Справа № 2а-367/2371/13-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-367/2371/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 19 квітня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
Ірпінського міського суду Київської
області із позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Ірпінь
Київської області в якому просив
визнати дії відповідача щодо розгляду
інформаційних запитів від 28.12.2012 та від
12.02.2013 з порушенням Закону України «Про
доступ до публічної інформації» в
частині недотримання порядку та
строків розгляду інформаційного
запиту та надання інформації не в
повному та недостовірному обсязі;
визнати неправомірними, які полягають
у щомісячному примусовому утриманні 20%
з пенсії як надміру виплачених,
зобов'язати відповідача припинити
утримання з пенсії та повернути
стягнуті суми грошових коштів, а також
повернути позивачу раніше нараховану
пенсію в розмірі 1 876 грн.; зобов'язати
відповідача усунути допущені
порушення його прав та повернути на
його користь утриману відповідачем
суму в розмірі 1 322,78 грн.

Постановою Ірпінського міського суду
Київської області від 19 квітня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області з 29.10.2006 і
отримує пенсію за віком згідно Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

За даними пенсійної справи при
призначенні пенсії позивач не надав до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області дані щодо
реєстрації його як суб'єкта
підприємницької діяльності у зв'язку з
чим рішенням відповідача від 21.11.2012 № 416
на підставі ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» вирішено утримувати з
позивача переплату пенсії по 20%
щомісячно від загальної суми пенсії до
погашення заборгованості, починаючи з
01.12.2012, тобто 1 322,78 грн., які були
сплачені йому як непрацюючій особі.

Вважаючи вказані дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 93 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05 листопада 1991 року № 1788-XII,
соціальні пенсії призначаються і
виплачуються непрацюючим громадянам,
крім інвалідів з дитинства, при
відсутності права на трудову пенсію.

Статтею 102 названого Закону
передбачено, що пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Пунктом 3 частини 2 статті 16 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року № 1058-IV, на застраховану
особу покладено обов'язок повідомляти
територіальні органи Пенсійного фонду
про зміну даних, що вносяться до її
персональної облікової картки в
системі персоніфікованого обліку та
Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, виїзд за межі
держави та про обставини, що
спричиняють зміну статусу
застрахованої особи, протягом десяти
днів з моменту їх виникнення.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

За змістом статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.
Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав. У разі припинення
виплати пенсії (внаслідок відновлення
здоров'я тощо) до повного погашення
заборгованості решта заборгованості
стягується в судовому порядку.

Вивченням матеріалів справи, колегією
суддів встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача з
29.10.2006 (заява про призначення пенсії
подана 01.11.2006) та отримує пенсію згідно
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Пенсія позивачу
призначена саме з 29.10.2006, оскільки п. 1 ч.
1 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що пенсія за
віком призначається з дня, що настає за
днем досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

За даними пенсійної справи при
призначенні пенсії позивач не надав
Управлінню Пенсійного фонду України в
м. Ірпінь Київської області дані щодо
реєстрації його як суб'єкта
підприємницької діяльності.
Індивідуальні відомості про
застраховану особу також не містили
відомості про зайняття
підприємницькою діяльністю, оскільки
ОСОБА_5 не подавав звітності до
Пенсійного фонду.

Крім того, при поданні заяви ОСОБА_5 в
графі «місце роботи» зазначено лише
про роботу ВПП «Дея маркет», а також
містилось попередження про обов'язок
повідомлення органів Пенсійного фонду
про зміни, які викликають зміну розміру
пенсії.

Отже, при призначенні пенсії позивачем
не в повному обсязі надані дані, що
впливають на розмір пенсії у зв'язку з
чим, виплата проводилась як
непрацюючій особі в період з 29.10.2006 по
30.11.2012, а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду про
правомірність прийняття рішення
відповідачем від 21.11.2012 № 416 про
стягнення сум пенсії, надміру
виплачених пенсіонерові внаслідок
зловживання з його боку.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Ірпінського міського суду Київської
області від 19 квітня 2013 року - залишити
без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду
Київської області від 19 квітня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 06.06.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.