Справа № 2а-579/11/0407
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2014 рокусправа № 2а-579/11/0407
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
департаменту соціально - гуманітарної
політики Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області на
постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
30. 11. 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
департаменту соціально - гуманітарної
політики Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області в якому просив визнати
неправомірними дії відповідача та
зобовязати здійснити перерахунок
щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 3
категорії в розмірі трьох мінімальних
заробітніх плат за період з 2001 по 2011
роки.

Постановою Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області
від 30 листопада 2011 року позовні
вимоги задоволено повністю. Визнано
протиправними дії відповідача та
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплату щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат за період
з 2001 по 2011 рік відповідно до
ст. 48 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга частково підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що
підтверджується посвідченням (а.с.6).

Спірні правовідносини між сторонами
виникли з приводу застосування норм
законодавства, які регулюють порядок
та розміри виплат щорічної допомоги на
оздоровлення учасникам ліквідації
аварії на ЧАЕС.

Так, позивач, вказуючи на
неправомірність дій відповідача,
посилається на те, що розмір сум, які
підлягають до сплати, повинні
розраховуватися у відповідності до

ст. 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідач, зокрема, вказує на те, що
допомога на оздоровлення виплачена
позивачу у розмірі, передбаченому
Постановою Кабінету Міністрів від 26
липня 1996 р. №836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року №562,
тому підстав для її виплати в більшому
розмірі немає.

Колегія суддів вважає ці висновки
помилковими, оскільки виходячи із
загальних принципів пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
розрахунку пенсії, слід керуватися
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не підзаконним
нормативно-правовим актом.

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що щорічна
допомога на оздоровлення учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії складає
трьох мінімальних заробітних плат.

Отже, позивач є особою, яка має право на
отримання допомоги на оздоровлення, у
розмірах, які визначено Законом, а
відтак має право на звернення до суду
за захистом порушеного такого права.

В той же час, право на звернення до суду
не є абсолютним і може бути обмеженим, в
тому числі і встановленням строків для
звернення до суду.

Відповідно ст. 99 КАС України, в редакції
яка діяла на час отримання одноразової
допомоги на оздоровленні за 2001-2011 роки,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ст.. 100 КАС України, яка діяла на
час розгляду справи у суді першої
інстанції, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
адміністративний позов, у якому
заявлено позовні вимоги про отримання
щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення за 2001-2011 роки, подано до
суду 05.07.2011 року, тобто з пропуском
строку, який встановлено
ст. 99 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
періоду задоволення позовних вимог.
Посилання позивача на ст..268 ЦК України,
відповідно до якої позовна давність не
розповсюджується на вимогу про
відшкодування шкоди, заподіяної
каліцтвом, іншим пошкодженням здоров'я
або смертю, є необґрунтованими,
оскільки предметом позову є не
відшкодування шкоди, а виплата
соціальної допомоги, яка встановлена
державою.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача
нарахувати та сплатити грошову щорічну
допомогу на оздоровлення за 2001-2010 роки
у розмірі встановленому ст. 48 "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - залишити
без розгляду.

Разом з тим, позивач, враховуючи час
звернення до суду з позовом, має право
на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі, який визначено
ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за 2011 рік.

У зв'язку з чим, заявлені вимоги в цій
частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, п.4 ст. 202,
ст. 205, ст. 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Постанову Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
30. 11. 2011 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії щодо не
проведення перерахунку та не виплаті
щорічної одноразової допомоги за
оздоровлення за 2011 рік в розмірах
передбачених ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати здійснити перерахунок та
виплатити щорічну одноразову допомогу
на оздоровлення у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат,
відповідно до положень ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік, з урахуванням
виплачених сум вказаної допомоги.

Позовні вимоги щодо зобов'язання
здійснити перерахунок та виплатити
щорічну одноразову допомогу на
оздоровлення за 2001-2010 роки, передбачену
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з
часу її проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай