Справа № 2а-5417/2011
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 р. Справа № 2а-5417/2011

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дяченко В.Г.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Милосердного
М.М.,

суддів - Бітова А.І. та
Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу управляння Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від 25
жовтня 2011 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Балтському районі Одеської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, як учасника війни, виплату
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України
(далі УПФУ) в Балтському районі
Одеської області в якому просила
визнати неправомірною бездіяльність
відповідача щодо не нарахування
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
50 % мінімальної пенсії за віком, як
учаснику війни відповідно до положень
частини третьої ст. 14 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
та їх соціальний захист" із змінами і
доповненнями від 23.11.1995 оку № 458/95 ВР
протиправними. А також зобов'язати
відповідача встановити та зробити
нарахування з моменту звернення з цим
позовом підвищення раніше призначеної
пенсії на 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком, як учаснику війни,
відповідно до положень частини третьої
ст. 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії та їх
соціальний захист" із змінами та
доповненнями від 23.11.1995 року № 458/95 ВР та
перерахувати вищевказане підвищення
виходячи із прожиткового мінімуму та
зробити перерахунок і виплату виниклої
заборгованості з 01.01.2007 року враховуючи
раніше виплачене підвищення; відновити
пропущений строк звернення до суду.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 25 жовтня 2011 року,
прийнятою в порядку скороченого
провадження, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду,
начальником УПФУ в Балтському районі
Одеської області подана апеляційна
скарга, в якій зазначається, що вказана
постанова ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є учасником війни, що
підтверджується посвідченням.

Підставою звернення до суду стала
письмова відмова управління ПФУ у
проведені позивачу, як учаснику війни,
перерахунку у підвищені до пенсії у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст.14 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії та їх соціальний захист" із
змінами і доповненнями.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з обґрунтованості позовних
вимог, а тому задовольнив їх. Також, суд
першої інстанції вважав, що на спірні
правовідносини строк позовної
давності не застосовується.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду з огляду на
наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 КАС
України - адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду встановленого
цим Кодексом або іншими Законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Також, відповідно до статті 100 КАС
України (у редакції на час звернення до
суду) адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу своєчасно було відомо про
порушення його прав, оскільки
підвищення до раніше призначеної
пенсії йому виплачувалося щомісячно.

У клопотанні позивача про поновлення
строку звернення до суду відсутні
посилання на поважні причини пропуску
строку, а тому колегія суддів вважає, що
підстави його поновлення відсутні.

За таких обставин, з урахуванням
звернення до суду, колегія суддів
вважає, що права позивача підлягають
захисту починаючи з 07 квітня 2011 року.

Водночас колегія суддів не може
погодитися з рішенням суду першої
інстанції в частині зазначення
кінцевої дати, до якої суб'єкт владних
повноважень мав здійснювати
обчислення пенсії відповідно до вимог
закону, оскільки з самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Згідно попередньої редакції ч.4 ст.14
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
від 31.03.2005 р., що діяла до 05.10.2005 р.,
учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну
військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, іншим
учасникам війни - на 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

В подальшому, відповідно до п.5 Закону
України від 05.10.2005 р. № 2939-ІV "Про
внесення змін до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", частину четверту
статті 14 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" викладено в такій
редакції: "учасникам війни,
нагородженим орденами і медалями
колишнього Союзу РСР за самовіддану
працю і бездоганну військову службу в
тилу в роки Великої Вітчизняної війни,
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, іншим
учасникам війни - на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність."

Згідно п.1 Прикінцевих положень цього
Закону ("Про внесення змін до Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту") - цей
Закон набрав чинності з 01 січня 2006 року,
крім пунктів 2 і 5, які набирають
чинності з 01 липня 2006 року, та пункту 4,
який набрав чинності з 01 січня 2007 року.
Вказані норми Закону не були визнані
неконституційними.

Відповідно до статті 5 КАС України,
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.

Таким чином, з 01 липня 2006 року позивачу,
як учаснику війни, пенсія або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 10
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Згідно матеріалів справи, позивач
отримує вищезазначене підвищення.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість частини позовних
вимог, яка заявлена в межах строку
звернення до суду, та необхідність
відмови в її задоволенні, а також,
необхідність залишення без розгляду
частини позовних вимог, яка заявлена з
пропущенням шестимісячного строку
звернення до суду.

За таких підстав, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
до помилкового і такого, що не
відповідає фактичним обставинам
справи та нормам матеріального та
процесуального права висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи, що судом першої інстанції,
при вирішенні справи, порушені норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, колегія суддів, керуючись п 4 ч.1
ст. 202 КАС України вважає необхідним,
скасовуючи постанову суду першої
інстанції, прийняти по справі нову,
якою у задоволені позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області - задовольнити.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 25 жовтня 2011 року -
скасувати, та прийняти по справі нову
постанову, якою адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії з 01 січня
2007 року по 18 червня 2011 року - залишити
без розгляду.

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії за
період з 18 червня 2011 року - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно, є остаточною та
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий:
Милосердний М.М.

Суддя:
Бітов А.І.

Суддя:
Ступакова І.Г.