Справа № 872/16119/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 804/11494/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
від 11 жовтня 2013 року у справі №
804/11494/13-а за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕСК" до Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів і зборів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЕСК" (далі - позивач)
звернулося до суду з позовом до
Криворізької південної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів і
зборів у Дніпропетровській області
(далі - відповідач), в якому просило:

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
27.05.2013р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 724 293 грн. 75 коп.,
в тому числі за основним платежем 579 435
грн. 00 коп., та за штрафними санкціями 144
858 грн. 75 коп.;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
27.05.2013р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання за податком на прибуток на
905 223 грн. 75 коп., в тому числі за основним
платежем 724 179 грн. 00 коп. та за штрафними
санкціями 181 044 грн. 75 коп..

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що висновки
податкового органу про завищення суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість, а також про
безпідставність віднесення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість по господарським
операціям з ТОВ «Аксіома», не
відповідають дійсності, реальність
операцій підтверджується належними
первинними документами.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2013 року позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕСК" задоволено,
визнано протиправними та скасовані
оскаржені позивачем податкові
повідомлення-рішення.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11 жовтня 2013
року та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Вказував на відсутність факту
перевезення товарно-матеріальних
цінностей від ТОВ «Аксіома» до
позивача, в зв'язку з відсутністю
документів, що засвідчують
транспортування продукції.

Представники позивача у судовому
засіданні прохали залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Відповідач про дату, час та місце
розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином, в судове
засідання не з'явився.

Заслухавши представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ЕСК" () зареєстровано 24.01.1997 р.
рішенням виконкому Криворізької
міської ради за №33/4-р та взято на
податковий облік в органах ДПС 29.01.1997 р.
за №4973.

Відповідачем була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка позивача з питань
достовірності формування податкового
кредиту з ПДВ під час здійснення
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Аксіома" () за період з 01.06.2010 р. по
31.03.2011р.

Порушення виявлені під час
перевірки знайшли своє відображення в
акті перевірки №586/222/21885043 від 14.05.2013 р.,
а саме:

- порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4,
п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 п.п.7.5.1 п.7.5. ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.2007 р. №168/97-ВР (зі
змінами та доповненнями), в результаті
чого встановлено завищення
податкового кредиту на суму 579 434,52 грн.
(по декларації з ПДВ за грудень 2010 року);

- порушення п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2., п.п.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 28.12.1994 р.
№334/94-ВР в редакції Закону України від
22.05.97 р. №283/97-ВР "Закон про податок на
прибуток" (зі змінами та доповненнями),
в результаті чого встановлено
завищення валових витрат на суму 724 179,40
грн. (по декларації на прибуток за 2010р.).

На підставі вказаного акту
відповідачем винесені спірні
податкові повідомлення-рішення №
та № від 27.05.2013р..

Так в акті перевірки зазначено, що
між позивачем та ТОВ "Аксіома" укладено
договір №178 від 02.12.2010 р., згідно якого
ТОВ "Аксіома" (Продавець) зобов'язався
придбати та поставити, а позивач
(Покупець) прийняти та оплатити
будівельні матеріали, матеріали
верхнього будівництва залізно
дорожнього шляху. Згідно до п.2.1
договору передача товару здійснюється
на складі покупця, м. Кривий Ріг, вул.
Чумацький шлях, 2а. На виконання
договору поставки було поставлено
позивачу у грудні 2010р. товар та
виписано видаткові, податкові
накладні, здійснена оплата в
безготівковій формі. Суми за
зазначеними видатковими та
податковими накладними включено до
податкового кредиту та валових витрат
відповідного періоду.

Характер отриманого позивачем
товару узгоджується з видами його
діяльності за КВЕД, які зазначені в
довідці ЄДРПОУ (будівництво залізниць
і метрополітену (основний)).

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що позивач придбані за
вищезазначеним договором поставки
товари використав при виконанні
підрядних робіт (будівельно-монтажних,
пусконалагоджувальних) з
контрагентами на підставі укладених
договорів, для отримання прибутку, що
свідчить про використання отриманого
товару у власній господарській
діяльності та підтверджує зв'язок між
придбанням товару та його
господарською діяльністю.

Факт передачі, використання та
взаємних розрахунків за продукцію,
отриману від ТОВ "Аксіома"
підтверджується:

- договором від 28.07.2010 р., укладеним
між позивачем та ВАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", актами прийому виконаних
будівельних робіт за грудень 2010 р.,
підсумковими відомостями ресурсів до
акту виконаних робіт за грудень 2010 р.,
випискою з банківського рахунку про
проведення передоплати;

- контрактом № 4724/138, укладеним
24.09.2010 р. з ВАТ "АрселорМіттал Кривий
Ріг" на виконання будівельно-монтажних
робіт, актами прийому виконаних
будівельних робіт за грудень 2010 р.,
відомостями ресурсів до акту прийняття
за грудень 2010 р., виписками з
банківського рахунку про проведення
оплати за виконанні
будівельно-монтажні роботи;

- договором підряду № 6100/21,
укладеним 23.12.2010 р. між ВАТ
"АрселорМіттал Кривий Ріг" та ВБО "Єдина
компанія" на виконання робот по ремонту
водовідливу, які за договором
субпідряду № 175/22 від 23.12.2010 р. між ВБО
"Єдина компанія" і позивачем, виконанні
останнім, підтверджується актами
прийому виконаних підрядних робіт за
грудень 2010 р., виписками з банківського
рахунку про проведення оплати за
виконанні будівельно-монтажні роботи
за договором субпідряду;

- переробка позивачем
поставленого ТОВ "Аксіома" товару
підтверджується актами переробки за
грудень 2010 р., січень 2011 р., лютий 2011 р.,
за березень 2011 р.;

- поставка переробленого товару
(шпали, брус, дошки) - контракт № 4724/138
від 24.09.2010 р. укладеного між позивачем
та ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" при
проведенні підрядних робіт, актом
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2010 р., відомістю ресурсів до
акту виконаних робіт за грудень 2010 р.;

- договором генерального підряду
№ 560101368 від 28.07.2010 р., укладеним між
позивачем та ВАТ "Інтерпайп
Нижньодніпровський трубопрокатний
завод", актами приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2010 р.,
підсумковими відомостями ресурсів до
акту виконаних робіт за грудень 2010 р.,
актом приймання виконаних будівельних
робіт за січень 2011 р., підсумкової
відомостю до акту виконаних робіт за
січень 2011 р., актом приймання виконаних
будівельних робіт за лютий 2011 р.,
підсумкової відомістю ресурсів до акту
виконаних робіт за лютий 2011 р., актом
приймання виконаних будівельних робіт
за березень 2011 р., підсумкової
відомістю ресурсів до акту виконаних
робіт за березень 2011 р.;

- договором № 1732/4638 від 30.07.2010 р.,
укладеним між позивачем та ВАТ
"Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат", видатковими накладними № 00344
від 08.12.2010 р., № 00345 від 08.12.2010 р.,
довіреністю № 6552 від 08.12.2010 р.,
податковою накладною № 2 від 08.12.2010 р.,
податковою накладною № 3 від 08.12.2010 р.,
випискою з банківського рахунку про
проведення оплати.

Господарські операції позивача з
іншими контрагентами по поставці,
використанню отриманого товару від ТОВ
"Аксіома" підтверджується первинними
документами - відповідними договорами,
специфікаціями, видатковими
накладними, платіжними дорученнями,
податковими накладними, довіреностями
на отримання товарно-матеріальних
цінностей, актами приймання виконаних
будівельних робіт, підсумковими
відомостями ресурсів до актів
виконаних робіт, актами переробки,
виписками з банківського рахунку про
перерахування грошових коштів.

Зазначеними первинними
документами бухгалтерського обліку
підтверджується факт отримання
позивачем від ТОВ "Аксіома" товару та
його подальше використання у
господарській діяльності, з отриманням
відповідної оплати від контрагентів, з
чого вбачається фактичних рух активів
та зміна у власному капіталі та
зобов'язаннях позивача, у зв'язку з його
господарською діяльністю.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 р.
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Визначальною
ознакою господарської операції є те, що
вона повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Враховуючи визначеність
законодавця щодо обов'язку платників
податків формувати бухгалтерській та
податковий облік на підставі первинних
документів, тому для доведення
правомірності рішень, прийнятих за
результатами проведених перевірок,
контролюючому органу необхідно
спростовувати саме первинні документи.
Тобто, висновок податкового органу
повинен містити належні докази щодо
недостовірності первинних документів.

Отже, в разі фактичного
здійснення господарської операції
будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів.

Визначення поняття господарської
діяльності наведено в п.1.32 статті 1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", під якою
розуміється будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою. При
цьому, за пунктом 5.1 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до валових витрат
зараховуються суми будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснених як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які
придбаваються платником податку для їх
подальшого використання у
господарській діяльності.

Пунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 цього Закону
зазначено, що до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

В свою чергу, відповідно до п.п.5.3.9
п.5.3. ст.5 цього Закону не належать до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Єдиною умовою не включення до
складу валових витрат згідно п.п.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" є не
підтвердження будь-яких витрат
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами.
Жодних інших підстав Закон не
передбачає.

Згідно пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 р., порушення якого
встановлено актом перевірки,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 ст.6 та статтею
8-1 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподаткованих операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Аналогічну норму містить п.198.3
ст.198 Податкового кодексу України. Не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними (пп.7.4.5 п.7.4. ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість").

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

З наведених законодавчих
положень встановлюється, що умовами
реалізації права платника на
податковий кредит, а також на зменшення
оподаткованого доходу на суму
понесених витрат є фактичне придбання
товарів та наявності первинних
документів, оформлених у відповідності
з вимогами чинного законодавства.

Враховуючи, встановлену судом
першої інстанції, реальність поставки
товару від ТОВ "Аксіома" на адресу
позивача, наявність документального
підтвердження даної господарської
операції та її відображення в
бухгалтерському і податковому обліку
позивача, договір № 178 від 02.12.2010 р. між
ТОВ "Аксіома" та позивачем не є таким, що
не був спрямований на настання
реальних наслідків, так як позивачем
підтверджено належними та допустимими
доказами, що правочин було укладено для
здійснення господарської операції,
необхідної для провадження основного
виду діяльності - будівництво
залізниць і метрополітену та подальшу
реалізацію даного товару. Дослідження
первинних документів, що
опосередковують господарські
відносини позивача із ТОВ "Аксіома" та
оформлювались в рамках виконання умов
договору поставки, в цілях їх
відображення в бухгалтерському обліку
показало, що вони складені у
відповідності до вимог Закону України
"Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні".

В акті перевірки не має даних про
відсутність у ТОВ "Аксіома" свідоцтва
платника ПДВ, на момент складення
податкової накладної, контрагент
позивача був зареєстрований як платник
податку на додану вартість у
встановленому законодавством порядку,
а тому мав право нараховувати податок
на додану вартість та складати
податкову накладну, в свою чергу,
податкова накладна, на підставі якої
позивач формував податковий кредит, та
копії яких надавались відповідачу,
містять усі обов'язкові реквізити,
передбачені вимогами підпункту 7.2.1 п. 7.2
ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість". На момент проведення
фінансово-господарської операції з
позивачем ТОВ "Аксіома" було належним
чином зареєстровано у ЄДРПОУ, взято на
облік у ДПІ, а також було зареєстровано
як платник ПДВ.

Твердження відповідача про
ненадання позивачем
товарно-транспортних накладних не
можна визнати обґрунтованим виходячи з
наступного. Визначення
товарно-транспортної накладної як
єдиного для всіх учасників
транспортного процесу юридичного
документу, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи, наведене в п.1 Правил
перевезення вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997 р. № 363. Відповідно до
вказаних Правил вони визначають права,
обов'язки і відповідальність власників
автомобільного транспорту -
Перевізників та вантажовідправників -
Замовників.

За договором поставки позивач не
брав участі у відносинах з перевезення
вантажу, а відтак, наявність
товарно-транспортних накладних, за
наявності первинних документів на
підтвердження фактичного отримання та
оплати товару (видаткової накладної,
виписки з банківського рахунку тощо),
не є обов'язковим.

Крім того, Правила перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні не встановлюють правил
податкового обліку, а лише
встановлюють права, обов'язки та
відповідальність власників
автомобільного транспорту
(перевізників). При цьому, документи
обумовлені вказаними правилами,
зокрема, товарно-транспортна накладна
та подорожній лист, не є документами
первинного бухгалтерського обліку, що
підтверджують обставини придбання та
продажу товарно-матеріальних
цінностей.

Правилами податкового обліку не
передбачено обов'язкового складання та
обліку товарно-транспортних накладних
для підтвердження факту
приймання-передачі товару від одного
контрагента іншому. Зазначені накладні
можуть вважатись обов'язковими для
відображення факту транспортування
товару, а факт передачі товару
підтверджується звичайною видатковою
накладною.

Відповідачем не доведено, що
позивач є учасником транспортного
процесу, у зв'язку з чим на нього має
розповсюджуватися дія Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом України.

Первинні документи, які були
надані податковому органу, не містять
жодних доказів наявності між позивачем
та його контрагентом взаємоузгоджених
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в державі
суспільного ладу або моральних засад.
Таких доказів суду відповідачем не
надано, а судом при виконанні вимог ст.
11 Кодексу адміністративного
судочинства України не виявлено.

Податковим органом в ході
судового розгляду, всупереч вимогам
частини 2 статті 71 КАС України, не було
доведено правомірності прийняття ним
спірних податкових повідомлень рішень.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу відповідача слід
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 11
жовтня 2013 року у справі № 804/11494/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
28.04.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак