Справа № 805/1109/13-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року м. Київ
К/800/28255/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя-доповідач Кочан В.М.,
судді Винокуров К.С. , Пасічник С.С. ,
провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Міністерства внутрішніх справ
України на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
26.03.2013р. та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Міністерства внутрішніх справ
України , Начальника Департаменту
внутрішньої безпеки Міністерства
внутрішніх справ України , Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Донецькій залізниці про скасування
наказу та зобов'язання вчинити певні
дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України , Начальника
Департаменту внутрішньої безпеки
Міністерства внутрішніх справ України
, Управління Міністерства внутрішніх
справ України на Донецькій залізниці з
вимогами про скасування наказу та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 26.03.2013р.
позов задоволено, скасовано наказ
Міністерства внутрішніх справ України
№ 1093 о/с від 17.12.2012р. в частині
встановлення ОСОБА_2 мінімального
посадового окладу у розмірі 1150 грн.,
скасування надбавок за виконання
особливо важливих завдань у розмірі 50%,
проведення оперативно-розшукової
діяльності та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади й
оперативно-службову діяльність у
розмірі 50%. Зобов'язано Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Донецькій залізниці виготовити
грошовий атестат позивачу без
урахування наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 17.12.2012р. №
1093 о/с та направити його до
відповідного управління Пенсійного
фонду для визначення розміру пенсії.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013р.
апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України залишено без
задоволення, постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
26.03.2013р. у справі № 805/1109/13-а залишено без
змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідач за
загальним правилом має право на
встановлення посадового окладу у
визначеному законодавством розмірі, а
також скасовувати вказані надбавки,
проте у спірних правовідносинах з
врахуванням перебування позивача на
лікарняному, не дотримались вимог
Інструкції № 499.

У касаційній скарзі представник
відповідача посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, допущених судами, просить судові
рішення скасувати і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову. Вказує на
те, що судами невірно застосовано чинне
законодавство щодо визначення підстав
для призначення грошового
забезпечення.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення касаційної
скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 1987 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ України на різних посадах, а з
09.02.2011р. позивача призначено на посаду
начальника відділу внутрішньої
безпеки на Донецькій залізниці Служби
внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України.

Наказом МВС України № 1170 о/с від 29.12.2012р.
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас за п. 64 «ж» (за власним бажанням)
полковника міліції ОСОБА_2, начальника
відділу внутрішньої безпеки на
Донецькій залізниці (підпорядкованого
Департаменту внутрішньої безпеки) з
31.12.2012р.

Наказом МВС України № 1093 о/с від 17.12.2012р.
полковнику міліції ОСОБА_2, начальнику
відділу внутрішньої безпеки на
Донецькій залізниці (підпорядкованого
Департаменту внутрішньої безпеки)
встановлено посадовий оклад у розмірі
1150 грн., скасовано надбавку за
виконання особливо важливих завдань у
розмірі 50%, проведення
оперативно-розшукової діяльності та
інформаційно-аналітичне забезпечення
органів державної влади й
оперативно-службову діяльність у
розмірі 50%. Підставою винесення даного
наказу зазначено подання начальника
Департаменту внутрішньої безпеки від
30.11.2012р.

Відповідно до наданої довідки від
20.12.2012р. №10/4351, позивач у період з
05.12.2012р. по 20.12.2012р. знаходився на
стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні КМУ «Міська
лікарня №2» м. Макіївки, тобто, на час
винесення спірного наказу позивач
перебував на лікарняному.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про міліцію» форми і розміри
грошового забезпечення працівників
міліції встановлюються Кабінетом
Міністрів України і повинні
забезпечувати достатні матеріальні
умови для комплектування якісного
особового складу міліції,
диференційовано враховувати характер
і умови роботи, стимулювати досягнення
високих результатів у службовій
діяльності і компенсувати їх фізичні
та інтелектуальні затрати.

Відповідно до підпункту 2.2.2 пункту 2.2
Інструкції № 499 конкретний розмір
посадового окладу особі рядового чи
начальницького складу встановлюється
наказом про особовий склад одночасно з
призначенням на відповідну посаду.
Особам рядового і начальницького
складу, призначеним на посади, за якими
встановлені посадові оклади від
мінімуму до максимуму, конкретні
розміри посадових окладів
установлюються або змінюються
(підвищуються або знижуються) у межах
зазначених розмірів наказом
начальника органу, установи,
організації чи підрозділу системи МВС
залежно від складності, обсягу, досвіду
роботи і ставлення до виконання
службових обов'язків. При цьому особам
рядового і начальницького складу, які
одержували за раніше займаними
посадами оклади в розмірах,
передбачених у межах окладів від
мінімуму до максимуму, призначеним на
однойменні чи рівні (з однаковими
окладами) або вищі посади, посадові
оклади за новими посадами
встановлюються на загальних підставах,
але не менше розміру окладів, які їм
виплачувалися за попередніми посадами.

Згідно з п.п. 2.5.1, 2.5.2 пункту 2.5
Інструкції № 499 особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ установлюється
надбавка за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби в розмірі до 50 відсотків
посадового окладу з урахуванням окладу
за спеціальним званням та надбавки за
вислугу років, а тим, що безпосередньо
розробляють, проводять експертизу
проектів нормативно-правових актів,
які передбачено положеннями про
відповідні структурні підрозділи,
особам рядового і начальницького
складу за виконання спеціальних
завдань, пов'язаних з
антитерористичною діяльністю, особам
начальницького складу слідчих
підрозділів органів внутрішніх справ
за службу на посадах слідчих, особам
рядового і начальницького складу
підрозділів міліції громадської
безпеки за службу на посадах старших
дільничних, дільничних і помічників
дільничних інспекторів міліції та
підрозділів з керівництва дільничними
інспекторами міліції - у розмірі до 100
відсотків посадового окладу з
урахуванням окладу за спеціальним
званням та надбавки за вислугою років.

Порядок та умови виплати такої
надбавки визначаються залежно від
якості, складності, обсягу та
важливості виконуваних завдань. У разі
несвоєчасного або низькоякісного
виконання завдань надбавка
скасовується або розмір її
зменшується.

Відповідно до пунктів 2.6.1-2.6.4
Інструкції № 499, особам середнього,
старшого і вищого начальницького
складу органів внутрішніх справ, які
провадять оперативно-розшукову,
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади і
оперативно-службову діяльність,
установлюється надбавка в розмірі до 50
відсотків посадового окладу.

Розмір надбавок установлюється
індивідуально особам середнього,
старшого і вищого начальницького
складу керівниками органів,
підрозділів, закладів та установ
органів внутрішніх справ на підставі
мотивованого подання керівника
структурних підрозділів та
оголошується наказом.

Керівникам органів, підрозділів,
закладів та установ органів внутрішніх
справ надбавки за виконання особливо
важливих завдань під час проходження
служби та за оперативно-розшукову,
розвідувальну чи контррозвідувальну
діяльність та інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної влади і
оперативно-службову діяльність
установлюються Міністром внутрішніх
справ України.

У разі несвоєчасного або неналежного
виконання завдань, зниження
результатів оперативно-службової
діяльності розмір установлених раніше
надбавок за поданням керівництва
органу може бути зменшено або взагалі
скасовано, про що оголошується наказом.

Згідно пункту 3.2.1 Інструкції № 499,
особам рядового і начальницького
складу, що звільнені від служби через
хворобу на підставі листків
непрацездатності або перебувають у
відпустці через хворобу, зберігається
виплата грошового забезпечення в
розмірі, одержуваному на день хвороби,
але не більш ніж за чотири місяці, крім
випадків, коли законодавством України
передбачені більш тривалі строки
перебування на лікуванні.

Колегія суддів також вважає
обґрунтованими висновки судів
попередніх інстанцій про порушення
відповідачем порядку ознайомлення
позивача з оскаржуваним наказом МВС
України від 17.12.2012р. №1093 о/с, оскільки
про таке ознайомлення не було надано
будь-яких доказів.

Крім того, судами обґрунтовано
посилалися на порушення пунктів 4.1, 4.3
Інструкції № 499, якими зазначено, що при
переміщенні, переведенні, а також
звільненні осіб рядового і
начальницького складу фінансовий
апарат (бухгалтерія) зобов'язаний
задовольнити їх усіма належними видами
грошового та дорожнього забезпечення і
про виплачені суми зробити відповідні
записи в грошовому атестаті, зразок
якого наведено у додатку до цієї
Інструкції.

Таким чином, суди першої та апеляційної
інстанцій правильно встановили, що
відповідачами не доведена
правомірність винесення оскаржуваного
наказу від 17.12.2012р. № 1093 о/с, у зв'язку з
чим позовні вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України відхилити, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 26.03.2013р. та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає, крім випадків, встановлених
статтями 235-237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
Кочан В.М.

судді

Винокуров К.С.

Пасічник С.С.