Справа № 820/10376/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 р.
№ 820/10376/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Мороко
А.С., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Харківському районі
Харківської області до відкритого
акціонерного товариства "Харківське
спеціалізоване автотранспортне
підприємство 2002" про стягнення
заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області звернулося до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
відповідача на користь управління
Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області суму боргу по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, в
розмірі 1016,22 грн.

Сторони своїх представників у судове
засідання не направили хоча належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін у письмовому провадженні,
оскільки відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, і прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
та відсутні потреби заслухати свідка
чи експерта. Фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється, згідно до вимог статті
41 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Спеціальними законами, які визначають
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування є Закон України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09 липня 2003
року № 1058-IV (далі - "Закон № 1058-IV") та
Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 05 листопада 1991 року №
1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначені категорії
працівників, які мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах. Зокрема,
відповідно до пункту "а" цієї статті на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.
Пунктами "б" та "з" зазначеної статті
Закону визначено, що до цих категорій
також належать: працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Згідно пункту 1 статті 1 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" від 26 червня 1997
року № 400/97-ВР (далі - "Закон № 400/97-ВР")
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2
Закону № 400/97-ВР, для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду у порядку,
визначеному законодавством України
(ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці 1 цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствам до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій. Підприємства,
відповідно до підпункту 6.8 пункту 6
Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладені норми Законів та
Інструкції, суд приходить до висновку,
що відповідач, як платник збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якого вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій цим
працівникам.

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ
"Харківське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 2002"
зареєстровано в управлінні Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На обліку в управлінні Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області перебуває особа
(ОСОБА_1), яка отримує пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону № 1788-XII, як
колишній працівник відповідача.

Станом на час звернення з позовом до
суду заборгованість зі сплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список № 2) у розмірі
1016,22 грн. відповідачем не сплачена, що
підтверджується розрахунком до позову
суми боргу по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за списком № 2.

Згідно зі статті 23 Закону № 1058-ІV спори,
що виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами
Пенсійного фонду та в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись статтями 17, 86, 94, 159, 162, 163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Харківське спеціалізоване
автотранспортне підприємство 2002" (62490,
Харківська обл., Харківський район,
село Комунар, п/в Безлюдівка-1,
ідентифікаційний код юридичної особи
05521947) на користь управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області (61052, м.
Харків, вул. Червоноармійська, 4,
ідентифікаційний код 22719370) суму боргу
по відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в розмірі 1016 (одна
тисяча шістнадцять) грн. 22 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
А.С. Мороко