Справа № 820/6098/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 р.Справа № 820/6098/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "НПФ-МЕТКОМ" на ухвалу
Харківського окружного
адміністративного суду від 04.04.2014р. по
справі № 820/6098/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НПФ-МЕТКОМ"

до Комітету конкурсних торгів
відділу освіти Лозівської міської ради

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "НПФ-Метком"
звернулося до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просив суд:

- призупинити процедуру закупівлі
товарів за Державні кошти "код 10.11.1 -
м'ясо великої рогатої худоби, свиней,
овець, кіз, коней та інших тварин родини
конячих, свіже чи охолоджене (яловичина
на кістці - 9280 кг.)" Відділу освіти
Лозівської міської ради Харківської
області;

- визнати протиправними та скасувати
рішення відповідача про відхилення
пропозиції конкурсних торгів ТОВ "НПФ-
Метком" на закупівлю "код 10.11.1 - м'ясо
великої рогатої худоби, свиней, овець,
кіз, коней та інших тварин родини
конячих, свіже чи охолоджене (яловичина
на кістці - 9280 кг.)", закріпленого
протоколом № 54 засідання відповідача
щодо відхилення пропозиції конкурсних
торгів на закупівлю від 20.03.2014 року;

- зобов'язати замовника відмінити
відкриті тоги на закупівлю "код 10.11.1 -
м'ясо великої рогатої худоби, свиней,
овець, кіз, коней та інших тварин родини
конячих, свіже чи охолоджене (яловичина
на кістці - 9280 кг.)", що проводились
відповідачем 12 березня 2014 року, на
підставі неможливості усунення
порушень, які виникли через виявлені
порушення законодавства з питань
державних закупівель.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.04.14 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "НПФ-Метком" до
Комітету конкурсних торгів відділу
освіти Лозівської міської ради про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вказану
ухвалу та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного, на
його думку, вирішення спору судом
першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
розглянути справу у порядку письмового
провадження за наявними у справі
доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що спірні правовідносини
виникли на підставі державного
замовлення на закупівлю "код 10.11.1 - м'ясо
великої рогатої худоби, свиней, овець,
кіз, коней та інших тварин родини
конячих, свіже чи охолоджене (яловичина
на кістці - 9280 кг.)".

Відмовляючи у відкритті провадження,
суд першої інстанції виходив з того, що
вирішення даного спору відноситься до
юрисдикції місцевих господарських
суддів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 12 Господарського
процесуального кодексу України,
справи, зокрема у спорах, що виникають
при укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів та з
інших підстав, підвідомчі
господарським судам.

Таким чином, при визначенні
підсудності справи необхідно виходити
з характеру спірних правовідносин,
прав та інтересів, за захистом яких
звернувся позивач.

Позивач подав позов з метою захистити
своє право бути виконавцем державного
замовлення, яке, на його думку, порушене
відповідачем.

Відповідно до частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється, зокрема, на
правовідносини, що виникають у зв'язку
із здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Статтею 3 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної
юрисдикції, яку може бути передано на
вирішення адміністративного суду, є
спір, що виник між суб'єктами
суспільних відносин стосовно їх прав і
обов'язків у правовідносинах, в яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений керувати поведінкою
іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти
відповідно зобов'язані виконувати
вимоги та приписи такого суб'єкта
владних повноважень. У випадку ж коли
суб'єкт, у тому числі орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, не
здійснює у спірних правовідносинах
владних управлінських функцій щодо
іншого суб'єкта, з яким виник спір,
такий спір не має встановлених нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України ознак справи адміністративної
юрисдикції та не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Відповідно до статті 2 Господарського
кодексу України, учасниками відносин у
сфері господарювання є суб'єкти
господарювання, споживачі, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, наділені
господарською компетенцією, а також
громадяни, громадські та інші
організації, які виступають
засновниками суб'єктів господарювання
чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські
повноваження на основі відносин
власності.

Згідно з частиною 6 статті 3 цього
Кодексу, під
організаційно-господарськими
відносинами розуміються відносини, що
складаються між суб'єктами
господарювання та суб'єктами
організаційно-господарських
повноважень у процесі управління
господарською діяльністю.

Відповідно до статті 8 Господарського
кодексу України, держава, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування не є суб'єктами
господарювання. Рішення органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування з фінансових питань, що
виникають у процесі формування та
контролю виконання бюджетів усіх
рівнів, а також з адміністративних та
інших відносин управління, крім
організаційно-господарських, в яких
орган державної влади або орган
місцевого самоврядування є суб'єктом,
наділеним господарською компетенцією,
приймаються від імені цього органу і в
межах його владних повноважень.
Господарська компетенція органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування реалізується від імені
відповідної державної чи комунальної
установи. Безпосередня участь держави,
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування у
господарській діяльності може
здійснюватися лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 13
Господарського кодексу України,
державне замовлення є засобом
державного регулювання економіки
шляхом формування на договірній
(контрактній) основі складу та обсягів
продукції (робіт, послуг), необхідної
для пріоритетних державних потреб,
розміщення державних контрактів на
поставку (закупівлю) цієї продукції
(виконання робіт, надання послуг) серед
суб'єктів господарювання, незалежно
від їх форми власності.

Таким чином, між позивачем та Комітетом
конкурсних торгів відділу освіти
Лозівської міської ради існують
господарські відносини, що виникли на
підставі державного замовлення, де
позивач є суб'єктом господарювання, а
відповідач є суб'єктом, наділеним
господарською компетенцією, який
безпосередньо здійснює
організаційно-господарські
повноваження щодо цього суб'єкта
господарювання.

Отже, заявлений спір до компетенції
судів адміністративної юрисдикції не
відноситься, оскільки вимоги позивача
не стосуються захисту його прав, свобод
та інтересів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади. Відповідач у цих
відносинах владні управлінські
функції по відношенню до позивача не
здійснює, що унеможливлює розгляд
справи адміністративним судом.

Згідно статті 4 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд вирішує
господарські спори у сфері державних
закупівель з урахуванням особливостей,
визначених Законом України "Про
здійснення державних закупівель".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
109 Кодексу адміністративного
судочинства, України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вирішення даного
спору відноситься до юрисдикції
місцевих господарських судів.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
відкритті провадження.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції від 04.04.14 р. відповідає
вимогам ст. 159 КАС України, а тому
відсутні підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"НПФ-МЕТКОМ" залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 04.04.2014р. по
справі № 820/6098/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.