Справа № 826/3/14
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/3/14
інстанції: Пащенко К.С.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

секретар Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 лютого 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про визнання бездіяльності
протиправною, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 лютого 2014 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. На думку апелянта,
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
20.01.2012 між позивачем та ПАТ «Банк
Таврика» укладено договір
банківського вкладу № З(931)150 (а.с. 7),
відповідно до якого банк приймає на
відкритий вкладнику (позивачу)
депозитний рахунок банківський метал
строком зберігання до 14.02.2013, а вкладник
вносить банківський метал у вигляді
мірних зливків (золото проби 999,9).

Згідно з актом прийому-передачі від
20.01.2012 № 3(391)150 (а.с. 8 ), на виконання умов
вказаного Договору позивач передала
ПАТ «Банк Таврика» банківський метал у
вигляді мірних зливків (золото проби
999,9) загальною масою 500 (п'ятсот) грамів,
що становить 16,08 тройських унцій.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 08.02.2013 позивач
звернулась до ПАТ «Банк Таврика» з
запитом щодо повернення коштів по
Договору, за результатами розгляду
якого уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію АТ «Банк
Таврика» листом від 18.02.2013 № 11-01/782 (а.с.
15) повідомила позивачу, що 20.12.2012 на
підставі постанови правління НБУ № 548,
керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» виконавча
дирекція Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб віднесла АТ «Банк
Таврика» до категорії
неплатоспроможних, у зв'язку з чим
прийнято рішення № 33 щодо
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи фонду на тимчасову
адміністрацію в АТ «Банк Таврика», а
також повідомлено, що фонд не
відшкодовує кошти за вкладами, що
розміщені у банківських металах.

Також, за результатами розгляду листа
позивача від 26.11.2013, листом від 06.12.2013
вих. № 4463 (а.с. 16) уповноважена особа
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію АТ «Банк Таврика»
повідомила позивачу, зокрема, що
приймання вимог кредиторів для їх
подальшого акцептування у
встановленому порядку було здійснено
протягом 30 днів з дня опублікування
відомостей про відкликання
банківської ліценції відповідно до
вимог ч. 5 ст. 45 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб», тобто у строки з 26.03.2013 по 25.04.2013.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» фонд гарантує
кожному вкладнику банку відшкодування
коштів за його вкладом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» вклад - кошти в
готівковій або безготівковій формі у
валюті України або в іноземній валюті,
які залучені банком від вкладника (або
які надійшли для вкладника) на умовах
договору банківського вкладу
(депозиту), банківського рахунку або
шляхом видачі іменного депозитного
сертифіката, включаючи нараховані
відсотки на такі кошти.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні» кошти існують у
готівковій формі (формі грошових
знаків) або у безготівковій формі
(формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до , пп. 14.1.93 п. 14.1 ст. 14 ПК
України кошти - гривня або іноземна
валюта.

Частиною 1 ст. 99 Конституції України
встановлено, що гривня є грошовою
одиницею України.

За змістом ст. 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
іноземна валюта: валюта готівкою,
грошові знаки (банкноти, білети
державної скарбниці, монети), що
знаходяться в обігу і є законним
платіжним засобом на території
відповідної іноземної держави, а також
вилучені або ті, що вилучаються з обігу,
але підлягають обміну на грошові знаки,
які знаходяться в обігу, платіжні
документи у грошових одиницях
іноземних держав та міжнародних
розрахункових одиницях, кошти у
грошових одиницях іноземних держав,
міжнародних розрахункових одиницях та
у діючій на території України валюті з
вільною конверсією, які знаходяться на
рахунках та вкладах у
банківсько-кредитних установах на
території України та за її межами.

Відповідно до змісту ст. 47 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» до банківських послуг
належать, зокрема, розміщення
залучених у вклади (депозити), у тому
числі на поточні рахунки, коштів та
банківських металів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик.

З системного аналізу викладених норм
видно, що поняття кошти не поглинає
поняття банківські метали, у зв'язку з
чим їх не слід ототожнювати. Таким
чином, під вкладом у Законі України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» розуміються саме кошти,
тобто валюта України - гривня або
іноземна валюта, які залучені банком
від вкладника (або які надійшли для
вкладника) на умовах договору
банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або шляхом видачі
іменного депозитного сертифіката, а не
банківські метали.

Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1-3 ст. 27 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» уповноважена
особа Фонду складає перелік вкладників
та визначає розрахункові суми
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок Фонду відповідно до вимог
цього Закону та нормативно-правових
актів Фонду станом на день прийняття
рішення про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом
трьох днів з дня прийняття рішення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію банку формує повний перелік
вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок Фонду, із визначенням сум, що
підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у
переліку вкладників суму
відшкодування для кожного вкладника,
яка розраховується виходячи із
сукупного обсягу всіх його вкладів у
банку та нарахованих процентів.
Нарахування процентів за вкладами
припиняється з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку.

За змістом п. 2 розділу IV Положення про
порядок відшкодування Фондом
гарантування вкладів фізичних осіб
коштів за вкладами, затвердженого
рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
09.08.2012 № 14 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за
№ 1548/21860, Фонд складає на підставі
Переліку загальний Реєстр вкладників,
які мають право на відшкодування
коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Таким чином, відповідач складає
загальний Реєстр вкладників, які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами за рахунок Фонду саме на
підставі Переліку поданого
уповноваженою особою Фонду.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивача не було включено до
переліку складеного уповноваженою
особою фонду, суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,- У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 2
червня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.