Справа № 274/1280/14-а
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/1280/14-а Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014 р., 16:00м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши адміністративну справу за
позовомОСОБА_1 достаршого державного
інспектора Відділення Державної
автомобільної інспекції
Бердичівського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області
капітаном міліції Голованя Олега
Сергійовича проскасування постанови ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у
якому просить визнати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 268422 від
09.03.2014 р., винесену старшим державним
інспектором Відділення Державної
автомобільної інспекції
Бердичівського міського відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Житомирській області
капітаном міліції Голованем Олегом
Сергійовичем (далі - Інспектор),
протиправною та скасувати її, справу
про адміністративне правопорушення
щодо нього закрити за відсутністю в
його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною першою статті 122 Кодексу
України пор адміністративні
правопорушення.

Інспектор проти позову заперечив,
посилаючись на те, що постанова, яка
оскаржується, є законною, а відтак
підстави для її скасування відсутні.

Судом з'ясовано, що згідно протоколу
про адміністративне правопорушення
серії АБ2 № 427970 від 09.03.2014 р., складеного
Інспектором, ОСОБА_1 09.03.2014 р. о 17:00 у м.
Бердичеві Житомирської області на пл.
Соборній, керуючи автомобілем НОМЕР_1,
не надав перевагу в русі пішоходам, які
переходили проїжджу частину по
нерегульованому пішохідному переходу,
чим порушив вимоги пункту 18.1 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що
передбачена відповідальність частиною
першою статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

У цьому ж протоколі свідками зазначені
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_1 у протоколі пояснив, що молоді
люди зненацька вискочили на пішохідний
перехід, тому пропускати було запізно,
він проїхав і був зупинений
працівниками ДАІ.

На підставі вказаного протоколу
Інспектором було винесено постанову у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 268422 від
09.03.2014 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого
частиною першою 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Свідок ОСОБА_5 дав показання про те, що
не пам'ятає числа коли, несли службу з
забезпечення безпеки дорожнього руху у
м. Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області, знаходились у м.
Бердичеві біля вічного вогню,
працювало два екіпажа. Побачили
транспортний засіб, здається марки
"Тавіря", що рухається з напрямку
"Дитячого світу" в напрямку перехрестя
пл. Соборної - вул. Леніна. В цей час
навпроти кафе "Шоколадниця", але з цієї
сторони, на пішохідний перехід вийшли
два пішоходи - дівчина та хлопець, яки
переходили проїжджу частину. Водій
автомобіля марки "Таврія" не надав їм
переваги у русі, чим порушив п. 18.1 ПДР.
Після цього водій був зупинений. Водій
поводив себе неадекватно, зупинився з
порушенням ПДР - кинув транспортний
засіб під кутом. Водій вийшов з
автомобіля, почав голосно розмовляти,
поясняв, що в нього сорокарічний стаж
водіння, що ми нічного не розуміємо в
ПДР і що він нічого не порушував. Після
чого було складено на водія
адміністративний протокол за
порушення ПДР, запросили тих молодих
людей, які переходили проїжджу частину,
у якості свідків. На службовому
автомобілі були ввімкнені проблискові
маячки. Він (свідок) особисто бачив як
пішоходам не було надано переваги в
русі. Коли водій під'їжджав до
нерегульованого пішохідного переходу,
пішоходи знаходились майже посередині
смуги руху, у якій рухався автомобіль.
Коли автомобіль проїжджав, пішоходи
були праворуч від водія.

Свідок ОСОБА_3 дав показання про те, що
09.03.1014 р. він з дівчиною - ОСОБА_4,
прогулювались, їм потрібно було
перейти дорогу з боку Торгівельного
центру "Лимон" до Торгівельного центру
"Об'єктив", це раніше була вул.
Свердлова, зараз - вул. Вінницька.
Подивились наліво, переконались, що
машини знаходяться на достатній
безпечній відстані, почали перехід,
зробили парку кроків, помітили ліворуч
транспортний засіб, який не знижав
швидкість, продовжував рух. Вони
зупинились, на другій - третій полосі
переходу, транспортний засіб повз них
проїхав, а потім його зупинили
працівники ДАІ. Вони (свідок та ОСОБА_4)
закінчили перехід, продовжили йти. Коли
проходили повз працівників ДАІ,
побачили водія, який ровів полеміку.
Вони підійшли. Водій хамив як ним, так і
працівникам ДАІ, стверджував, що вони
(свідок та ОСОБА_4) кидались під колеса,
пояснював, що вони створили аварійну
ситуацію, що в нього з заду могил
в'їхати. Але позаду нього транспортних
засобів не було, оскільки вони вільно
перейшли. Працівниками ДАІ було
складено протокол на водія. Водієм
виявився ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_4 дала показання про те, що
вона зі свідком ОСОБА_3 мали намір
перейти дорогу в напрямку Салону
"Об'єктив". Вони вже стали на пішохідний
перехід., подивились, чи немає машин -
машини були на безпечній відстані. Ніщо
не перешкоджало тому, що б вони
перейшли дорогу. Вони дійшли до
половини полоси, але водій не
зупинився, не зменшив швидкості,
проїхав перед ними. Вони зупинились, що
б уникнути дорожньо-транспортної
пригоди. Вони перейшли дорогу,
побачили, що його зупинили працівники
ДАІ.

Суд зазначає, що показання свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не суперечать їхнім
письмовими поясненнями від 11.04.2014 р. та
від 11.03.2014 р. (а. с. 17, 18), є майже
ідентичними з ними.

Таким чином, показання свідків
спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що
пішоходи зненацька вискочили на
пішохідний перехід, тому пропускати
було запізно.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_1 09.03.2014 р. о 17:00 у м.
Бердичеві Житомирської області,
керуючи автомобілем НОМЕР_1,
наближаючись до нерегульованого
пішохідного переходу на межі вул.
Вінницької та пл. Соборної, на якому
перебували два пішохода, не зменшив
швидкість (не зупинився), що б дати
дорогу цим пішоходам, чим створив для
них перешкоду та небезпеку.

Відповідно до п. 18.1 ПДР водій
транспортного засобу, що наближається
до нерегульованого пішохідного
переходу, на якому перебувають
пішоходи, повинен зменшити швидкість, а
в разі потреби зупинитися, щоб дати
дорогу пішоходам, для яких може бути
створена перешкода чи небезпека.

Тобто ОСОБА_1 порушив п. 18.1 ПДР.

Згідно з частиною першою статті 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення перевищення водіями
транспортних засобів встановлених
обмежень швидкості руху транспортних
засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину, порушення вимог
дорожніх знаків та розмітки проїзної
частини доріг, правил перевезення
вантажів, буксирування транспортних
засобів, зупинки, стоянки, проїзду
пішохідних переходів, ненадання
переваги у русі пішоходам на
нерегульованих пішохідних переходах, а
так само порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, -тягнуть за собою накладення
штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З вказаного випливає, що ОСОБА_1,
порушивши п. 18.1 ПДР, вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене частиною першою статті 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, а відтак постанова у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 268422 від
09.03.2014 р., винесена Інспектором, є
правомірною.

Посилання ОСОБА_1 на те, що наявність
автомобіля ДАІ близько до пішохідного
переходу привертає увагу водіїв та
робить цей пішохідний перехід
небезпечним, є лише думкою ОСОБА_1, та,
крім того, не спростовує висновку,
наведеного у попередньому абзаці.

Більше того, пп. "б" п. .3 ПДР передбачено,
що для забезпечення безпеки дорожнього
руху водій зобов'язаний: бути уважним,
стежити за дорожньою обстановкою,
відповідно реагувати на її зміну,
стежити за правильністю розміщення та
кріплення вантажу, технічним станом
транспортного засобу і не
відволікатися від керування цим
засобом у дорозі.

Зважаючи на наведене, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1.

Керуючись статтями 122, 251, 288, 289 та 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, статтями 6, 7, 15, 17 - 19, 69 -
71, 77, 79, 86, 87, 94, 158 - 163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити, що постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В. Корбут

Повний текст постанови складено
06.06.2014 р.