Справа № 2а-188/12/0170/25
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року м. Київ
К/9991/35643/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Горбатюка С.А.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного Фонду України в
Красноперекопському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 03
лютого 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2012
року у справі за позовом Управління
Пенсійного Фонду України в
Красноперекопському районі Автономної
Республіки Крим до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року Управління Пенсійного
Фонду України в Красноперекопському
районі Автономної Республіки Крим
звернулось до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 652,20грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідач є суб'єктом підприємницької
діяльності, а тому повинен сплачувати
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування. Однак,
відповідачем не в повному обсязі у 2010
році сплачувались внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у зв'язку з чим виникла
заборгованість у сумі 482,20грн, яка
підлягає стягненню, як і санкції,
застосовані на підставі рішення від
18.04.2011 №89.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 03 лютого 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2012
року, позов задоволено частково:
стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Красноперекопському районі
заборгованість по сплаті страхових
внесків за 2010 рік у сумі 482,20 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Управління
Пенсійного Фонду України в
Красноперекопському районі Автономної
Республіки Крим з посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального права,
просить скасувати зазначені вище
судові рішення та ухвалити нове, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрована як платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування в Управлінні Пенсійного
фонду України у Красноперекопському
районі АРК та зобов'язана надавати
звіти та сплачувати страхові внески,
нараховані за відповідний базовий
звітний період не пізніше ніж через 20
календарних днів з дня закінчення
цього періоду.

При здачі розрахунку за 2010 рік
відповідачем був узгоджений обов'язок
щодо сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 2296,80грн., проте їх
оплата була здійснена лише частково у
розмірі 1814,60 грн., отже грошове
зобов'язання на суму 482,20 грн. являється
узгодженим.

З довідки-розрахунку внесків ФОП
ОСОБА_2 на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування наданого
Управлінням Пенсійного фонду України у
Красноперекопському районі АР Крим
вбачається, що у відповідача
сформувалась заборгованість по
страховим внескам за 2010 рік у сумі 482,20
грн.

04.07.2011 Управлінням Пенсійного фонду
України у Красноперекопському районі
АР Крим на адресу відповідача було
направлено вимогу №Ф-179 про сплату
недоїмки, яка була отримана
відповідачкою 05.07.2011, однак нею в
добровільному порядку сплачена на
була.

Окрім того, рішенням Управління
Пенсійного фонду України у
Красноперекопському районі АР Крим № 89
від 18.04.2011 про застосування санкцій у
відповідності до пункту 5 частини 9
статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за ненадання розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в строки, передбачені
законодавством, у відношенні
відповідача були застосовані
фінансові санкції у сумі 170 грн.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що заборгованість зі
сплати страхових внесків підлягає
стягненню в судовому порядку, та дійшов
висновку про не неможливість
застосування 18.04.2011 норм права, які
втратили чинність відповідно абзацу 6
пункту 7 розділу 8 «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», якими за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
збережені повноваження застосування
фінансових санкцій, якими вони були
наділенні до набрання чинності даного
Закону.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, а також вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
11 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності.

Порядок, строки подання звіту про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб і суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, набутий
страховий стаж (далі - звіт) до
управлінь Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах (далі -
органи Пенсійного фонду) та його форму
передбачені Порядком формування та
подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування органам Пенсійного фонду
України, затвердженого постановою
Правління Пенсійного фонду України від
05.11.2009 № 26-1, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 24.11.2009
року за № 1136/17152.

Відповідно до пункту 2.2 цього Порядку
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування, самі за себе і за членів
сім'ї, які беруть участь у провадженні
підприємницької діяльності; особи, які
забезпечують себе роботою самостійно -
займаються адвокатською, нотаріальною,
творчою та іншою діяльністю, пов'язаною
з отриманням доходу безпосередньо від
цієї діяльності, самі за себе формують
та подають до органів Пенсійного фонду
звіт один раз на рік до 1 квітня року,
наступного за звітним періодом.
Базовим звітним періодом для них є
календарний рік.

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 днів із дня
закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 6 статті 17 Закону,
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Оскільки відповідачем у 2010 році не були
в повному обсязі сплачені страхові
внески, тому колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про наявність
підстав для їх стягнення в судовому
порядку.

Разом з цим, питання відповідальності
страховиків, не пов'язані із такою
заборгованістю, знаходяться поза
межами регулювання, зокрема, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
абзаців п'ятого, шостого пункту 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Отже, нарахування після 1 січня 2011 року
управлінням ПФУ на підставі пункту 5
частини дев'ятої статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивачу штрафних санкцій за не
подання, не своєчасне подання, подачу
за не у встановленою формою звіту про
суми внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
строки, встановлені законодавством, є
протиправним.

Аналогічний висновок щодо
застосування вищезазначених норм
матеріального права міститься у
постановах Верховного Суду України від
20 листопада 2012 року (N 21-367а12) та 04 червня
2013 року (№ 21-170а13).

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій в частині
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення
санкцій в сумі 170грн., які до
відповідача застосовані рішенням від
18.04.2011 №89.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Красноперекопському районі Автономної
Республіки Крим відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 03
лютого 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 квітня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: