Справа № 2а-15067/10/0470
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/800/32851/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Муравйова О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Дніпродзержинський
коксохімічний завод»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2012 року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2013 року

у справі №2а-15067/10/0470

за позовом Публічного акціонерного
товариства «ЄВРАЗ Дніпродзержинський
коксохімічний завод» (надалі - ПАТ
«ЄВРАЗ Дніпродзержинський
коксохімічний завод»)

до Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

третя особа - Спеціалізована державна
податкова інспекція по роботі з
великими платниками податків у
м.Дніпропетровську Державної
податкової служби

про встановлення відсутності
компетенції, визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

встановив:

У листопаді 2010р. позивач звернувся до
суду з позовом, в якому, з урахуванням
заяви про зміну позовних вимог, просить
встановити відсутність компетенції
(повноважень) відповідача по
проведенню позапланової виїзної
перевірки без наявності рішення суду, а
також визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
м.Дніпродзержинську №/0 від
29.09.2010р.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
19.06.2012р. залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23.05.2013р., у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, ПАТ «ЄВРАЗ
Дніпродзержинський коксохімічний
завод» звернулось із касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, в якій просить скасувати
судові рішення та постановити нове -
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п.2 ч.1
ст.222 КАС України справа розглядається
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
наведені у скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанції, представниками ДПІ у
м.Дніпродзержинську проведено
позапланову виїзну перевірку
ВАТ
«Дніпродзержинський коксохімічний
завод» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок платника
у банку за червень 2010р., яке виникло за
рахунок від'ємних значень з ПДВ, що
декларувались в липні, серпні, вересні,
жовтні 2008р., лютому, березні, жовтні,
листопаді 2009р., січні, лютому 2010р., за
результатами якої складено акт
№6279/138-т/23-407/05393085 від 16.09.2010р., в якому, на
думку податкового органу, встановлено
порушення п.1.5, п.1.8, п.п.7.7.2 7.7.4, 7.7.10 п.7.7
ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.5.12 Порядку
заповнення і подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, з урахуванням положень
Закону України від 20.05.2010 року №2275-УІ -
законодавством не передбачено підстав
для підтвердження ВАТ
«Дніпродзержинський КХЗ» та отримання
бюджетного відшкодування з ПДВ по
Декларації за червень 2010р. у спірній
сумі (за результатами перевірки
вказана сума переноситься до рядка 26
декларації з ПДВ за червень 2010р.).

Також у висновках акту перевірки
зазначено, що за результатами
перевірки на дату складання акту не
можливо підтвердити заявлену суму
бюджетного відшкодування за червень
2010р. на суму 982031,00грн., оскільки суми
податкового кредиту за січень, лютий
2010р. не підтверджені зустрічними
перевірками. Сума 982031грн. буде
підтверджена після отримання довідок
зустрічних документальних перевірок
по відповідному ланцюгу постачання на
основного постачальника від
відповідних ДПІ.

На підставі зазначеного акта ДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.09.2010р.
№/0. яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість.

Надаючи оцінку обставинам справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суди попередніх інстанції
відмовляючи у задоволенні позову
дійшли передчасного висновку у зв'язку
з неповним з'ясуванням усіх обставин
справи з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.1.8 ст.1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» бюджетне відшкодування -
сума, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, визначених
цим Законом.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 даного Закону
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 того ж
Закону передбачено, що якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Виходячи зі змісту вказаного підпункту
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» попереднім
податковим періодом може бути
будь-який податковий період, який
передує звітному, тому визначення суми
ПДВ, яка підлягає бюджетному
відшкодуванню, може здійснюватися за
будь-який попередній податковий
період, а не лише за період, який
передував звітному.

Дана правова позиція викладена
Верховним судом України у постанові
10.10.2011р. №223/11, яка в силу норми ч.1 ст.2442
КАС України є обов'язковою для всіх
судів України.

Тому, висновки судів попередніх
інстанції, що позивач має право на
бюджетне відшкодування ПДВ з
Державного бюджету на рахунок платника
у банку, яка була фактично сплачена ним
у попередньому податковому періоді (у
травні 2010р.) є помилковими.

Щодо змін, які внесені до абз.«б» п.п.7.7.2
п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість» згідно якого залишок
від'ємного значення після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду, слід зазначити наступне.

Як вказує позивач, у попередніх
податкових періодах, ніж червень 2010р.,
він мав залишок від'ємного значення з
ПДВ (рядок 26), який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду. При цьому, сума
бюджетного відшкодування зазначена в
декларації та віднесена в червні 2010р.,
сплачена постачальникам в різних
попередніх податкових періодах, а саме
в серпні, жовтні, листопаді, грудні 2008р.,
лютому, квітні, травні, грудні 2009р.,
січні, лютому та травні 2010р. Тому,
позивач вважає, що він правомірно
обчислив суму бюджетного
відшкодування з урахуванням сум
податку по операціям, оплата по яким
здійснена в попередніх податкових
періодах та була відображена в рядку 26
декларації.

Разом з тим, суди попередніх інстанції
під час розгляду справи не
досліджували та не встановлювали, яка
саме сума податку із заявлених до
бюджетного відшкодування фактично
сплачена позивачем постачальникам
товарів (послуг), оскільки тільки при
фактичній сплаті сум податку платник
податків має права включати до складу
податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування.

При цьому судам слід врахувати, що
будь-які суми, які сплачені позивачем
постачальникам в ціні товарів (послуг),
для визначення суми ПДВ, які підлягає
бюджетному відшкодуванню, можуть
здійснюватись за будь-який попередній
податковий період, а не лише за період,
який передував звітному.

Крім того, суди погоджуючись з
висновками податкового органу про те,
що перевіркою ВАТ «Дніпродзержинський
коксохімічний завод» встановлено, що
частина залишків бюджетного
відшкодування, які були заявлені до
відшкодування у червні 2010р., вже брала
участь у розрахунках сум бюджетного
відшкодування у попередніх податкових
періодах, посилаються на декларації з
податку на додану вартість за 2008- 2009р.р.

Однак, як свідчать матеріали справи,
суми бюджетного відшкодування, які
заявлені позивачем в деклараціях з ПДВ
за 2008-2009р.р., частково були підтверджені
податковим органом. Що стосується сум
залишків бюджетного відшкодування, то
останні були включені платником
податку до податкового кредиту
відповідних наступних податкових
періодів, що знайшло своє відображення
в уточнюючих податкових розрахунках до
декларацій з жовтень, листопад, грудень
2008р. та січень 2009р.

Отже, судами попередніх інстанції не
досліджувались, які саме суми
бюджетного відшкодування по
деклараціям з ПДВ за 2008- 2009р.р. були
фактично відшкодовані позивачу, а які
переносились згідно уточнюючих
розрахунків та включались до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (р.26 декларації).

Судами також зазначено, що при
розрахунку задекларованої суми
бюджетного відшкодування за червень
2010р. позивачем не враховано висновки
податкового органу, викладені в акті
№3142/40/23-206/05393085 від 03.07.2009р. виїзної
планової перевірки
фінансово-господарської діяльності
ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний
завод» з питання дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2008р. по
31.03.2009р. щодо порушення підприємством
п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість», яке
полягає у завищенні суми податкового
кредиту на загальну суму 1290536,51грн. На
час подачі ВАТ «Дніпродзержинський
коксохімічний завод» податкової
декларації за червень 2010р. сума
завищення податкового кредиту у
розмірі 1290536,51грн. перебувала на
оскарженні у Дніпропетровському
окружному адміністративному суді.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні будь-які докази на
підтвердження того, що сума завищення
податкового кредиту у розмірі
1290536,51грн. перебуває на оскарженні в у
Дніпропетровському окружному
адміністративному суді, судам
попередніх інстанції при новому
розгляді справи необхідно дослідити
дану обставину та в залежності від
встановленого надати її належну
правову оцінку.

Крім того, поза увагою судів залишились
доводи позивача про те, що хоча і була
здійснена ДПІ у м. Дніпродзержинську у
2009р. планова виїзна документальна
перевірка ВАТ «Дніпродзержинський
коксохімічний завод» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2008р. по 31.03.2009р., за
результатами якої був складений акт
від 03.07.2009р. №3142/40/23-206/05393085, однак
податкове повідомлення - рішення
відповідач не виносив та на адресу
позивача не направляв.

Оскільки викладення висновку в акті
перевірки є оприлюдненням офіційного
розуміння окремих положень
податкового законодавства особами, що
здійснювали перевірку у межах їх
компетенції, тобто акт перевірки не є
актом індивідуальної дії, що містить
обов'язкові приписи для виконання
платником податків, тому позивач
вважає, що посилання податкового
органу на неврахування ВАТ
«Дніпродзержинський коксохімічний
завод» результатів акта від 03.07.2009р.
№3142/40/23-206/05393085 є безпідставним та
таким, що не базується на нормах
чинного законодавства України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що вказані вище
обставини справи досліджені в
неповному обсязі, тому для повного,
об'єктивного та всебічного з'ясування
обставин справи судам попередніх
інстанції необхідно надати належну
правову оцінку кожному окремому
доказу, який міститься в матеріалах
справи або витребовується, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, з посиланням
на це в мотивувальній частині свого
рішення враховуючи при цьому
відповідні норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Крім того, під час нового розгляду
справи судом слід врахувати п.п.15.3.1 п.15.3
ст.15 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" (чинного на час
виникнення спірних відносин) згідно
якого заяви на повернення надміру
сплачених податків, зборів
(обов'язкових платежів) або на їх
відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, наступного за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог статті 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів (ч.1 ст.69 КАС України).

Зважаючи на наведене, касаційна
інстанція на підставі ст.227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, у зв'язку з чим
справа підлягає направленню на новий
розгляд для достовірного з'ясування та
правильного вирішення цього спору.

Під час нового розгляду справи судам
попередніх інстанції необхідно
врахувати викладене, повно та
об'єктивно дослідити обставини справи,
дати їм належну юридичну оцінку, в
залежності від встановленого,
правильно застосувати до спірних
правовідносин норми матеріального
права та ухвалити законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ
Дніпродзержинський коксохімічний
завод» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 19
червня 2012 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23
травня 2013 року - скасувати та направити
справу на новий розгляд в суд першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав, в
порядку та у строки встановлені
ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий:
___________________ Н.Є. Маринчак

Судді:
___________________ О.В. Вербицька

___________________ О.В. Муравйов