Справа № 872/11291/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 804/3597/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Виконавчий комітет
Нікопольської міської ради

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21 травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом
Нікопольського міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області до
Нікопольської міської ради, третя
особа ОСОБА_1 про визнання рішення
незаконним та таким, що не відповідає
нормам законодавства та його
скасування, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2013р. Нікопольський міжрайонний
прокурор Дніпропетровської області
(далі - позивач) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області (далі -
відповідач) про скасування рішення від
09.11.2012р. №50-24/VI «Про повернення
земельної ділянки до земель
Нікопольської міської ради».

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що в порушення ст. 33
Закону України «Про оренду землі»
відповідачем при розгляді питань про
поновлення строків дії договору оренди
земельної ділянки було прийнято
рішення №50-24/VI від 09.11.2012 року про
повернення земельної ділянки до земель
Нікопольської міської ради, яке
порушує право орендаря та вимоги
чинного законодавства.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21 травня 2013 року позов було задоволено,
оскаржене рішення Нікопольської
міської ради №50-24/VI від 09.11.2012 року
скасовано.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Виконавчий комітет Нікопольської
міської ради подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив постанову суду скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог. Вказала, що
судом першої інстанції не в повному
обсязі було досліджено матеріали
справи та не було взято до уваги докази
неправомірності винесення
оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представник апелянта
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просив її задовольнити із зазначених у
ній підстав. Представник відповідача
та третя особа в судове засідання не
з'явились, про час та місце слухання
повідомлялись належним чином, причин
неявки суду не повідомляли.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
01.08.2008 року між Нікопольською міською
радою в особі її секретаря Горяної В.В.
з однієї сторони та громадянином
ОСОБА_1 строком на 3 роки укладено
договір оренди земельної ділянки
загальною площею 0,1517 га за адресою
АДРЕСА_1, за фактичним розміщенням
будівлі кафе. Вказаний договір 13.10.2008
року зареєстровано у Нікопольському
районному відділі ДРФ центру
Державного земельного кадастру, про що
у Державному реєстрі земель вчинено
запис №21 (а.с.7-10).

09.08.2011 року заступником міського голови
Обиденною Т.С. на адресу ОСОБА_1
направлено лист-повідомлення про
необхідність поновлення договору
оренди землі (а.с.14).

Рішенням Нікопольської міської ради
від 09.11.2012 року № 50-24/VI «Про повернення
земельної ділянки до земель
Нікопольської міської ради» земельну
ділянку по АДРЕСА_1 (площею 0,1517 га)
повернуто, а громадянину ОСОБА_1
відмовлено в подовженні договору
оренди земельної ділянки відмовлено, у
зв'язку з відсутністю заяви про
поновлення договору оренди від 01.08.2008
року.

27.12.2012 року Нікопольським міжрайонним
прокурором на підставі ст. 23 Закону
України "Про прокуратуру" внесено
подання Нікопольському міському
голові з вимогою скасувати рішення
Нікопольської міської ради від 09.11.2012
року №50-24/У1 «Про повернення земельної
ділянки до земель Нікопольської
міської ради» як таке, що не відповідає
вимогам чинного законодавства (а.с.5-6).

Відповідач умови подання не виконав, у
зв'язку з чим прокурор звернувся до
адміністративного суду з позовом.

Задовольняючи вищевказаний позов суд
першої інстанції виходив з того, що
орендар ОСОБА_1 продовжував
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди, звернувся до відповідача з
заявою про поновлення договору оренди
земельної ділянки, крім того
Нікопольською міською радою на адресу
орендаря листа-повідомлення про
заперечення у поновленні договору
оренди направлено не було, отже рішення
Нікопольської міської ради від 09.11.2012
року №50-24/УІ «Про повернення земельної
ділянки до земель Нікопольської
міської ради» є неправомірним та таким,
що суперечить вимогам ст. 33 Закону
України «Про оренду землі».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду, з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно реєстраційного запису №190
державного реєстру правочинів, ОСОБА_1
є власником нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1 (а.с. 97)

З 01 серпня 2008 року між Нікопольською
міською радою та ОСОБА_1 було укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0,1517 га за аналогічною адресою.

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що після
закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору. У разі поновлення
договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

В грудні 2011 року третя особа звернувся
з заявою про продовження дії договору
оренди земельної ділянки за фактичним
розміщенням будівлі кафе за адресою
АДРЕСА_1. При цьому фактично ОСОБА_1
протягом усього періоду фактично
користувався вказаною земельною
ділянкою, зокрема, для обслуговування
нежитлової будівлі розташованої на
вказаній земельній ділянці.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно статті 33 Закону України «Про
оренду землі», у разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди і за відсутності
протягом одного місяця після
закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що відповідачем
лист-повідомлення про заперечення у
поновленні договору оренди землі не
направлявся, натомість, третя особа
ОСОБА_1 фактично продовжував
користуватися вказаною ділянкою.

Таким чином, зібраними у сукупності
доказами та нормами діючого
законодавства підтверджено
неправомірність рішення відповідача
щодо повернення земельної ділянки до
земель Нікопольської міської ради.

Також не знайшли свого підтвердження
доводи апеляційної скарги відповідача,
що підставою для винесення рішення
Нікопольської міської ради від 09.11.2012
року №50-24/У1 стала невідповідність
розміру земельної ділянки зазначеному
у договорі та в плані земельної
ділянки.

З таким твердженням суд погодитись не
може, оскільки підставою для прийняття
оскаржуваного рішення є відсутність
заяви ОСОБА_1 про поновлення договору
оренди, а не відповідність площі
орендованої земельної ділянки. На
підставі викладеного суд робить
висновок, що рішення Нікопольської
міської ради від 09.11.2012 року №50-24/У1 є
таким, що не відповідає вимогам частини
3 ст. 2 КАС України, про що вірно зазначив
суд першої інстанції.

Наведені позивачем в апеляційній
скарзі доводи про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які привели до неправильного
вирішення спору по суті не знайшли
свого підтвердження, тому рішення суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін, а апеляційна скарга - без
задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого
комітету Нікопольської міської ради -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21 травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
11 квітня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова