Справа № 437/18303/13-а
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Луганська складі:

головуючого - судді Бугери О.В.,

при секретарі - Білошицькій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Ленінському
районі м.Луганська про зобов'язання
провести перерахунок пенсії
державного службовця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
відповідним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що вона є пенсіонером
та отримує пенсію за віком як державний
службовець в УПФУ в Ленінському районі
м.Луганська на засадах, визначених ст.37
Законом України «Про державну службу»
починаючи з 04.11.2010 року. Відповідно до
вимог ст.33 Закону заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок, в
тому числі матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
матеріально-побутових питань. Позивач
отримав довідку про складові
заробітної плати, що подаються для
призначення пенсії, від 21.11.2013 року за
№15-7-2/25 за період з 01.11.2008 року по 31.10.2010
року, згідно якої вбачається, що
загальна сума «інших виплат», до яких
відноситься матеріальна допомога на
оздоровлення та грошова індексація,
склала 14739,84 гривні. В листопаді 2013 року
позивач звернулась письмово до
відповідача із заявою щодо перерахунку
пенсії за віком як державному
службовцю з урахуванням «інших
виплат». Однак листом від 25.11.2013 року
позивачу було відмовлено у перерахунку
пенсії, посилаючись на відсутність
підстав і те, що пенсія розрахована у
відповідності із чинним
законодавством.

Просила суд визнати відмову
відповідача щодо перерахунку позивачу
пенсії з урахуванням інших виплат,
протиправною та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
пенсії позивачу з дати її призначення
(04.11.2010 року) з врахуванням «інших
виплат» (у тому числі суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та грошової
індексації) (загальна сума з 01.11.2008 року
по 31.10.2010 року склала 14739,84 грн.

В судовому засіданні позивач не була
присутня, до початку розгляду справи
надала суду заяву про розгляд справи за
її відсутності, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та дату
слухання був повідомлений належним
чином,причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, та принципом
рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед
законом і судом, відповідно до якого
усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
УПФУ Ленінського району м.Луганська та
отримує пенсію за віком з 04.11.2010 року
довічно /а.с.7/.

З розшифровки до довідки вбачається, що
графа «Інші виплати» складається з
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально - побутових
питань в сумі 10081,64 грн. та індексація
доходів - 4658,20 грн., загальною сумою 14739,84
грн. На всі ці виплати нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі розмір пенсії збільшується на
один відсоток заробітку, але не більше
90 відсотків заробітної плати.

Частиною 2 статті 37-1 вказаного Закону
визначено, що перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховується
страхові внески на загальнообов'язкове
пенсійне страхування працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
встановлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Доплата за ранг
проводиться відповідно до рангу,
присвоєного державному службовцю.
Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога на оздоровлення
та для вирішення матеріально -
побутових питань.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
та премії входили до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування " нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

21.11.2013 року позивач звернулась до УПФУ в
Ленінському районі м. Луганська із
заявою про проведення перерахунку її
пенсії державного службовця з
урахуванням інших виплат, відповідно
до довідки про складові заробітної
плати, але як вбачається з відповіді
від 25.11.2013 року в проведенні
перерахунку їй було відмовлено /а.с.11/.

Частиною 2 ст.11 КАС України визначено,
що суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідного до цього Кодексу,
і не може виходити за межі позовних
вимог.

Відповідно до ст.162 КАС України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково, чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання не чинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення Враховуючи наведене,
суд погоджується із доводами позивача,
що протиправності дій Управління
Пенсійного фонду України під час не
проведення перерахунку пенсії
позивачу.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо визнання протиправною відмови
позивача щодо перерахунку позивачеві
пенсії з урахуванням інших виплат та
зобов'язання вчинити перерахунок
пенсії.

На підставі викладеного,
керуючись Конституцією України, ст.ст.2,
17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі
м.Луганська щодо перерахунку ОСОБА_1
пенсії у розмірі 90% від сплаченої
заробітної плати, на яку нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з
урахуванням «інших виплат»,
протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Ленінському районі
м.Луганська здійснити перерахунок та
виплатити на користь ОСОБА_1
недоплачену пенсію з 29 травня 2013 року у
розмірі 90% від сплаченої заробітної
плати, у зв'язку з дією на час виходу на
пенсію Закону України «Про державну
службу» та з врахуванням «інших
виплат» у сумі 14739,84 грн., з них:
матеріальна допомога на оздоровлення -
10081,64 грн. та грошова індексація - 4658,20
грн., за 24 місяці за період з 01.11.2008 року
по 31.10.2010 року, які були обрані
позивачкою для розрахунку пенсії. На
всі виплати нараховані страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення постанови суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
судового рішення.

Головуючий: суддя
О.В.Бугера