Справа № 219/1314/2014
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Букрєй С.П.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
справа №219/1314/2014
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Гайдара А.В., Яковенко М.М.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення

Артемівської
міської ради Донецької області

на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області

від 17 квітня
2014 року

по адміністративній справі №
219/1314/2014 (суддя Букрєй С.П.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління
праці та соціального захисту населення

Артемівської
міської ради Донецької області

про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити

перерахунок
та виплату суми недоплаченої допомоги
по

догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою суду першої
інстанції від 17 квітня 2014 року частково
задоволенні позовні вимоги ОСОБА_2
(позивач у справі) до Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької
області (надалі управління, відповідач
у справі), внаслідок чого, визнано
протиправною бездіяльність управління
щодо не нарахування та не виплати
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами зумовленими народженням та
похованням» за період з 6 вересня 2013
року по 31 січня 2014 року. Зобов'язано
управління здійснити ОСОБА_2
перерахунок сум допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років
за період з

6 вересня 2013 року по 31 січня 2014 року,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дитини віком до шести
років в розмірі прожиткового мінімуму
на дитину віком до 6 років щомісячно, з
урахуванням фактично виплачених сум.
Стягнуто з управління на користь
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
недоотриману щомісячну державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 6 вересня 2013 року по 31 січня 2014
року в сумі 4189 гривень 67 копійок. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено (арк. справи 31-34).

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог (арк. справи
37).

Сторони в судове засідання не
прибули, про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, тому за
приписами пункту 2 частини 1 статті 197
КАС України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом
першої інстанції та підтверджено
матеріалами справи позивач є матір'ю
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває
на обліку управління з 5 серпня 2011 року
та щомісячно отримує допомогу по
догляду за дитиною відповідно до
довідки управління від 5 березня 2014
року у розмірі 130 грн. та є
застрахованою особою, що
підтверджується Свідоцтвом про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування НОМЕР_1 (арк.
справи 10, 11, 12, 14).

Виходячи з меж перегляду апеляційної
скарги та тієї обставини, що позовні
вимоги за період з 1 серпня 2013 року по 5
вересня 2013 року залишені судом без
розгляду, відсутні підстави для
вирішення позову про відновлення
порушеного права з серпня 2013 року у
межах перегляду цієї постанови.

Статтею 5 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21 листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами
та доповненнями) передбачено, що всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

З 1 січня 2008 року відповідно до статті
15 Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та пункту 3 Прикінцевих
Положень цього Закону, пункту 22 Порядку
про призначення та виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50%; з 1
січня 2009 року -75%; з 1 січня 2010 року - 100%
прожиткового мінімуму встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупнім доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Таким чином, з 1 січня 2008 року існує
норма закону відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", функції по виплаті
допомоги до догляду за дитиною
покладені на УПСЗН і допомога
виплачується саме за рахунок
Державного бюджету України.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем призначено допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до частини
першої статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
редакції Закону № 107-VІ, тобто у розмірі,
що дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Проте,
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік», розділ П «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», яким викладена зазначена
редакція частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», діяла по 31 грудня 2008
року.

Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод. За положеннями частини третьої
статті 46 Конституції України, пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановлено законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України, основних соціальних гарантій,
визначені Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» від 5
жовтня 2000 року № 2017-3.

Таким чином, станом на день звернення
позивача до відповідача із заявою при
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
частина 1 статті 15 Закону діє в
наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської міської ради Донецької
області на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 квітня 2014 року у справі № 219/1314/2014 -
залишити без задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 квітня 2014 року у справі № 219/1314/2014
- залишити без змін.

Ухвала постановлена та підписана 2
червня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

М.М. Яковенко