Справа № 127/1313/14-а
Суддя: Кашпрук Г. М.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/1313/14-а
Провадження № 2-а/127/337/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2014року
Вінницький міський суд
Вінницької області в складі:
головуючого судді Кашпрука Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.12.2013 року за №1790, -

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернувся з
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення штрафу за
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.12.2013 року за №1790.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що постановою про накладення
штрафу за адміністративне
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 24.12.2013 року за №1790
заступником начальника інспекції з
архітектурно будівельного контролю у
Вінницькій області Фурдипал А.О. на
нього, як директора ТОВ фірма «АЯГіК»,
було накладено штраф у розмірі 8 500 грн.
за порушення вимог ч. 10 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Позивач вважає, оскаржувану постанову
не обґрунтованою, вчиненою без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для її прийняття, упередженою
та недобросовісною.

Зазначені обставини і стали підставою
для звернення до суду із
адміністративним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
посилаючись при цьому на обставини, що
викладені у адміністративному позові.

Представник відповідача за
довіреністю Кирилюк Д.В. проти
адміністративного позову заперечував,
посилаючись на правомірність дій
інспекції при винесенні оскарженої
постанови.

При розгляді справи судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Постановою про накладення штрафу за
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.12.2013 року за №1790 заступником
начальника інспекції з архітектурно
будівельного контролю у Вінницькій
області Фурдипал А.О. на позивача, як
директора ТОВ фірма «АЯГіК» було
накладено штраф у розмірі 8 500 грн. за
порушення вимог ч. 10 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме при
перевірці декларації про готовність
об'єкта до експлуатації за №ВН 3,
зареєстрованої інспекцією 19.10.2011 року
встановлено надання недостовірних
даних.

Відповідно до ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» замовник
відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, та за
експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

Відповідно до ч. 13 ст. 96 КУпАП
експлуатація об'єктів будівництва, які
завершені будівництвом з 19 січня 2012
року та не прийняті в експлуатацію, а
також наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. Діяння, передбачені
частиною одинадцятою цієї статті,
вчинені щодо об'єктів III категорії
складності, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятисот до
шестисот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Виходячи з викладеного вище,
недостовірні дані можна визначити як
інформацію, що належить до однієї з
двох категорій:

1) інформація про суб'єкта, яка була
поширена і сприймається негативно
принаймні певною групою членів
суспільства, що може спричинити
порушення немайнових прав відповідної
особи, при цьому відсутнє чинне рішення
суду щодо
достовірності/недостовірності такої
інформації (презюмовано недостовірна);

2) будь-які дані, недостовірність яких
встановлена судом (доведено
недостовірність).

Таке розділення недостовірних данних
на дві категорії зумовлене суттєвою
різницею в правовому статусі цих
категорій. У першу категорію потрапляє
відповідно до юридичної презумпції, а
це означає, що далеко не всі дані в
цьому масиві фактично є недостовірними
і їх достовірність потенційно може
бути доведена. Друга категорія
перевірена судом на предмет її
достовірності та недостовірність
такої інформації є юридичним фактом.

Так на думку суду, інспекцією невірно
застосовано дані положення закону,
оскільки відповідачем під
недостовірними даними помилково
визначено технічні помилки допущені
замовником при заповнені відомостей у
декларації (описки, граматичні та
арифметичні помилки) це стосується
назви об'єкта, прізвища директора,
невірного (неповного) зазначення дати
та номеру наказу, та ім'я по батькові
інженера проекту.

Щодо невірного зазначення категорії
складності об'єкта то слід зазначити,
що друга категорія складності та третя
відрізняється лише необхідністю
проведення експертиз проектної
документації.

Роботи по виготовленню проектної
документації здійснював генеральний
проектувальник - ФОП ОСОБА_5, яким було
розроблено проект в якому зазначена
категорія складності ІІ та подано
відповідний лист на адресу відповідача
в якому також зазначено ІІ категорія
складності.

Оскільки позивач, не являється
спеціалістом з розробки проектної
документації та не має спеціальних
знань у галузі будівництва на
переконання суду він не може нести
відповідальність за помилки допущені
розробником проектної документації.
Згідно постанови №62 від 23.12.2013 року
саме проектанта ОСОБА_5 було притягнуто
до відповідальності за заниження
категорії складності об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері
містобудування» суб'єкти
містобудування, які здійснюють
проектування об'єктів, експертизу
проектів будівництва, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
передачу замовнику проектної
документації для виконання
будівельних робіт на об'єкті
будівництва, розробленої з порушенням
вимог законодавства, містобудівної
документації, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, у тому числі за не створення
безперешкодного життєвого середовища
для осіб з обмеженими фізичними
можливостями та інших маломобільних
груп населення, незабезпечення
приладами обліку води і теплової
енергії, а також за заниження категорії
складності об'єкта будівництва:
проектна організація - у розмірі
дев'яноста мінімальних заробітних
плат.

Відповідно до ст. 61 Конституції
України, ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Відповідності до вимог ст. 9 КУпАП,
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління, і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10-11 КУпАП,
адміністративне правопорушення
визнається вчиненим умисно, коли особа,
яка його вчинила, усвідомлювала
протиправний характер своєї дії чи
бездіяльності, передбачала її шкідливі
наслідки і бажала їх або свідомо
допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення
визнається вчиненим з необережності,
коли особа, яка його вчинила,
передбачала можливість настання
шкідливих наслідків своєї дії чи
бездіяльності, але легковажно
розраховувала на їх відвернення або не
передбачала можливості настання таких
наслідків, хоч повинна була і могла їх
передбачити.

19.10.2011 року інспекцією зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації за № ВН 3,
торгово-сервісного комплексу по прос.
Юності, 35А, у м. Вінниці - друга черга, в
якій зазначена ІІ категорія складності
і зазначено кількість працюючих 150.

У відповідності до додатку «А» ДCTУ Н Б
В.1.2-16:2013р. НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ
УКРАЇНИ ВИЗНАЧЕННЯ КЛАСУ НАСЛІДКІВ
(ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ) ТА КАТЕГОРІЇ
СКЛАДНОСТІ ОБ'ЄКТІВ БУДІВНИЦТВА, у разі
кількості працюючих більш ніж 100
чоловік даний об'єкт вже відноситься до
ІІІ категорії складності.

А отже, при реєстрації даної декларації
Інспекція Держархбудконтролю у
Вінницькій області мала б перевірити
достовірність даних в частині класу
об'єкту, оскільки посадові особи, що
здійснювали реєстрацію декларації на
відміну від позивача володіють
спеціальними знаннями з цього приводу.

Згідно п. 8 «Порядку виконання
будівельних робіт», затверджених
постановою КМУ від 13.04.2011р. №466
Реєстрації декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" (2806-15).
Відповідно до ст. 4-1 Закону підставами
для відмови у видачі документа
дозвільного характеру є:

подання суб'єктом господарювання
неповного пакета документів,
необхідних для одержання документа
дозвільного характеру, згідно із
встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих
суб'єктом господарювання,
недостовірних відомостей;

негативний висновок за результатами
проведених експертиз та обстежень або
інших наукових і технічних оцінок,
необхідних для видачі документа
дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші
підстави для відмови у видачі
документа дозвільного характеру.

Згідно до положень ст. 5 Закону,
державний реєстратор має право
безоплатно одержувати від дозвільних
органів інформацію, пов'язану з видачею
документів дозвільного характеру, крім
інформації, що становить державну
таємницю. Дозвільний орган
зобов'язаний надавати таку інформацію
державному адміністратору протягом
трьох робочих днів з дня отримання
відповідного запиту; відмовити у
прийнятті заяви на одержання документа
дозвільного характеру та документів,
що додаються до неї, у разі подання
суб'єктом господарювання документів,
необхідних для одержання документа
дозвільного характеру, не в повному
обсязі з наданням обґрунтованої
відповіді (у разі отримання документів
поштою - письмово повідомити заявника).

Відповідно до п.п. 10-12 «Порядку
виконання будівельних робіт»,
затверджених постановою КМУ від
13.04.2011р. №466, інспекція протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації перевіряє повноту даних,
зазначених у декларації та реєструє її.
У разі коли декларація подана чи
оформлена з порушенням установлених
вимог, Інспекція повертає її замовнику
з обґрунтуванням причин повернення у
строк, передбачений для її реєстрації.
Після усунення недоліків, що
спричинили повернення декларації,
замовник може повторно звернутися до
Інспекції для реєстрації декларації.

Однак, відповідних дій перевірки
повноти даних посадовими особами
інспекції вчинено не було.

Відповідно до п. 17-20 «Порядку прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» затвердженого
поставною КМУ від 13.04.2011р. №461
реєстрація декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності". Декларація
приймається в дозвільному центрі за
місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію
декларації здійснює Інспекція за
місцезнаходженням об'єкта на
безоплатній основі. Замовник (його
уповноважена особа) подає особисто
або надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком У разі подання декларації
до дозвільного центру він передає її
Інспекції не пізніше наступного
робочого дня. Один примірник
декларації після проведення
реєстрації повертається замовнику, а
другий - залишається в Інспекції, яка її
зареєструвала. Інспекція перевіряє
протягом десяти робочих днів з дати
подання (надходження) до неї декларації
повноту даних, зазначених у ній, та
реєструє декларацію. У разі коли
декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог,
Інспекція повертає її на
доопрацювання з обґрунтуванням
підстав повернення у строк,
передбачений для її реєстрації. Після
усунення недоліків, що стали підставою
для повернення декларації на
доопрацювання, замовник може повторно
звернутися до Інспекції для реєстрації
декларації.

Згідно ст. 10 Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» керівники
дозвільних органів, посадові особи цих
органів, які відповідно до
законодавства мають повноваження
приймати рішення з питань видачі
документів дозвільного характеру,
міські голови міст обласного та
республіканського Автономної
Республіки Крим значення, голови
районних, районних у містах Києві та
Севастополі державних адміністрацій,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, що
забезпечують організаційне та
матеріально-технічне забезпечення
дозвільних центрів та державного
адміністратора, державні
адміністратори несуть
відповідальність за порушення вимог
законодавства про дозвільну систему у
сфері господарської діяльності у
порядку, встановленому законом.

Отже, органи державної інспекції в
даному випадку намагаються перекласти
відповідальність на замовника
мотивуючи це тим, що було надано
недостовірні дані.

Крім того, заступником начальника
інспекції з архітектурно будівельного
контролю у Вінницькій області при
винесені постанови не було дотримано
норм чинного законодавства Так
відповідно до ст. 278 КУпАП орган
(посадова особа) при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення вирішує такі питання:
чи належить до його компетенції
розгляд даної справи; чи правильно
складено протокол та інші матеріали
справи про адміністративне
правопорушення; чи сповіщено осіб, які
беруть участь у розгляді справи, про
час і місце її розгляду; чи витребувано
необхідні додаткові матеріали; чи
підлягають задоволенню клопотання
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілого, їх законних представників
і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України, що небуло зроблено
відповідачем.

Згідно із ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень.

Відповідно до ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування або
визнання нечинним рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 11,
69 ч.1, 71 ч.2, 86, 94, 158-163, 171-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
винесену заступником начальника
інспекції з архітектурно будівельного
контролю у Вінницькій області Фурдипал
А.О. постанову від 24.12.2013 року за №1790 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. за
адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності

Судові витрати залишити за позивачем.

Постанова суду остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя :

Г.М.Кашпрук