Справа № 805/3013/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченка
А.В., Бабаш Г.П., Дмитрієві В.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
справа №805/3013/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією у складі
суддів:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Гайдара А.В.

Чебанова О.О.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно

Державної
реєстраційної служби України

Нілової
Ангеліни Олександрівни

на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду

від 14 травня 2014
року (повний текст складений та

підписаний
19 травня 2014 року)

по адміністративній справі №
805/3013/14 (суддя Козаченко А.В.)

за позовом ОСОБА_4

до Реєстраційної
служби Ворошиловського районного

управління
юстиції м. Донецька,

Державного
реєстратора прав на нерухоме майно

Державної
реєстраційної служби України

Нілової
Ангеліни Олександрівни

про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити

певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року задоволений адміністративний
позов ОСОБА_4 (далі позивач у справі) до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька (далі реєстраційна служба,
відповідач у справі), Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Нілової Ангеліни
Олександрівни (далі державний
реєстратор) про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити певні дії.
Визнане протиправним рішення
Державного реєстратора Державної
реєстраційної служби України Нілової
Ангеліни Олександрівни про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень від 20 травня 2013 року № 2418438,
зобов'язано Державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
України зареєструвати право власності
на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4 (арк. справи 54-56).

Ухвалюючи постанову суд першої
інстанції виходив з того, що у
відповідача у даному випадку на
підставі рішення суду виник обов'язок
зареєструвати право власності на
вищевказане нерухоме майно за
позивачем.

В апеляційній скарзі посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
скаржник просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року, ухвалите нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі. Апеляційну скаргу
відповідач обґрунтовує тим, що
зобов'язавши відповідача провести
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, суд фактично вирішує
питання про визнання права власності
на нерухоме майно за позивачем, що не
відноситься до компетенції
адміністративного суду (арк. справи
58-59).

Відповідно до частини першої статті 195
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Реєстраційна служба Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька є структурним підрозділом
Укрдержреєстру - головного органу у
системі центральних органів
виконавчої влади, який з 1 січня 2013 року
реалізує повноваження у сфері
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
визначені вимогами Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та є
суб'єктом владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладені обов'язки щодо державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією речових прав на нерухоме
майно всіх форм власності, їх обтяжень
та правочинів щодо нерухомості
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року №1952-IV (далі Закон №1952-IV)
та Порядком державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 року
№ 703 (далі Порядок №703).

З матеріалів справи вбачається, що
Пролетарський районний суд м. Донецька
рішенням від 30 серпня 2013 року по справі
№ 2/262/1767/2013 визнав за позивачем право
власності на однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене судове
рішення набрало законної сили 10
вересня 2013 року, про що свідчить
відповідна довідка. В матеріалах
справи відсутні докази щодо зміни або
скасування вищевказаного судового
рішення.

Для реалізації прав та обов'язків, що
виникли на підставі вищевказаного
судового рішення, позивач 4 лютого 2014
року звернувся з відповідною заявою до
Реєстраційної служби Ворошиловського
районного управління юстиції м.
Донецька з питання реєстрації права
власності на нерухоме майно, яке
вказано вище.

Заява позивача про реєстрацію права
власності передана Реєстраційною
службою Ворошиловського районного
управління юстиції м. Донецька на
розгляд до Укрдержреєстру.

Рішенням відповідача від 5 лютого 2014
року № 10638048 відмовлено позивачу у
державній реєстрації права власності
на підставі того, що у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно міститься
запис про державну реєстрацію права
власності на зазначену квартиру за
іншою особу та рішенням суду від 30
серпня 2013 року зазначений запис не
скасовано, право власності не
припинено, що унеможливлює встановити
відповідність заявлених прав поданим
документам та відомостям Державного
реєстру прав.

Проте, колегія суддів зазначає, що
діючим законодавством України
державному реєстратору не надано
повноважень щодо тлумачення рішень
суду, надання рішенням правової оцінки.

За вимогами статті 3 Закону №1952-IV
державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Державна
реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону №1952-IV обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі
в особі органів, уповноважених
управляти державним майном, іноземцям
та особам без громадянства, іноземним
юридичним особам, міжнародним
організаціям, іноземним державам, а
також територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: разом з іншим, право власності на
нерухоме майно.

Згідно з статтею 16 Закону №1952-IV, заява
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав, на території якого
розміщений об'єкт нерухомого майна або
більша за площею його частина. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень подаються документи, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення відповідних прав, та
документ, що підтверджує оплату послуг
з державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

Частиною першою статті 19 Закону №1952-IV
визначено, що державна реєстрація прав
проводиться разом з іншим на підставі:
рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 24 Закону №1952-IV передбачено, що
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано. Відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Частиною третьою цієї норми визначено,
що відмова у державній реєстрації прав
з підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

З системного аналізу наведених норм
вбачається, що у відповідачів виник
обов'язок щодо реєстраціє права
власності.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на те, що рішенням суду
першої інстанції суд фактично вирішив
право позивача на нерухоме майно,
оскільки в матеріалах справи міститься
рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 30 серпня 2013 року по
справі № 2/262/1767/2013, яким визнано за
позивачем право власності на нерухоме
майно, яке є предметом спору у цій
справі.

Згідно з частиною другою статті 13
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI судове
рішення, яким закінчується розгляд
справи в суді, ухвалюється іменем
України. Судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку, що у
відповідачів виник обов'язок
зареєструвати право власності на
вищевказане нерухоме майно за
позивачем та ними безпідставно
відмовлено в реєстрації права
власності на підставі рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 30 серпня 2013 року по справі
№ 2/262/1767/2013.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 24, 94, 184, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Нілової Ангеліни
Олександрівни на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року у справі № 805/3013/14 -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року у справі № 805/3013/14 - залишити без
змін.

Ухвала постановлена та підписана 10
червня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Р.Ф. Ханова

Судді:
А.В. Гайдар

О.О. Чебанов