Справа № 813/7476/13а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 року
Справа № 876/2950/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

з участю секретаря - Волошин М.М.,

представника відповідача - Копко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду про закриття
провадження у справі від 26 лютого 2014
року по справі № 813/7476/13-а за позовом
ОСОБА_2 до управління Служби безпеки
України у Львівській області про
зобов'язання вчинити дії, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
апеляційний суд Чернівецької області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Служби безпеки України у
Львівській області (далі - УСБУ у
Львівській області), в якому, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просив:

зобов'язати УСБУ у Львівській області
ознайомити його з оприлюдненою
публічною інформацією, розміщеною в
постановах апеляційного суду
Чернівецької області від 27
березня 2008 року № 45 ЦТ та від 16 вересня
2008 року № 229 ЦТ щодо
оперативно-розшукової діяльності
стосовно нього, шляхом надання йому
належно засвідчених копій цих постанов
з розміщеною в них інформацією, доступ
до якої не обмежений;

зобов'язати УСБУ у Львівській області
ознайомити його з оприлюдненою
інформацією про оперативно-розшукову
діяльність відносно нього, на яку було
дано дозволи апеляційним судом
Чернівецької області, що розміщена в
листах начальника УСБУ у Львівській
області прокурору Львівської області
від 28 березня 2008 року № 62/14/1-1269 та від 17
вересня 2008 року № 62/14/2-3442, шляхом
надання йому належно завірених копій
таких листів, в яких міститься
інформація, доступ до якої не
обмежений.

Позовні вимоги обґрунтовував
посиланням на те, що всупереч вимогам
частини 7 статті 6 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
згідно з якою обмеженню доступу
підлягає інформація, а не документ, а
якщо він містить інформацію з
обмеженим доступом, для ознайомлення
надається інформація, доступ до якої
необмежений, відповідач незаконно
відмовив йому в ознайомленні з
оприлюдненою відносно нього
інформацією, що міститься у згаданих
вище постановах та листах.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року закрито провадження у вказаній
справі на підставі пункту 1 частини 1
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ухвала мотивована посиланням на те, що
даний позов не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки стосується
оскарження дій УСБУ у Львівській
області щодо ненадання документів, в
яких міститься інформація про надання
дозволів на проведення
оперативно-розшукових заходів щодо
позивача, які містяться в
оперативно-розшуковій справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
позивач подав апеляційну скаргу, у
якій, з посиланням на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить її
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує на те, що суд першої
інстанції не врахував, що він звернувся
до суду з позовом щодо оскарження дії
розпорядника публічної інформації,
який, згідно з вимогами частини 3 статті
23 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», повинен
розглядатись відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак подав до
суду заяву, в якій просив розглянути
справу у його відсутності.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, хоча третю особу
належним чином було повідомлено про
дату, час і місце судового засідання.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти доводів
апеляційної скарги, посилаючись на те,
що оскаржувана ухвала постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, просила
відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 55 Конституції України кожному
гарантовано право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом.

Завданням адміністративного
судочинства, відповідно до частини 1
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» публічною інформацією є
відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом.

Аналіз цієї норми дає підстави для
висновку про те, що публічна інформація
отримується або створюється в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством.
При цьому, під обов'язками суб'єктів
владних повноважень, передбаченими
чинним законодавством, необхідно
розуміти не тільки обов'язки цих
суб'єктів під час виконання ними
владних управлінських функцій, а й інші
обов'язки, в тому числі ті, що
передбачені процесуальним
законодавством.

Тобто на визначення інформації
публічною не впливає те, при виконанні
яких обов'язків суб'єктом владних
повноважень вона отримана та яким
законодавством ці обов'язки визначені.

Разом із цим необхідно враховувати, що
встановлення процесуальним
законодавством можливості отримання
публічної інформації не є підставою
для закриття провадження у вказаній
категорії справ, оскільки визначальним
у цьому випадку є передбачена таким
процесуальним законодавством
можливість оскарження до іншого ( не
адміністративного) суду рішень, дій чи
бездіяльності таких суб'єктів владних
повноважень у разі ненадання доступу
до публічної інформації.

Отже, вирішуючи питання юрисдикційної
приналежності заявленого позову, суд
першої інстанції повинен був з'ясувати
чи передбачена можливість розгляду
такого спору
кримінально-процесуальним
законодавством, чи він повинен
розглядатись в іншому порядку.

В даному випадку позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив
зобов'язати УСБУ у Львівській області
ознайомити його з оприлюдненою щодо
нього інформацією, розміщеною в
постановах апеляційного суду
Чернівецької області та листах
начальника УСБУ у Львівській області
прокурору Львівської області.

Кримінально-процесуальне
законодавство не містить норм, які б
передбачали можливість розгляду
такого спору.

Натомість, можливість розгляду такого
спору передбачена частиною 3 статті 23
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», згідно з якою
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України, а відтак, даний спір належить
до компетенції адміністративного суду.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на вказані обставини та прийшов до
помилкового висновку про наявність
підстав для закриття провадження в
справі, що відповідно до повноважень
наданих суду апеляційної інстанції
пунктом 4 частини 1 статті 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для скасування
оскаржуваної ухвали та направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду про закриття
провадження у справі від 26 лютого
2014 року по справі № 813/7476/13-а - скасувати,
а справу за позовом ОСОБА_2 до
управління Служби безпеки України у
Львівській області про зобов'язання
вчинити дії направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
А.Р. Курилець

О.І. Мікула

Повний текст ухвали виготовлено 03
червня 2014 року.