Справа № 2а/254/32/2014
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 р.
Справа № 2а/254/32/2014

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд в складі судді Аканова О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої
служби Будьонівського районного
управління юстиції у м. Донецьку, третя
особа Управління державної
казначейської служби у Будьонівському
та Пролетарському районах м. Донецька
про визнання дій відповідача
протиправними щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом №6а-254/68/2013, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Будьонівського районного управління
юстиції у м. Донецьку, третя особа
Управління державної казначейської
служби у Будьонівському та
Пролетарському районах м. Донецька про
визнання дій відповідача
протиправними щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом №6а-254/68/2013.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
вказуючи на те, що ним отримано
виконавчий лист №6а-254/68/2013 виданий
03.06.2013 Будьоннівського районного суду
м.Донецька.

26.11.2013 звернувся до відповідача з
заявою про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№6а-254/68/2013 виданий 03.06.2013
Будьоннівського районного суду
м.Донецька.

02.12.2013 отримав від відповідача
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 28.11.2013
№40948697.

З такими діями відповідача що призвели
до відмови у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом
№6а-254/68/2013 позивач не згоден, оскільки
вважає, що, саме відповідач повинен
здійснювати виконавчі дії за
виконавчим листом №6а-254/68/2013 який
виданий 03.06.2013 Будьоннівського
районного суду м.Донецька.

Сторони у судове засідання не
з'явились, надіслали до суду заяви про
розгляд справи без їх участі.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає можливим розглянути справу у
письмовому провадженні.

За приписами ч.1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалою Будьоннівського районного
суду м.Донецька від 03.03.2014 справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Будьонівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, третя особа Управління
державної казначейської служби у
Будьонівському та Пролетарському
районах м.Донецька про визнання дій
відповідача протиправними передано на
розгляд Донецькому окружному
адміністративному суду.

Судом встановлено, що 03.06.2013 виданий
виконавчий лист № 6а-254/68/2013
Будьоннівським районним судом м.
Донецька про стягнення з УПСЗН
Будьоннівської районної в м. Донецьку
ради на користь ОСОБА_1 не отриману ним
суму одноразової компенсації у зв'язку
з переходом з ІІІ на ІІ групу
інвалідності в розмірі 15-ти
мінімальних заробітних плат станом
19.10.2009 згідно ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи», шляхом списання
управлінням державної казначейської
служби у Будьонівському та
Пролетарському районах м. Донецька
коштів державного бюджету на підставі
вказаного рішення суду на виконання
ухвали суду про зміну способу
виконання судового рішення, яка
набрала законної сили 23.04.2013 року.

26.11.2013 позивач звернувся до відповідача
з заявою про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№6а-254/68/2013 виданого 03.06.2013
Будьоннівського районного суду
м.Донецька.

02.12.2013 позивач отримав від відповідача
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 28.11.2013
№40948697 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюється Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

За цим Законом підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

На підставі ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17
вказаного Закону за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення; за заявою
прокурора у випадках представництва
інтересів громадянина або держави в
суді; у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом; в
інших передбачених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 26 вищевказаного Закону
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу органу державної виконавчої
служби не за місцем або не за
підвідомчістю виконання рішення; якщо
не закінчилася відстрочка виконання
рішення, надана судом, яким
постановлене рішення; невідповідність
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону;
якщо виконавчий документ повернуто
стягувану за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів; наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

З приводу посилання відповідача в
оскаржуваній постанові на Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» і постанову
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 N 845 Про затвердження Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
встановлено, що цей Закон встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" (далі -
рішення суду), та особливості їх
виконання.

Статтею 2 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
встановлено, що Держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є
державний орган.

Статтею 3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
встановлено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Пунктом 3 Прикінцевих і перехідних
положень Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
встановлено, що виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку,
оскільки у виконавчому листі №
6а-254/68/2013 виданого 03.06.2013 Будьоннівським
районним судом м. Донецька не визначено
конкретну суму коштів, які підлягають
стягнення з державного органу тому
відповідач при винесені оскаржуваної
постанови не врахував приписів Закону
України №606, Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» і помилково виніс
оскаржувану постанову.

Крім того, суд зазначає, що позивачем
виконано всі дії для відкриття
виконавчого провадження, а саме :
подано заяву про відкриття виконавчого
провадження, виконавчий лист №6а-254/68/2013
який виданий 03.06.2013 Будьоннівським
районним судом м.Донецька, як
передбачено чинним законодавством.

Як вбачається з позову позивач просить
суд визнати дії відповідача
протиправними щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом №6а-254/68/2013, суд вважає, що такі
позовні вимоги не є належним способом
захисту, а тому вони не підлягають
задоволенню.

Тобто позивач фактично не згоден із
оскаржуваною постановою відповідача.

Частиною 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає, за потрібним
вийти за межі позовних вимог для
повного захисту прав, свобод та
інтересів позивача шляхом скасування
оскаржуваної постанови відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86,
87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 181,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Будьонівського районного управління
юстиції у м. Донецьку, третя особа
Управління державної казначейської
служби у Будьонівському та
Пролетарському районах м. Донецька про
визнання дій відповідача
протиправними щодо відмови у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом №6а-254/68/2013 - задовольнити
частково.

Скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Будьонівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про відмову у відкритті
виконавчого провадження №40948697,
винесену 28.11.2013 стосовно примусового
виконання виконавчого листа виданого
03.06.2013 Будьоннівським районним судом м.
Донецька про стягнення з УПСЗН
Будьоннівської районної в м. Донецьку
ради на користь ОСОБА_1 не отриману ним
суму одноразової компенсації у зв'язку
з переходом з ІІІ на ІІ групу
інвалідності в розмірі 15-ти
мінімальних заробітних плат станом
19.10.2009 згідно ст. 48 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи», шляхом списання
управлінням державної казначейської
служби у Будьонівському та
Пролетарському районах м. Донецька
коштів державного бюджету на підставі
вказаного рішення суду.

В решті позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд у порядку, визначеному статтею 186
КАС України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
Аканов О.О.