Справа № 814/8/14
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/8/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Біоносенко В. В. Судова колегія
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Федусика А.Г.,

суддів - Градовського Ю.М. та
Кравченко К.В.,

при секретарі - Пальоної І.М.,

за участю: представника відповідача -
ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Вознесенського міськрайонного
центру зайнятості в Миколаївській
області на ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 27
січня 2014 року (про залишення позовної
заяви без розгляду) по справі за
адміністративним позовом
Вознесенського міськрайонного центру
зайнятості в Миколаївській області до
ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року Вознесенський
міськрайонний центр зайнятості в
Миколаївській області (далі МЦЗ)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до ОСОБА_2 про стягнення з
відповідача суми безпідставно
отриманої допомоги по безробіттю у
розмірі 588,00 грн..

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 27 січня 2014
позовну заяву МЦЗ залишено без
розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, МЦЗ
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить оскаржувану ухвалу суду
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Залишаючи адміністративний позов без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що позивачем пропущено
встановлений строк звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з
вищенаведеними висновками суду першої
інстанції та зазначає, що відповідно до
ч.1, 2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній
на час виникнення спірних відносин)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно до ч.2 ст.5 КАС України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Також, відповідно до ч.1 ст.100 КАС
України (в редакції чинній на момент
залишення позовної заяви без розгляду)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджується, що
14 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
МЦЗ із заявою про надання йому статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю. Наказом МЦЗ за №НТ090914 від 14
вересня 2009 року відповідачу було
надано статус безробітного та
призначено відповідну допомогу з 14
вересня 2009 року.

Пізніше, наказом №НТ091120 від 20
листопада 2009 року було припинено
виплату допомоги по безробіттю
відповідачу у зв'язку з призовом його
на строкову військову або
альтернативну службу.

В подальшому, в результаті обміну
електронними даними з органами
Державної податкової адміністрації,
позивач дізнався про те, що відповідач
під час перебування на обліку в центрі
зайнятості відносився до категорії
зайнятого населення - працював в ТОВ
"Вознесенська продовольча компанія", що
також підтверджується трудовими
угодами від 08 жовтня 2009 року та 26 жовтня
2009 року.

29 липня 2010 року позивач в рамках
розслідування страхового випадку,
ознайомився з матеріалами про роботу
відповідача в ТОВ "Вознесенська
продовольча компанія", про що складено
Акт № 381 про звірку матеріалів, які
стосуються трудової діяльності.

Отже, з наведеного випливає, що факт
провадження трудової діяльності
ОСОБА_2 на ТОВ "Вознесенська
продовольча компанія" позивачу стало
відомо не пізніше 26 липня 2010 року, а
саме після ознайомлення з матеріалами
про роботу відповідача в ТОВ, проте, з
позовом до суду позивач звернувся лише
в січні 2014 року, тобто з пропуском
річного строку, встановленого КАС
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин).

А тому, приймаючи до уваги все
вищевикладене, колегія суддів
приходить до висновку про
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, яке постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права про залишення
позовної заяви без розгляду, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції
стосовно того, що на час виникнення
спірних правовідносин (2009-2010 роки)
редакція ч.4 ст.38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачала, що строк
давності не застосовується лише щодо
стягнення страхових внесків, пені та
фінансових санкцій, однак,
заборгованість з необґрунтовано
отриманої допомоги не є заборгованістю
зі страхових внесків, пені та
фінансових санкцій.

Також, положення ч.4 ст.38 наведеного
Закону щодо стягнення страхових
внесків, пені, фінансових санкцій, тощо
використовує таке поняття, як строк
давності в контексті пред'явлення
відповідної вимоги центром зайнятості
до страхувальника-роботодавця та не
регламентує порядку та строків
звернення центрів зайнятості до суду з
відповідними вимогами, а тому
посилання позивача на відсутність
строку давності по спірним
правовідносинам є необґрунтованим та
не приймається до уваги.

Отже, оскільки судом першої інстанції
винесено ухвалу з додержанням норм
процесуального права, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ст.200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вознесенського
міськрайонного центру зайнятості в
Миколаївській області - залишити без
задоволення, а ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 27
січня 2014 року (про залишення позовної
заяви без розгляду) - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності відповідно до законодавства,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку, передбаченому КАС України.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: К.В. Кравченко Ю.М. Градовський