Справа № 817/365/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"05" червня 2014 р.
Справа № 817/365/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "02" квітня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "СОМ 70" до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "СОМ 70".

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
форми "Р" № від 04.03.2013 року та
форми "В4" № від 04.03. 2013 року.

Присуджено на користь позивача із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 277 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі Державна
податкова інспекція у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду та прийняти
нову - про відмову у задоволенні позову.
Зокрема, апелянт посилається на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам, встановленим під час
перевірки, саме те, що господарські
операції ТОВ "СОМ 70" із його
контрагентом СПД ОСОБА_3 не
підтверджені первинними
бухгалтерськими документами, є
безтоварними та були спрямовані на
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій з надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема з метою штучного формування
податкового кредиту, та не мають
реального товарного характеру.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "СОМ 70" зареєстроване
як юридична особа, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи, виданим виконавчим
комітетом Рівненської міської ради від
08.04.2010 року. Позивач є платником податку
на додану вартість відповідно до
свідоцтва № 100347156 від 01.09. 2011 року (т. 1
а.с. 192, 193).

За результатами позапланової
документальної виїзної перевірки
правомірності нарахування ТОВ "СОМ 70"
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту у рядку 24
декларації за червень 2013 року, складено
акт № 617/17-16-15-01/37023056 від 22 серпня 2013
року (т. 1 а.с. 7-15).

На підставі вказаного акту, ДПІ у м.
Рівному прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 04.03. 2013 року, яким, із посиланням на
п. 54.3 ст.54, абз.2 п.123.1 ст. 123, п. 198.1, п. 198.3, п.
198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 138520,00 грн., з яких 110816,00
грн. - основного платежу та 27704,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Також, прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "В4" №
від 04.03. 2013 року, яким, із посиланням на
п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6
ст.198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, позивачу
зменшено суму від'ємного значення суми
податку на додану вартість за червень
2013 року у розмірі 687777,00 грн. (т. 1 а.с. 16, 17).

Суд першої інстанції перевіряючи
правомірність прийняття зазначених
податкових повідомлень рішень прийшов
до висновку, що їх прийнято всупереч
вимог податкового законодавства та без
урахування усіх обставин по справі.

Так, оспорювані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі висновків відповідача про
безпідставне включення позивачем до
податкового кредиту з ПДВ, сум по
безтоварним господарським операціям
згідно Договору від 20.06.2011 року про
участь в інвестуванні будівництва
Адміністративного центру за адресою:
м.Рівне, вул. Соборна,348, укладеного з
СПД ОСОБА_3 та договорів оренди
приміщення і водопостачання у розмірі
798503,00 грн. Окрім того, завищення залишку
від'ємного значення, який включається
до складу податкового кредиту
наступного звітного періоду за
листопад 2012 року на суму 11 грн.

Надаючи правову оцінку податковим
повідомленням-рішенням форми "Р" №
від 04.03.2013 року та форми "В4" №
від 04.03.2013 року, суд першої
інстанції не погодився з вказаними
висновками, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та СПД ОСОБА_3 20 червня 2011
року було укладено Договір про участь в
інвестуванні будівництва
адміністративного центру за адресою:
АДРЕСА_1 (т. 1 а.с 179-181).

На виконання умов даного Договору, ТОВ
"СОМ 70" було здійснено інвестиції у
будівництво адміністративного центру
на загальну суму 4791015,00 грн. у тому числі
ПДВ - 798502,50 грн. Вказані обставини
підтверджуються первинними
документами, дослідженими судом першої
інстанції, зокрема, копіями
банківських виписок (т. 1 а.с. 74-93); копією
Журналу-ордеру і Відомості по рахунку
631 за період з 01.01. 2011 року по 31.12. 2013 року
(т. 1 а.с. 94); податковими накладними (т. 1
а.с. 46-73).

Виконання будівельно-монтажних робіт
відповідно до внесених інвестицій
підтверджено долученими до матеріалів
справи Довідками про вартість
виконаних будівельних робіт та Актами
приймання виконаних будівельних робіт
(т. 1 а.с. 94-155, 224-250, т. 2 а.с. 1-28).

Окрім того, як убачається з матеріалів
справи, між ТОВ "СОМ 70" та СПД ОСОБА_3
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення від 12.04. 2010 року (т. 1 а.с. 222-223).
Згідно даного договору Орендодавець
(СПД ОСОБА_3) зобов'язується передати
орендареві у строкове платне
користування приміщення, розташоване у
АДРЕСА_2 на мансардному поверсі,
загальною площею 39 м. кв., а Орендар (ТОВ
"СОМ 70") зобов'язується прийняти це
майно, своєчасно сплачувати орендну
плату та після припинення цього
договору повернути орендоване майно
Орендодавцеві в належному стані (т. 1
а.с. 222-223).

На виконання Договору оренди
нежитлового приміщення від 12.04.2010 року,
СПД ОСОБА_3 надавалося нежитлове
приміщення в оренду під офіс позивача,
що підтверджується копіями податкових
накладних (т. 2 а.с. 69-83).

Розрахунки за оренду нежитлового
приміщення були проведені повністю
відповідно до виписок банку (т. 2 а.с.
67-68).

Також, судом першої інстанції
встановлено, що між ТОВ "СОМ 70" та
Рівненським обласним виробничим
комунальним підприємством
водопровідно-каналізаційного
підприємства "Рівнеоблводоканал"
укладено Договір на подачу води з
комунального водопроводу та прийняття
стічних вод у комунальну каналізацію №
668 від 01.10. 2010 року (т. 2 а.с. 29-32).

На виконання умов даного Договору,
водоканалом забезпечувалося
водопостачання абонента за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджуються копіями
рахунків на оплату за водопостачання
та водовідведення (т. 2 а.с. 40-56) та
копіями податкових накладних (т. 2 а.с.
57-66).

На час перевірки, розрахунки за
водопостачання та водовідведення були
проведені повністю відповідно до
виписок банку (т. 2 а.с. 33-39).

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
позивачем правомірно віднесено до
податкового кредиту суми податкового
зобов»язання за вказаними
господарським операціями, оскільки
вони підтверджені первинними
документами, оформленими відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", інвестування та придбання
позивачем послуг відображено в
бухгалтерському та податковому обліку.

Досліджені судом первинні документи
розкривають зміст господарських
операцій, підтверджують реальність
руху активів позивача, а тому, вказані
документи є первинними документами в
розумінні закону, які належить
складати для даного виду господарських
операцій, а відтак є належними та
допустимими доказами відповідно до
приписів статті 70 КАС України, які
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено факт використання
позивачем у власній господарській
діяльності результатів інвестицій,
оскільки Договором про участь в
інвестування будівництва
адміністративного центру від 20.06. 2011
року передбачено, що відповідно до п. 1.3
вказаного Договору позивачу підлягає
передачі у власність 86 % від загальної
площі збудованого об'єкту. Також,
використання позивачем у власній
господарській діяльності послуг
оренди та водопостачання передбачено
відсутністю у власності офісного
приміщення та необхідністю
водопостачання на об'єкті будівництва.

Такі дії позивача узгоджуються з п.п.
"а", "б" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України.

Також, статтею 201 Податкового кодексу
України визначені основні положення
щодо податкової накладної, зокрема,
вказані обов'язкові вимоги до змісту
податкової накладної. У п. 201.8 вказаної
норми встановлено, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серія НОМЕР_4 від 06.04. 2010 року та Виписки
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців від
05.12. 2011 року, вбачається, що контрагент
позивача СПД ОСОБА_3 знаходився на
момент господарських операцій і досі
перебуває в Єдиному державному
реєстрі. Відповідно до даних вказаних у
акті перевірки, вид діяльності СПД
ОСОБА_3 за КВЕД: 41.20 Будівництво
житлових і нежитлових будівель (т. 1 а.с.
11 (на звороті), 189, 190).

Окрім того, СПД ОСОБА_3 у встановленому
порядку був зареєстрований платником
податку на додану вартість із правом
виписування податкових накладних, та
має свідоцтво платника податку на
додану вартість за НОМЕР_5,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_3, видане 28.12.2011 року ДПІ у
Рівненському районі (т. 1 а.с. 191).

Отже, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що СПД ОСОБА_3
на час вчинення господарських
операцій володів необхідною право та
дієздатністю, а наявні в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відмомості,
відповідно до статті 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців",
вважаються достовірними та можуть бути
використані у спорі з третьою особою.

Суд першої інстанції правильно не
прийняв до уваги доводи податкового
органу про те, що господарські операції
з СПД ОСОБА_3 є безтоварними та були
спрямовані на проведення транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій з надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема з метою
штучного формування податкового
кредиту, та не мають реального
товарного характеру.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Отже, якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання зі сплати податку до
бюджету, не подав звітність, або не
знаходиться за місцем своєї
реєстрації, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку права на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
податкового кредиту та має всі
документальні підтвердження його
розміру.

Такі висновки суду узгоджуються з
правовою позицією, висвітлену у
рішенні Європейського суду з прав
людини від 22.01. 2009 року у справі "БУЛВЕС"
АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) .

Окрім того, судом першої інстанції були
досліджені первинні документи, що
містять відомості про обставини, які є
предметом доказування у цій справі, та
пов'язані з рухом активів, виконанням
зобов'язань, що описані вище, останні
відповідають змісту, відображеному в
укладених платником податку договорах,
та підтверджують обґрунтованість
визначення податкового кредиту з
податку на додану вартість на суму
798503,00 грн., а тому податковий орган
прийшов до безпідставного висновку
щодо завищення залишку від'ємного
значення (рядок 24) декларації з ПДВ за
червень 2013 року на 687777,00 грн. та
заниження суми ПДВ яка підлягала
нарахуванню та сплаті в бюджет (рядок 25)
у розмірі 110816,00 грн.

Так само, є правильними висновки суду
першої інстанції щодо безпідставного
завищення залишку від'ємного значення
який включається до складу податкового
кредиту наступного звітного періоду за
листопад 2012 року на суму 11 грн. ,
оскільки в даному випадку доводи
відповідача є необґрунтованими та не
відповідають нормам матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Відповідно до глави 4 Податкового
кодексу України суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим кодексом в
праві визначати платник податків та у
випадках передбачених податковим
законодавством - контролюючий орган.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зважаючи на вказаний конституційний
принцип, суд не може підміняти
державний орган, приймаючи замість
нього рішення, та давати вказівки, які б
свідчили про вирішення питань, які
належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень.

За наведених обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідач при прийнятті
податкових повідомлень-рішень форми "Р"
№ від 04.03.2013 року та форми "В4" №
від 04.03. 2013 року, діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не в
спосіб, визначений чинним
законодавством, а вказані податкові
повідомлення-рішення є протиправним,
такими, що прийняті без урахування всіх
обставин, які мають значення для
прийняття рішення, а тому підлягають
скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області Міністерства
доходів і зборів України залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"02" квітня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "06" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "СОМ 70" вул.
Г. Мазепи,4а/6а,м.Рівне,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області Міністерства
доходів і зборів України вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,