Справа № 813/3424/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 813/3424/14
зал судових
засідань № 6
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин
представника позивача Кропивницького
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області,
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2
про визнання протиправними дій та
скасування постанови,-
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області
звернулося до суду з позовом до
Головного управління юстиції у
Львівській області, управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, в якому просить суд визнати
протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження від
17.04.2014р. ВП №43004095, скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 17.04.2014р. ВП №43004095.
Ухвалою суду від 12.05.2014р. суд залучив до
участі у справі третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
виконавче провадження ВП №43004095
відкрите з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а саме у виконавчому документі
відсутні дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
виконавчий документ. Позивач зазначає,
що постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №43004095 від 17.04.2014р.
надійшла на адресу позивача 28.04.2014р., у
зв'язку з чим позивач не мав можливості
самостійно виконати судове рішення.
Позивач вважає, що зазначення у
резолютивній частині постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013р. у
справі №2а-10798 та в оскаржуваній
постанові про відкриття виконавчого
провадження нормативно не
регламентованої назви сторони
виконавчого провадження «ГУПФУ у
Львівській області» унеможливлює
виконання судового рішення. Крім того,
позивач зазначає, що виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа
№2а-10798/12/1370, виданого Львівським
окружним адміністративним судом
27.03.2014р., не підвідомче відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області, оскільки позивач -
Головне управління Пенсійного фонду
України у Львівській області є
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади Пенсійного
фонду України, а не територіальним
підрозділом вказаного органу.

Відповідачі заяву про визнання позову
чи заперечення на позовну заяву до суду
не подали.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів, ОСОБА_2 подав до суду
заперечення на позовну заяву від
21.05.2014р. Вказані заперечення
обґрунтовані тим, що оскаржувана
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 17.04.2014р. ВП №43004095 є
правомірною та винесеною у
встановленому законом порядку. Третя
особа вважає, що спроби позивача по
оскарженню дій державного виконавця та
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №43004095 спрямовані та
ухилення від виконання судового
рішення, яке набрало законної сили.
Просить суд у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві.
Просив суд позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Відповідачі явку уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили, хоча належним чином
повідомлялись про дату, час і місце
проведення судового засідання.
Клопотань про розгляд справи без
участі уповноважених представників
відповідачів до суду не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів, у судовому засіданні
проти задоволення позову заперечила з
підстав, наведених у письмовому
запереченні. Просила суд у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача та третьої особи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 24.05.2013р. у
справі №2а-10798/12/1370 задоволено позов
ОСОБА_2 до Червоноградського МВ ГУ МВС
України у Львівській області, в.о.
начальника фінансового сектору
Червоноградського МВ ГУ МВС України у
Львівській області Кутерещин Г.М.,
Головного управління МВС України у
Львівській області, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області, третьої особи
ОСОБА_4 про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії, визнано
протиправними дії ГУМВСУ у Львівській
області в частині не врахування до
грошового забезпечення для обчислення
пенсії ОСОБА_2 доплати за роботу у
нічний час, зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області провести
перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з
врахуванням до неї доплати за роботу у
нічний час з моменту призначення
пенсії з 01.05.2008 р.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року скасовано, та ухвалено нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18.02.2014р. касаційну скаргу
ОСОБА_2 задоволено, постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 02 жовтня 2013
року скасовано, залишено в силі
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 24 травня 2013
року.

27 березня 2014 року Львівським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист № 2а-10798/12/1370, яким
зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області провести перерахунок і виплату
пенсії ОСОБА_2 з врахуванням до неї
доплати за роботу у нічний час з
моменту призначення пенсії з 01.05.2008 р.

На підставі вказаного виконавчого
листа 17.04.2014р. державним виконавцем
відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області Романом Н.О. винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
№43004095.

Не погоджуючись з діями державного
виконавця при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження
№43004095 від 14.04.2014р. позивач звернувся до
суду з вимогою по визнання
протиправними дій державного
виконавця та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження.

При вирішені спору по суті суд виходив
з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються нормами Закону України
«Про виконавче провадження» від
21.04.1999р.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у вказаному Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», іншими
нормативно-правовими актами, а також
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених вказаним Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Статтею 26 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачений
перелік умов, за наявності яких
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження, а
саме у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 вказаного
Закону, та неподання заяви про
відкриття виконавчого провадження у
випадках, передбачених вказаним
Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 вказаного Закону;

6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Суд не бере до уваги доводи позивача
про наявність підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження, у
зв'язку з невідповідністю виконавчого
листа №2а-10798/12/1370 від 27.03.2014р. вимогам,
передбаченим ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», виходячи з
такого.

У статті 18 Закону визначені вимоги до
виконавчого документа, а саме у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Суд зазначає, що в адміністративному
судочинстві рішенням не присвоюється
окремий номер, а тому реквізитами
судового рішення є дата його ухвалення
та номер справи. З виконавчого листа
№2а-10798/12/1370 від 27.03.2014р. випливає, що
його видано у справі №2а-10798/12/1370 на
підставі рішення, ухваленого 24.05.2014р. З
огляду на наведене, суд не бере до уваги
доводи позивача про незазначення у
виконавчому листі дати прийняття і
номера рішення, згідно з яким видано
виконавчий документ.

Щодо доводів позивача про
неправомірність використання у
виконавчому листі абревіатури на
позначення боржника - ГУПФУ у
Львівській області суд зазначає таке.

Окрім використання вказаної
абревіатури у виконавчому листі
№2а-10798/12/1370 від 27.03.2014р. також
вказуються повні реквізити боржника, а
саме - найменування: Головне Управління
Пенсійного Фонду України у Львівській
області; адреса: вул. Митрополита
Андрея,10, м.Львів, 79016; .

З огляду на наведене, суд вважає, що у
виконавчому листі наведені достатні
дані для ідентифікації боржника у
виконавчому провадженні, а тому не
погоджується з доводами позивача про
те, що тлумачення вказаної абревіатури
є неоднозначним та може призвести до
неможливості виконання судового
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржувана постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №43004095 від
17.04.2014р. скерована на адресу позивача
(боржника у виконавчому провадженні)
супровідним листом від 22.04.2014р.
№09.1-45/286/В-8/3728. У позовній заяві позивач
зазначив, що не мав можливості
самостійно виконати вимоги вказаної
ухвали, оскільки вона надійшла на його
адресу лише 28.04.2014р., що підтверджується
відтиском штампу вхідної
кореспонденції позивача на
супровідному листі.

Позивач зазначає, що звертався до
державного виконавця з проханням
відкласти провадження виконавчих дій у
виконавчому провадженні ВП №43004095 та
надати реальний строк для виконання
судового рішення.

Суд зазначає, що станом на час розгляду
справи 04.06.2014р., тобто через 37 днів з
моменту отримання позивачем постанови
про відкриття виконавчого провадження
ВП №43004095, постанова Львівського
окружного адміністративного суду від
24.05.2013р. у справі №2а-10798/12/1370, якою
задоволено позов ОСОБА_2 до
Червоноградського МВ ГУ МВС України у
Львівській області, в.о. начальника
фінансового сектору Червоноградського
МВ ГУ МВС України у Львівській області
Кутерещин Г.М., Головного управління
МВС України у Львівській області,
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області, третьої
особи ОСОБА_4 про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити дії, визнано
протиправними дії ГУМВСУ у Львівській
області в частині не врахування до
грошового забезпечення для обчислення
пенсії ОСОБА_2 доплати за роботу у
нічний час, зобов'язано Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області провести
перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з
врахуванням до неї доплати за роботу у
нічний час з моменту призначення
пенсії з 01.05.2008 р., не виконана Головним
управлінням Пенсійного фонду України у
Львівській області.

Суд також бере до уваги те, що
законодавець у ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 р.
встановлює 7-денний строк для
самостійного виконання судового
рішення боржником, який розпочинає
перебіг з моменту винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження,
а не з моменту отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Щодо доводів позивача про необхідність
відмови у відкритті виконавчого
провадження ВП №43004095 у зв'язку з
пред'явленням виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення суд зазначає таке.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу. Виконання рішення, яке
зобов'язує боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

Згідно з ст.21 Закону України «Про
виконавче провадження» на відділ
примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: боржниками
є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи; сума зобов'язання
становить від трьох до десяти
мільйонів гривень або еквівалентну
суму в іноземній валюті.

Відповідно до п. 1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011р.
№384/2011 (далі - Положення) Пенсійний фонд
України є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра соціальної політики України.
Пенсійний фонд України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок).

Пенсійний фонд України згідно з п. 7
Положення здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи.

Відповідно до Положення про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.06.2002 №11-2
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
утворюють систему органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.

Відповідно до п.п. 1.1 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №
8-2 управління Пенсійного фонду України
у районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах є органами
Фонду, підпорядкованими відповідно
головним управлінням Фонду в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Отже, управління Пенсійного фонду
України, зокрема, в областях є
територіальними органами Пенсійного
фонду України.

На думку суду, поняття «територіальний
орган центрального органу виконавчої
влади» та «територіальний орган
центрального органу виконавчої влади»
є тотожними за змістом, оскільки
законом вони вживаються в однаковому
значенні та позначають ті органи, які
здійснюють реалізацію державної
політики у відповідній сфері на місцях.

З огляду на наведені нормативні
положення суд вважає, що відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області правомірно
відкрито виконавче провадження ВП
№43004095 на підставі виконавчого листа
№2а-10798/12/1370, виданого Львівським
окружним адміністративним судом
27.03.2014р.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України та ч.3 ст.2 КАС України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог,
системного аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи вищевикладене суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, безпідставними та
задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС
України судові витрати стягненню зі
сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не
підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений
і підписаний 10.06.2014 р.

Суддя
А.Г.Гулик