Справа № 2а-4797/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 р. Справа № 90366/09/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Сапіги В.П.

Суддів

Онишкевича Т.В. , Попка Я.С.

при секретарі судового засідання
Міхно І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Дрогобичі Львівської області на
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 01.10.2009р. по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 до управління
Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі
Львівської області про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2009 року:

- ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16
звернулись в суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Дрогобичі Львівської області про
поновлення строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів та
зобов`язання відповідача нарахувати і
виплатити на їх користь недоплачену їм
як дітям війни щомісячну надбавку за 2006
- 2008 роки;

- ОСОБА_4, ОСОБА_6 звернулись в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м.Дрогобичі Львівської області про
поновлення строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів та
зобов`язання відповідача нарахувати і
виплатити на їх користь недоплачену їм
як дітям війни щомісячну надбавку за 2006
рік по лютий 2009 року включно;

- ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_12 звернулись в
суд першої інстанції з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Дрогобичі Львівської області про
поновлення строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів, визнання дій
відповідача щодо невиплати, як дитині
війни щомісячного підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком неправомірними та зобов`язання
відповідача нарахувати і виплатити на
їх користь недоплачену їм як дітям
війни щомісячну надбавку за 2006 2008 роки;

- ОСОБА_11 звернулась в суд першої
інстанції з адміністративним позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м.Дрогобичі Львівської області про
поновлення строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів та
зобов`язання відповідача нарахувати і
виплатити на її користь недоплачену їй
як дитині війни щомісячну надбавку за
2006 - 2007 роки.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 01.10.2009р. позовні вимоги
задоволено частково, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м.Дрогобичі Львівської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16
підвищення до пенсії, отриманої у
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та в
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у
розмірі 30% мінімального розміру пенсії
за віком, право на яке надане ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", з урахуванням проведених
нарахувань. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі
Львівської області оскаржило його в
апеляційному порядку вважає постанову
суду прийнятою з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі вказує, що
механізм реалізації положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" врегульовано шляхом
внесення змін до статті Закону України
"Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", згідно з
якими дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або
щомісячного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Оскільки
управління Пенсійного фонду України в
м.Дрогобичі Львівської області
здійснює свої повноваження по
ефективному використанню коштів
Пенсійного фонду України, реалізація
нормативних приписів і пенсійних
програм здійснюється шляхом
фінансування пенсійних виплат за
рахунок чітко визначених прибутковою
частиною бюджету Пенсійного фонду
України джерел і відповідно до
конкретних напрямів витратної частини
бюджету Пенсійного Фонду України, то у
відповідності до п.9 Положення "Про
Пенсійний фонд України" передбачено
вичерпний перелік напрямів
використання коштів Пенсійного фонду
України, які використовуються виключно
за призначенням та вилученню не
підлягають.

Крім того апелянт вказує, що Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни", не визначено на законодавчому
рівні за рахунок яких коштів і джерел, в
якому порядку, яким чином обчислювати
вказаний розмір. На думку апелянта, при
застосуванні мінімального розміру
пенсії, судом першої інстанції
неправильно застосовано положення ч.1
ст.28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки ч.3 ст.28 даного
Закону встановлено, що мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений на
рівні прожиткового мінімуму,
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно із Законом України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування.

Враховуючи те, що Законом України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансування виплат за
цим Законом проводиться із державного
бюджету, а не із бюджету Пенсійного
Фонду України, в діях управління ПФУ в
м.Дрогобичі Львівської області не
вбачається будь-яких порушень
законодавства. Разом з тим,
законодавством не прийнято жодного
нормативного акту на виконання
вказаних вимог Закону, не визначено на
законодавчому рівні які органи повинні
виплачувати підвищення пенсії, за
рахунок яких коштів і джерел, в якому
порядку, яким чином обчислювати
вказаний розмір

Тому просить постанову суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, у відповідності до ч.4
ст.196 КАС України, вважає за можливе
проводити апеляційний розгляд справи у
їх відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задоволити частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 є дітьми війни,
а відтак мають право на встановлене ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" підвищення до пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачів, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що останні
мають право на підвищення до пенсії на
30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до вимог ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
оскільки рішеннями Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було
визнано неконституційними окремі
положення Законів України про
Державний бюджет України на 2007-2008 роки,
якими було зупинено і обмежено право на
отримання спірних доплат, а саме
зупинено дію ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни". Тобто
рішення Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня
2008 року № 10-рп/2008 мають перспективну
дію та преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними та є обов'язковим до
виконання на території України, є
остаточними і не можуть бути оскаржені.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
нарахування та виплати на користь
позивачів невиплаченого підвищення до
пенсії з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року,
оскільки ч.2 ст.152 Конституції України
передбачено, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Що стосується нарахування підвищення
до пенсії за 2006 рік, то п.17 ст.77 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2006 рік" зупинено дію ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни". Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006
року, який набрав чинності 02.04.2006 року,
п.17 ст.77 виключено. Однак ст. 110 даного
Закону встановлено, що пільги дітям
війни, передбачені ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
запроваджуються поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної ради України з питань
бюджету. Враховуючи те, що Кабінет
Міністрів України за погодженням з
Комітетом Верховної ради України з
питань бюджету не приймав жодних
нормативно-правових актів за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі 2006 року, не був
визначений порядок проведення таких
виплат, а також те, що зазначена норма
не була визнана у встановленому
порядку неконституційною, отже,
підлягала виконанню, суд першої
інстанції правомірно відмовив у
задоволенні позову в частині виплати
позивачам підвищення до пенсії за 2006
рік.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ч.1 ст.100 КАС
України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що судом першої інстанції не
враховано ту обставину, що позивачі
пропустили строк звернення до суду,
оскільки звернулись з позовами лише
25.05.2009 року та 27.05.2009 року, а
відповідачем заявлено клопотання про
застосування річного строку звернення
до суду.

Колегія суддів приходить до висновку
про необхідність застосування строку
звернення до суду, визначеного ст.99 КАС
України, оскільки такий позивачами
пропущено без поважних причин та про
відмову в задоволенні позовів в
частині виплати позивачам підвищення
до пенсії за 2007 рік та задоволення
позовних вимог позивачів в частині
зобов`язання нарахування та виплати
підвищення до пенсії як дітям війни за
2008 рік з 25.05.2008 року та відповідно з
27.05.2008 року.

Що стосується нарахування підвищення
до пенсії за 2009 рік, то дія норм ст. 6 ЗУ
"Про соціальний захист дітей війни" на
2009 рік не була зупинена чи обмежена
іншими нормативними актами. Статтею 71
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2009 рік" Кабінету Міністрів
України надано право у 2009 році
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році
дітям війни підвищення до пенсії або
щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов"язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком,
тому доводи апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
м.Дрогобичі Львівської області в цій
частині є необґрунтованими.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії
позивачам здійснює Пенсійний фонд
України в особі управління Пенсійного
фонду України в м.Дрогобичі Львівської
області, обов'язок щодо нарахування і
виплати спірного підвищення до пенсії
правильно покладено на відповідача у
справі.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивачці у
передбаченому ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" розмірі
колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає, що відсутність
бюджетного фінансування на виплату,
передбаченого Законом України "Про
соціальний захист дітей війни"
підвищення до пенсії, не може бути
причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Кечко проти України").

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи та
невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Дрогобичі
Львівської області задоволити
частково, скасувати постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 01.10.2009р. по
справі № 2а-4797/09.

В задоволенні позову ОСОБА_11 відмовити.

Позови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в м.Дрогобичі Львівської
області щодо невиплати ОСОБА_5, ОСОБА_10,
ОСОБА_12 щомісячної соціальної допомоги
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком протиправними.

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України в м. Дрогобичі Львівської
області нарахувати та виплатити:

- ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за
період з 25.05.2008 року по 31.12.2008 року;

- ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 за період з 27.05.2008 року по 31.12.2008
року;

- ОСОБА_4, ОСОБА_6 за період з 25.05.2008
року по 28.02.2009 року

підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», з врахуванням ч. 1
ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції в порядку
цивільного судочинства.

Головуючий суддя
Сапіга В.П.

Судді
Онишкевич
Т.В. , Попко Я.С.

Повний текст виготовлено: 11.05.2010р.