Справа № 826/2863/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2863/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Степанюка А. Г., Шурка О. І.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
зобов'язання вчинити дії, за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08.05.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся з позовом до ДПІ у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про вилучення з інформаційних баз
даних органів податкової служби акт
про проведення перевірки від 26.04.2013
року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.05.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким позов залишити без
задоволення в повному обсязі.

В судове засідання з'явився
представник апелянта, вимоги
апеляційної скарги підтримав,
наполягав на задоволенні.Представник
позивача просила залишити постанову
суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, позивача,
перевіривши матеріали справи, доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи з того, що
під час судового розгляду позивачем
доведено належними та достатніми
доказами протиправність дій
податкового органу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_2 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено Акт
№844/17-10/НОМЕР_1 від 26.04.2013 року.

На підставі вказаного акта перевірки,
ДПІ здійснено коригування в
електронних базах даних сум податкових
зобов'язань та сум податкового кредиту
позивача за період травень 2012, вересень
2012, жовтень 2012.

Податкових повідомлень-рішень про
визначення сум грошових зобов'язань
позивача у встановленому податковим
законодавством порядку не виносилося.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Згідно з п. 75.1.2 ст. 75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Пунктом 78.1 ст. 78 ПК України встановлено,
що документальна позапланова
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з таких обставин: за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, якщо
платник податків не надасть пояснення
та їх документальні підтвердження на
обов'язків письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту;
платником податків не подано в
установлений законом строк податкову
декларацію або розрахунки, якщо їх
подання передбачено законом; платником
податків подано органу державної
податкової служби уточнюючий
розрахунок з відповідного податку за
період, який перевірявся органом
державної податкової служби; виявлено
недостовірність даних, що містяться у
податкових деклараціях, поданих
платником податків, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня отримання запиту;
платником податків подано в
установленому порядку органу
державної податкової служби
заперечення до акта перевірки або
скаргу на прийняте за її результатами
податкове повідомлення-рішення, в яких
вимагається повний або частковий
перегляд результатів відповідної
перевірки або скасування прийнятого за
її результатами податкового
повідомлення-рішення у разі, коли
платник податків у своїй скарзі
(запереченнях) посилається на
обставини, що не були досліджені під
час перевірки, та об'єктивний їх
розгляд неможливий без проведення
перевірки; розпочато процедуру
реорганізації юридичної особи (крім
перетворення), припинення юридичної
особи або підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом платника податків або подано
заяву про зняття з обліку платника
податків; платником подано декларацію,
в якій заявлено до відшкодування з
бюджету податок на додану вартість, за
наявності підстав для перевірки,
визначених у розділі V цього Кодексу,
та/або з від'ємним значенням з податку
на додану вартість, яке становить
більше 100 тис. гривень; щодо платника
податку подано скаргу про ненадання
таким платником податків податкової
накладної покупцю або про порушення
правил заповнення податкової
накладної у разі ненадання таким
платником податків пояснень та
документального підтвердження на
письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти
робочих днів з дня його отримання;
отримано постанову суду (ухвалу суду)
про призначення перевірки або
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні; органом
державної податкової служби вищого
рівня в порядку контролю за діями або
бездіяльністю посадових осіб органу
державної податкової служби нижчого
рівня здійснено перевірку документів
обов'язкової звітності платника
податків або матеріалів
документальної перевірки, проведеної
контролюючим органом нижчого рівня, і
виявлено невідповідність висновків
акта перевірки вимогам законодавства
або неповне з'ясування під час
перевірки питань, що повинні бути
з'ясовані під час перевірки для
винесення об'єктивного висновку щодо
дотримання платником податків вимог
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; у разі отримання
інформації про ухилення податковим
агентом від оподаткування виплаченої
(нарахованої) найманим особам (у тому
числі без документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
неукладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно із законом, а також здійснення
особою господарської діяльності без
державної реєстрації.

Враховуючи вказану норму, перевірка
позивача проведена за відсутності
підстав, передбачених пунктом 78.1
статті 78 ПК України, що вказує на
протиправність дій податкового органу.

Підпунктом 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ПК України
надано право платникам податків
оскаржувати в порядку, встановленому
цим Кодексом, рішення, дії
(бездіяльність) контролюючих органів
(посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження: дій службової особи
податкового органу, які пов'язані з
порушенням порядку проведення
перевірки; дій, які полягають у
перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу; дій
щодо проведення перевірки без
установлених законом підстав та/або з
порушенням вимог чинного
законодавства тощо.

У відповідності до п. 86.1 ст. 86 ПК України
результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 ПК
України на підставі акта перевірки
податковим органом приймається
податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 74 ПК України,
податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів.

Однак, як встановлено, відповідач на
підставі висновків Акта перевірки
змінив дані, задекларовані ФОП-ОСОБА_2 у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за період травень,
вересень, жовтень 2012, що суперечить
загальним засадам оподаткування та
нормам Податкового кодексу України.

Висновки Акта перевірки не можуть бути
підставою для внесення змін до
податкової звітності з податку на
додану вартість, без прийняття
відповідного рішення податкового
органу.

Після складання Акту перевірки
податковим органом в автоматизованій
базі даних було відображено результати
проведеного контрольного заходу та
відкореговано показники позивача за
перевірений період.

За наслідками перевірки без прийняття
податкового повідомлення-рішення
податковим органом було відкореговано
податкові зобов'язання позивача, що є
протиправним.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину (ст. 204 Цивільного кодексу
України). Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин). Тому,
висновки відповідача в акті щодо
недійсності правочинів позивача є
неправомірними.

Відтак, ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві зобов'язана
вилучити з інформаційних баз даних
органів податкової служби акт про
проведення перевірки від 26.04.2013 року.

Таким чином, апелянтом не було надано
доказів на підтвердження вимог
апеляційної скарги, а висновки суду
першої інстанції є такими, що
відповідають вимогам закону і доводами
апеляційної скарги не спростовуються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позову, через що постанову
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 08.05.2014 року по справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
зобов'язання вчинити дії - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 08.05.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 10.06.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
А. Г. Степанюк

О. І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 10.06.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Шурко О.І.

Степанюк А.Г.