Справа № 2а/1202/43/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/47956/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Антрациті та Антрацитівському
районі Луганської області про
перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про перерахунок пенсії.

Постановою Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 12 квітня 2012 року позов
задоволено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року скасовано постанову
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 12 квітня 2012
року. Ухвалено нове рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2013
року та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Антрациті
та Антрацитівському районі Луганської
області та отримує пенсію за Списком №1
на підставі пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

16 вересня 2008 року вступив в дію Закон
України "Про підвищення престижності
шахтарської праці" від 02 вересня 2008
року № 345-VI.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача із
заявою щодо перерахунку пенсії. Листом
від 27.01.2012 № 7/С-2 позивачу відмовлено в
перерахунку пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про підвищення престижності
шахтарської праці" дія цього Закону
поширюється на працівників, які
видобувають вугілля, залізну руду, руди
кольорових і рідкісних металів,
марганцеві та уранові руди,
працівників шахтобудівних
підприємств, які зайняті на підземних
роботах повний робочий день, та
працівників державних воєнізованих
аварійно-рятувальних служб (формувань)
у вугільній промисловості - за Списком
№ 1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
Кабінетом Міністрів України (далі -
шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 вказаного Закону
мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менш як 15 років для чоловіків та 7,5
років для жінок за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, встановлюється
незалежно від місця останньої роботи, у
розмірі 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтаря, але не менш
як три розміри прожиткового мінімуму,
встановленого для осіб, які втратили
працездатність. Для обчислення розміру
пенсій за віком за кожний повний рік
стажу роботи на підземних роботах до
страхового стажу додатково
зараховується по одному року.

Таким чином, пільги, встановлені
Законом України "Про підвищення
престижності шахтарської праці",
розповсюджуються тільки на
працівників зазначених у Списку № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, які були зайняті
повний робочий день саме на підземних
роботах.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що з жовтня 1988 року по
листопад 1993 року ОСОБА_2 працював
машиністом бурового станку (підземний)
5 розряду та машиніста бурової
установки (підземного) 5 розряду.
Характер роботи за вищевказаним
професіям відноситься до Списку № 1,
пов'язаний з підземними роботами, та
визначає не повну, а тільки 50%
зайнятість в підземних умовах,
пов'язану з видобутком вугілля та інших
корисних копалин. Отже позивач
працював як під землею так і на
поверхні, тобто на посаді передбаченій
Списком № 1 як робітник зайнятий на
підземних роботах 50% і більше робочого
часу на рік (в обліковому періоді) а не
повний робочий день на підземних
роботах.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку, що
дії Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області у спірних правовідносинах є
правомірні, оскільки дія Закону
України "Про підвищення престижності
шахтарської праці" не поширюється на
працівників, які не були зайняті на
підземних роботах повний робочий день.

За приписами статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судовому рішенні, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Антрациті та
Антрацитівському районі Луганської
області про перерахунок пенсії- без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.