Справа № 806/2207/14
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
Житомир справа № 806/2207/14

час прийняття: 10 год. 30 хв.
категорія 10.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

за участі секретаря Слісарчука Б.Я.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Тягунової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в
якому просить:

- визнати неправомірними дії
Департаменту праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації щодо
відмови у видачі дозволу на
перереєстрацію на ім"я ОСОБА_1
автомобіля "BMW 316", кузов НОМЕР_1, 1993 року
випуску та зобов"язати відповідача
надати зазначений дозвіл без сплати
мита та інших податків (зборів);

- продовжити шестимісячний термін,
встановлений законодавством, для
залишення у користуванні ОСОБА_1
автомобіля "BMW 316", кузов НОМЕР_1, 1993 року
випуску, ввезеного як гуманітарна
допомога інваліду ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обгрунтування заявлених позовних
вимог зазначив, що на підставі наказу
начальника Головного управління праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації № 122-В від 29 серпня 2003
року його батько, ОСОБА_4, отримав як
гуманітарну допомогу автомобіль "BMW 316",
кузов НОМЕР_1, 1993 року випуску.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, у
зв"язку з чим, позивач звернувся до
відповідача із заявою про надання
дозволу на переоформлення автомобіля
марки "BMW-316", 1993 року випуску, на своє
ім'я, однак листом № 1710/02 від 18.04.2014 року
у задоволенні заяви було відмовлено.
Позивач вважає зазначені вище дії
відповідача неправомірними, оскільки
на час смерті батька він проживав разом
з ним та був зареєстрований за місцем
постійного його прозивання. Крім того,
є інвалідом. Зазначив, що вказані
обставини у відповідності до вимог
законодавства є підставою для
здійнення спірної перереєстрації.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав повністю і просив їх
задовольнити.

Представник відповідача просила в
задоволенні позовних вимог відмовити у
зв"язку з їх безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Встановлено, що на підставі наказу
начальника Головного управління праці
та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації № 122-В від 29 серпня 2003
року інваліду ІІ групи загального
захворювання ОСОБА_4 було видано
автомобіль марки "BMW-316", 1993 року випуску,
кузов НОМЕР_1, який надійшов як
гуманітарна допомога (а.с.31).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 помер.

Після смерті свого батька ОСОБА_1
звернувся до відповідача із заявою, у
якій просив надати дозвіл на
переоформлення автомобіля марки "BMW-316",
1993 року випуску, кузов НОМЕР_1, на його
ім'я (а.с.19).

Судом встановлено, що листом
Департаменту праці та соціального
захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації №
1710/02 від 18.04.2014 року позивачу було
відмовлено у наданні дозволу на
відчуження зазначеного вище
автомобіля на підставі пункту 41
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів від 19
липня 2006 року № 999 (а.с.11).

Досліджуючи спірні правовідносини,
судом встановлено наступне.

Встановлено, що на момент видачі ОСОБА_4
спірного автомобіля діяв Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 999 від 08 вересня 1997
року, відповідно до пункту 37 якого,
після смерті інваліда автомобіль, яким
він був забезпечений безплатно або на
пільгових умовах, залишається його
сім'ї та знімається з обліку в органах
соціального захисту населення.
Перереєстрація автомобіля на ім'я
одного з членів сім'ї інваліда, який на
час смерті інваліда проживав разом з
ним, проводиться Державтоінспекцією з
дозволу органу соціального захисту
населення, де інвалід перебував на
обліку як власник транспорту.

Постанова Кабінету Міністрів України
№ 999 від 08 вересня 1997 року "Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями" втратила
чинність згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України від 19 липня 2006 року N
999 "Про затвердження Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями".

Згідно з пунктом 41 цього Порядку, за
бажанням інвалідів головні управління
соціального захисту можуть
забезпечувати їх автомобілями,
ввезеними в Україну і визнаними в
установленому порядку гуманітарною
допомогою, без права продажу,
дарування, передачі (в тому числі за
довіреністю) іншій особі. Автомобіль,
отриманий головним управлінням
соціального захисту як гуманітарна
допомога для конкретного інваліда,
який перебуває на обліку, видається
безоплатно такому інваліду (за його
згодою або за згодою законного
представника недієздатного інваліда),
дитині-інваліду (за згодою її законного
представника) незалежно від черговості
на десятирічний строк, визначений з
дати видачі, із зняттям з обліку. Після
смерті інваліда автомобіль, отриманий
як гуманітарна допомога, повертається
(вилучається) головному управлінню
соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та
переробку металобрухту, або видається
в порядку черговості інваліду, який
перебуває на обліку.

Тобто, вказаний Порядок не передбачає
перереєстрації автомобіля на ім'я
одного з членів сім'ї інваліда після
його смерті.

Судом встановлено, що предметом і
підставою вимог позивача є надання
дозволу на переоформлення автомобіля,
наданого як гуманітарна допомога його
батьку, який помер 20.02.12 року.

Відповідно до пункту 2 мотивувальної
частини рішення Конституційного Суду
України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99,
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Оскільки спірні правовідносини
виникли 20.02.12 року - у день смерті
ОСОБА_4, тому застосуванню підлягають
правові норми, які діяли на час їх
виникнення, а саме - Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями,
затверджений Постановою КМ України від
19 липня 2006 року N 999.

Аналогічна правова позиція викладена в
рішенні Верховного Суду України від 02
лютого 2011 року по справі № 6-17927св10.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Щодо зазначеного позивачем, що він є
інвалідом, а тому у відповідності до
Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями затвердженого Постановою
КМ України від 19 липня 2006 року N 999 має
право на користування спірним
автомобілем, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.41 Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями затвердженого
Постановою КМ України від 19 липня 2006
року N 999, автомобіль, яким інвалід
користувався менше ніж 10 років, після
смерті інваліда може залишитись у
користуванні його сім'ї безоплатно,
якщо в ній є інвалід, у випадках,
зазначених в абзацах третьому - шостому
пункту 16 цього Порядку.

Абзацами 3 - 6 п. 16 зазначеного Порядку
встановлено, що автомобіль, строк
експлуатації якого менше ніж 10 років
(крім випадку, зазначеного в абзаці
другому цього пункту), після смерті
інваліда залишається у користуванні
його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:
мав підстави для забезпечення
автомобілем на час смерті інваліда або
протягом не більше 6 місяців з дня його
смерті; був зареєстрований на час
смерті інваліда за місцем його
реєстрації;н е має іншого автомобіля, у
тому числі отриманого через головне
управління соціального захисту або
управління виконавчої дирекції.

З аналізу зазначених норм права
встановлено, що обов"язковою умовою для
отримання права на користування
автомобілем є, в тому числі,
встановлення члену сім"ї померлого
протягом 6 місяців з дня смерті,
інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
встановлено інвалідність в 2014 році.
Зазначена обставина підтверджується
змістом позовної заяви та підтверджена
позивачем.

За таких обставин, у відповідача
відсутні правові підстави для надання
дозволу на переоформлення спірного
автомобіля.

З наведених вище підстав позовні
вимоги щодо визнання дій Департаменту
праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної
адміністрації щодо відмови у видачі
дозволу на перереєстрацію на ім"я
ОСОБА_1 автомобіля "BMW 316", кузов НОМЕР_1,
1993 року випуску є безпідставними не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 158-163, 186, 244-2, 254 КАС
України, суд -

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 11
червня 2014 р.