрема
директора ОСОБА_2, головного агронома
ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_4
щодо відшкодування збитків, нанесених
їх протиправними діями, на загальну
суму 317 611,46 грн., а також не пред'явлено
цивільний позов до колишнього
директора підприємства ОСОБА_2, діями
якого нанесено збитки (шкоду)
підприємству на загальну суму 3229,10 грн.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, акт ревізії № 07-13/38 від
14.11.2013 року був підписаний без
застережень, що свідчить про
відсутність заперечень відповідача
щодо його змісту та згоду з виявленими
ревізією порушеннями. Тобто на етапі
досудового врегулювання спірної
ситуації відповідач не вживав заходів,
спрямованих на спростування висновків
акту ревізії, а отже погодився з ними.

Разом з тим, дослідивши апеляційну
скаргу, судова колегія апеляційної
інстанції зазначає, що апелянтом, окрім
норм законодавства, не наведено
жодних підстав, які б свідчили про
ухвалення протиправного та
незаконного рішення судом першої
інстанції.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Сільськогосподарське
підприємство "Іллінецьке", - залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 квітня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.