Справа № 813/9261/13-а
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 876/3455/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Мікули О.І., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

в с т
а н о в и в:

У 2004 році ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася до Державної податкової
інспекції у Франківському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
Державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області з позовом про скасування
податкових повідомлень-рішень №
/0 від 12.03.2003 року про сплату
прибуткового податку з громадян в
розмірі 45700,20 грн., № /0, № /0, №
/0 від 29.11.2003 року про сплату
штрафів в розмірі 0,01 грн., 700 грн., 876,36
грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
Державна податкова інспекція у
Франківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ) подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач
самостійно прийняв рішення про сплату
авансових платежів і проводив таку,
проте з порушенням строків сплати.
Помилковими є висновки суду першої
інстанції про застосування штрафних
санкцій за неподання щоквартальної
звітності, так як такі застосовувались
за порушення строків сплати авансових
платежів.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову
суд першої інстанції виходив з того, що
ДПІ всупереч чинному законодавству
нарахувала аванс прибуткового податку
на підставі оподатковуваного доходу за
минулий 2002 рік, а тому такі дії є
неправомірними.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Принципи побудови системи
оподаткування, види податків, зборів та
інших обов'язкових платежів, напрями їх
зарахування й використання, перелік
платників податків та об'єктів
оподаткування, як і відповідальність
за порушення податкового
законодавства, визначаються Законом
України «Про систему оподаткування»
від 25.06.1991 року № 1251-XII (далі - Закон №
1251).

Відповідно до статей 3, 4, 14 Закону № 1251
громадяни зобов'язані сплачувати
податок з отриманих доходів виходячи з
принципу соціальної справедливості -
шляхом запровадження економічно
обґрунтованого неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян та
застосування диференційованого і
прогресивного оподаткування громадян,
які отримують високі та надвисокі
доходи.

Пунктом 1 статті 7 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
прибуток з громадян» від 26.12.1992 № 13-92
(далі - Декрет) передбачено сплату
прибуткового податку з сукупного
оподатковуваного доходу громадян за
місцем основної роботи (служби,
навчання), тобто доходу, отриманого в
результаті основної, систематичної
діяльності громадянина, що носить
постійний характер, який обчислюється
за ставками прогресивного
оподаткування доходів громадян,
встановленими Указом Президента
України «Про збільшення
неоподатковуваного мінімуму та ставки
прогресивного оподаткування доходів
громадян».

Відповідно до вимог Закону України
«Про нотаріат» приватні нотаріуси не
перебувають в трудових відносинах з
державними, приватними та громадськими
підприємствами і організаціями, тому
особливості їх оподаткування не можуть
бути віднесені до розділу II чи III (за
місцем основної роботи чи не за місцем
основної роботи), а регулюються
розділом IV Декрету.

Частина 3 статті 14 Декрету передбачає,
що податок, обчислений податковими
органами, сплачується в такому
порядку протягом року платники
щоквартально сплачують до бюджету по
25 процентів річної суми податку,
обчисленої за доходами за попередній
рік, а платники, які вперше
залучаються до сплати податку, - 25
процентів суми, обчисленої їм
податковими органами за оціночним
доходом на поточний рік. Для сплати
авансових платежів податку
встановлюються такі строки протягом
року: до 15 березня, до 15 травня, до 15
серпня і до 15 листопада. У разі
значного збільшення або зменшення
протягом року доходу платника
податковими органами може бути
проведено перерахунок сум податку за
строками сплати податку, що не настали.

З наведеного випливає, що оскільки
позивачка не залучається до сплати
податку вперше, то він має
обчислюватись за доходами за
попередній рік, що і було зроблено
податковим органом. Крім того, Декрет
встановлює строки сплати авансових
платежів, а тому вимоги податкового
органу є правомірними.

Такі ж норми передбачає Інструкція про
прибутковий податок з громадян від
21.04.1993 № 12 (чинна на час виникнення
спірних правовідносин).

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивачка добровільно сплатила суму
податкового зобов'язання за два
квартали 2003 року, що свідчило про згоду
з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням, проте
пропустила строк сплати податку за
третій квартал.

Згідно ст.21 Декрету за прострочення
встановлених строків сплати податку
справляється пеня у розмірах,
встановлених законом. А тому
зобов'язання сплатити штраф за
порушення строків сплати авансових
платежів є також правомірним.

З огляду на зазначене жодних підстав
для задоволення позовних вимог про
скасування податкового
повідомлення-рішення колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС
України, суд, -

п о с
т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
задовольнити повністю.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року у справі №813/9261/13-а - скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
О.І.Мікула

А.І.Рибачук