Справа № 872/63/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2014 рокусправа № 0870/6222/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів:
Суховарова А.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжспецтрансгаз" до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя про про скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 20.01.2012 р., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Запоріжспецтрансгаз» (далі - позивач)
звернулося до Запорізького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області Державної податкової служби
(далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 20.01.2012, прийнятого
відповідачем, яким застосовано штрафні
санкції 29030 грн. 40 коп.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
висновки податкового органу, що
викладені в акті фактичної перевірки і
які стали підставою для прийняття
оскаржуваного ППР, є безпідставними,
оскільки ТОВ «ЗСТГ» не допускало в
своїй діяльності порушень
п. 12 ст. 3 Закону про PPO, через що
відповідачем неправомірно застосовано
до підприємства штрафні санкції.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від
10 вересня 2012 року
адміністративний позов задоволено
повністю.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
№ прийняте 20.01.2012
Державною податковою інспекцією у
Заводському районі м. Запоріжжя, яким
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Запоріжспецтрансгаз» застосовано
штрафні санкції у сумі 29030 грн. 40 коп.

Вирішено питання про судові витрати по
справі.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що податкове
повідомлення - рішення №
прийнято 20.01.2012 ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя не обґрунтовано,
без урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та

ст. 41 КАС України не перешкоджає
розгляду справи без фіксування
судового засідання технічними
засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
працівниками податкового органу
проведено перевірку АГЗС та складу за
адресою: Запорізька область, м.
Гуляйполе, вул. Шевченка, 195, на якій
здійснює господарську діяльність ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз». За
результатами перевірки 03.01.2012 складено
акт № 0235/08/00/23/30546153 в якому зазначено
про порушення ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз» вимог п. 12 ст.3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме:
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації у сумі
14515 грн. 20 коп.
Матеріально-відповідальною особою
оператором - наповнювачем
Посунько В.В. на вимогу перевіряючих
були зняті фактичні залишки товарно -
матеріальних цінностей, які
знаходились за місцем реалізації на
АГЗС у кількості 2304 л. на загальну суму
14515 грн. 20 коп., про що складено
Відомість та розписку про результати
перевірки щодо повноти оприбуткування,
реалізації та фактичних залишків
товарно - матеріальних цінностей.
Відомість товарно-матеріальних
цінностей підписана оператором -
наповнювачем Посунько В.В. без
заперечень. Акт перевірки після
ознайомлення директором
Гуляйпільської філії ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз» Дяченко П.В.
підписано без зауважень у п. 4.1 акту. На
момент перевірки змінний звіт за
формою 14-ГС перевіряючим не наданий.

За результатами розгляду ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя акту
фактичної перевірки № 0235/08/00/23/30546153,
складеного 03.01.2012 співробітниками ДПА у
Запорізькій області, прийняте
податкове повідомлення - рішення №
від 20.01.2012, яким до ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз» застосовано
штрафну (фінансову) санкцію у сумі 29030
грн. 40 коп. Згідно розрахунку суми
штрафної (фінансової) санкції її
застосовано відповідно до ст. 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операції в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» у двократному
розмірі від 14515 грн. 20 коп. -
суми на яку знято фактичні залишки
товарно - матеріальних цінностей, що
знаходились за місцем реалізації на
АГЗС.

Податкове повідомлення - рішення №
від 20.01.2012 прийнято ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя за
порушення ТОВ «Запоріжспецтрансгаз»
п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК
України та ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За змістом Рішення ДПС у Запорізькій
області про результати розгляду
первинних скарг від 03.04.2012 № 1169/10/10-420,
Рішення ДПС України про результати
розгляду скарг від 13.06.2012 № 9818/6/10-2415 ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз» порушило вимоги
ст. 2, п. 2 ст. 3, п. 1,3 і 5 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

До вказаних висновків органи державної
податкової служби прийшли виходячи з
того, що відповідно до пунктів 9.1-9.3
«Інструкції про порядок приймання,
зберігання, відпуску та обліку газів
вуглеводневих скраплених для
комунально-побутового споживання та
автомобільного транспорту»,
затвердженої 03.06.2002 наказом
Міністерства палива та енергетики № 332,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 24.04.2003 за № 331/7652, на АГЗС (АГЗП)
проводиться оперативний контроль за
кількістю СВГ, результати якого
використовуються для ведення обліку,
звіряння кількості отриманого і
відпущеного СВГ. Кількісний облік руху
СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним
звітом за формою № 14-ГС (додаток 14). Під
час приймання - здавання зміни касири і
оператори АГЗС (АГЗП) спільно: -
визначають залишки СВГ на кінець зміни
з урахуванням залишків на початок
зміни, надходження СВГ за зміну, яке
підтверджені відповідними
документами, та кількості відпущеного
газу за зміну за сумарними показниками
лічильників усіх газозаправних
колонок; - вимірюють рівні наповнення
скрапленим газом резервуарів АГЗС
(АГЗП) і за результатами проведених
вимірювань визначають об'єм СВГ; -
роздруковують на РРО фіскальний
звітний чек і визначають обсяг виторгу
за зміну; - передають по зміні залишок
грошових коштів. Після закінчення
кожної зміни касиром і оператором
складається змінний звіт за формою №
14-ГС в двох примірниках, з яких один - з
додатком до нього первинних документів
на приймання і відпуск СВГ передається
в бухгалтерію підприємства, а другий -
залишається на АГЗС (АГЗП).

Як зазначено у п. 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Позивачем до суду першої інстанції
було надано: відомості (для підприємств
по безготівковому рахунку) обліку
видачі скрапленого газу (Додаток 38 до
Інструкції про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і в організаціях України
Типова форма №38-нп); Відомості (для
власного автотранспорту) обліку видачі
скрапленого газу; Звіт про рух
нафтопродуктів (зрідженого газу) та
фіскальні звітні чеки X-звіту - денного
звіту без обнулення інформації в
оперативній пам'яті реєстратора
розрахункових операцій виконаних
відповідно «Вимог щодо реалізації
фіскальних функцій реєстраторами
розрахункових операцій для різних сфер
застосування», затверджених 18.02.2002
постановою Кабінету Міністрів України
№199. Також було надано Картку рахунку:
2811 по обліку видаткових накладних на
відпуск скрапленого газу,
Оборотно-сальдову відомість по
рахунку: 2811 ТМЦ; Місця зберігання: Склад
АЗС Гуляйполя, Графік документообігу
ТОВ «Запоріжспецтрансгаз».

В той же час, відповідачем не було
надано жодного документа в
обґрунтування наявності 26.12.2011 на АГЗС
та складі у м. Гуляйполе, вул. Шевченка,
195 порушень п. 12 ст. 3, ст. 6 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», при
господарюванні ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз».

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Господарського
кодексу України усі суб'єкти
господарювання, відокремлені
підрозділи юридичних осіб, виділені на
окремий баланс, зобов'язані вести
первинний (оперативний) облік
результатів своєї роботи, складати та
подавати відповідно до вимог закону
статистичну інформацію та інші дані,
визначені законом, а також вести (крім
громадян України, іноземців та осіб без
громадянства, які провадять
господарську діяльність і
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці) бухгалтерський облік та
подавати фінансову звітність згідно із
законодавством.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» цей Закон
поширюється на всіх юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Записи в облікових регістрах
провадяться на підставі первинних
документів, як це передбачено п. 1.2
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 № 88,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі -
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»).

Первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення (п. 2.1 «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» в редакції
чинній на час здійснення операцій,
оподаткування яких є предметом спору).

За приписами ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» облік товарних запасів
фізичною особою - підприємцем ведеться
у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Отже, доводи ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз», як юридичної
особи, про облік товарних запасів саме
у порядку, визначеному відповідним
національним положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку - Положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку 9
«Запаси», затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
20.10.1999 № 246, ґрунтується на чинному
законодавстві України.

Разом з цим, судом першої інстанції
вірно взято до уваги, що у п. 1
«Інструкції про порядок приймання,
зберігання, відпуску та обліку газів
вуглеводневих скраплених для
комунально-побутового споживання та
автомобільного транспорту»,
затвердженої 03.06.2002 наказом
Міністерства палива та енергетики № 332,
зазначено, що ця Інструкція встановлює
єдиний порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку газів вуглеводневих
скраплених для комунально-побутового
споживання та автомобільного
транспорту і використовується на
газонаповнювальних станціях (ГНС),
газонаповнювальних пунктах (ГНП),
автогазозаправних станціях (АГЗС) та
автогазозаправних пунктах (АГЗП)
незалежно від форм власності.

Отже, відповідач, податкові органи
вищого рівня, при вирішенні скарг
позивача дійшли хибного висновку про
те, що бухгалтерський облік, якого
вимагають приписи п. 12 ст. 3, ст. 6
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та порядок
приймання, транспортування,
зберігання, відпуску та обліку газів
вуглеводневих скраплених для
комунально-побутового споживання та
автомобільного транспорту - є одним і
тим самим. Ототожнюючи поняття
кількісно-якісного обліку газів
вуглеводневих скраплених для
комунально-побутового споживання та
автомобільного транспорту з обліком
товарних запасів, визначеним
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку,
податковий орган дійшов до невірного
висновку про наявність порушень п. 12 ст.
3, ст. 6 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», при здійсненні
господарської діяльності ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз».

Крім того, у ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» зазначено, що до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Отже, визначальною підставою для
застосування фінансових санкцій,
згідно зі ст. 20 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операції в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», є встановлення контролюючим
органом не облікованого товару.

Згідно з матеріалами справи фактичні
залишки запасів (товарно-матеріальних
цінностей) скрапленого газу на АГЗС ТОВ
«Запоріжспецтрансгаз» за адресою:
Запорізька область, м. Гуляйпілля, вул.
Шевченка, 195 на час перевірки склали 2304
л на загальну суму 14515 грн. 20 коп. і саме
з цієї величини розраховані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 29030 грн. 40
коп. (14515 грн. 20 коп. х 2 = 29030 грн. 40 коп.).

Між тим, Акт перевірки № 0235/08/00/23/30546153
від 03.01.2012 не містить в собі відомостей
про встановлення посадовими особами
ДПА в Запорізькій області, ДПІ у
Заводському районі м.Запоріжжя не
облікованого товару, що є підставою для
визначення фінансових санкцій у
порядку, передбаченому ст. 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операції в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Отже, враховуючи Акт перевірки №
0235/08/00/23/30546153 від 03.01.2012, який став
підставою для прийняття спірного
рішення, відповідачем розраховані
фінансові санкції з огляду на суму
фактичних залишків скрапленого газу на
АГЗС ТОВ «Запоріжспецтрансгаз» за
адресою: Запорізька область, м.
Гуляйпілля, вул. Шевченка, 195 на час
перевірки, що суперечить вимогам ст. 20
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операції в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», якою
передбачено розрахунок санкцій з
урахуванням вартості не облікованих
товарів.

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 2 КАС
України суд першої інстанції, оцінивши
докази, які є у справі, в їх сукупності
прийшов до вірного висновку, що
податкове повідомлення - рішення №
прийнято 20.01.2012 ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя не
обґрунтовано, без урахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, не розсудливо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для висновку про помилкове
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, яке призвело б до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення оскаржуваного рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2012 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Запоріжспецтрансгаз" до Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя про
про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 20.01.2012
р. - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Д.В. Чепурнов