Справа № 825/1775/14
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1775/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд колегією суддів в
складі:

головуючого судді
Заєць О.В.,

суддів
Соломко І.І., Клопота С.Л.,

при секретарі
Музики С.П.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Нінько Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Чернігівській області, треті
особи - Міністерство фінансів України,
Державна казначейська служба України
про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.05.2014 позивач, ОСОБА_1, звернулась до
суду з адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області, треті особи -
Міністерство фінансів України,
Державна казначейська служба України,
в якому просить суд визнати
протиправною бездіяльність
територіального управління ДСА
України у Чернігівській області щодо
ненарахування та невиплати
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік,
зобов'язати здійснити нарахування
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік у
розмірі середньомісячної заробітної
плати відповідно до наказу голови
Чернігівського районного суду №02-07/100
від 11.12.2013 року та стягнути на її
користь суму матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
за 2013 рік визначену в довідці наданій
відповідачем.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Чернігівській
області в судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував, надав
заперечення на адміністративний позов,
в якому виклав свою позицію проти
доводів позивача та просить суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на те, що
відповідач діяв в межах та в порядку,
визначеному чинним законодавством
України.

Представники Міністерства фінансів
України та Державного казначейства
України до суду не з'явився, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи.

Враховуючи, що останні є суб'єктами
владних повноважень, були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце судового розгляду, суд вирішив
розглянути справу за їх відсутності на
підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

З 02.07.2004, позивач перебуває на державній
службі, працюючи в Чернігівському
районному суді Чернігівської області,
в тому числі з 23.07.2013 на посаді
помічника голови суду, що
підтверджується довідкою №02-27/02 від
13.05.2014 (а.с. 10).

11.12.2013 головою Чернігівського
районного суду видано наказ № 02-07/100 про
надання матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
працівникам апарату Чернігівського
районного суду Чернігівської області
(а.с. 8).

Даний наказ 11.12.2013 був направлений до ТУ
ДСАУ у Чернігівській області для
здійснення відповідних нарахувань та
виплати, що підтверджується витягом з
Журналу реєстрації вихідної
кореспонденції №01 -23 (а.с. 9).

В зв'язку з тим, що вищезгаданий наказ
залишився без виконання, 09.01.2014
державні службовці звернулись до
начальника ТУ ДСАУ у Чернігівській
області з проханням надати роз'яснення
щодо нездійснення виплати
матеріальної допомоги за 2013 рік, на що
16.01.2014 отримали відповідь, в якій
вказано, що асигнувань на виплату
одноразової матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
кошторисом не передбачено (а.с. 4, 5).

Враховуючи відповідь територіального
управління працівниками суду було
направлено колективне звернення до
територіальної державної інспекції з
питань праці у Чернігівській області
щодо проведення перевірки
правомірності дій територіального
управління по невиплаті матеріальної
допомоги і 12.03.2014 була надано відповідь,
яка обґрунтована тим, що інспекція
праці не може ухвалити обов'язкове до
виконання підприємством рішення про
поновлення порушеного трудового права
конкретного громадянина і
запропоновано звернутись до суду (а.с.
6).

Встановлені обставини сторонами не
заперечуються.

Відповідно до положення про
територіальне управління Державної
судової адміністрації України у
Чернігівській області, затвердженого
наказом Державної судової
адміністрації України від 05.04.2011 №82, у
своїй діяльності управління керується
Конституцією і законами України та
іншими нормативно-правовими актами та
цим положенням.

Статтею 68 Конституції України
встановлено, що кожен повинен
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 09.03.2006 № 268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів» керівникам
органів, зазначених у пункті 1 цієї
постанови, надано право у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Наказом територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Чернігівській області від
10.01.2012 № 12, затверджено Положення про
порядок преміювання та надання
матеріальної допомоги працівникам
районних та міськрайонних судів
області.

Згідно вказаного положення,
матеріальна допомога проводиться за
рахунок коштів державного бюджету в
межах затверджених видатків на оплату
праці на відповідний бюджетний рік.
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» додатком № 8 на
оплату праці для Чернігівського
районного суду Чернігівської області з
бюджету виділено кошти в розмірі 1618,7
тис. грн., що становить 59% від потреби в
розмірі 2735,5 тис. грн., що
підтверджується розрахунком фонду
оплати праці на 2013 рік.

В судовому засіданні встановлено, що
будь-яке подання на преміювання має
бути погоджено з керівником
бухгалтерської служби територіального
управління ДСА України у Чернігівській
області.

Проте доказів погодження подання на
преміювання з керівником
бухгалтерської служби територіального
управління ДСА України у Чернігівській
області суду надано не було.

Посилання позивача на лист від 07.10.2013 за
№01-56/478 Чернігівського районного суду
Чернігівської області, як на
обґрунтування позовних вимог судом не
приймаються, оскільки листом від 18.10.2013
за вих. №03-32/1071/13, відповідачем надано
відповідь, що кошторисні призначення
для виплати працівникам суду
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань відсутні.

Таким чином, розмір асигнувань
кошторису на оплату праці в 2013 році
дало можливість здійснити виплату лише
обов'язкових складових заробітної
плати.

Отже, в даному випадку протиправна
бездіяльність щодо ненарахування та
невиплати матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
за 2013 рік позивачу територіального
управління ДСА України у Чернігівській
області відсутня, а відтак позовні
вимоги щодо зобов'язання здійснити
нарахування матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
за 2013 рік у розмірі середньомісячної
заробітної плати відповідно до наказу
голови Чернігівського районного суду
№02-07/100 від 11.12.2013 року та стягнення суми
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік
задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Відповідно до
Конституції України, яка має найвищу
юридичну силу Закони приймає Верховна
рада України яка є єдиним органом
законодавчої влади (ст. 75). Кабінет
Міністрів України - вищий орган у
системі органів виконавчої влади (ст.
113). Закони та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Суд зважає, що Територіальне
управління ДСА в Чернігівській області
лише дотримується норм та правил які
визначені Законами та
нормативно-правовими актами.

В даному випадку відповідач не
наділений правом самостійно, без
правового врегулювання та фінансової
можливості, здійснювати відповідні
виплати, а отже і не повинен був їх
здійснювати.

Відповідно до частини другої статті 3
Конституції України права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною першою статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Чернігівській
області, треті особи - Міністерство
фінансів України, Державна
казначейська служба України про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити певні дії
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Головуючий суддя:
О.В. Заяць

Судді:
І.І. Соломко

С.Л. Клопот