Справа № 591/207/14-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 591/207/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Шевцової
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від
25.03.2014р. по справі № 591/207/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернулася до
Зарічного районного суду м. Суми з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сумах (далі - відповідач), в якому
просила суд:

- визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах про
відмову здійснити перерахунок раніше
призначеної на підставі ст. 37 Закону
України "Про державну службу" пенсії
державного службовця ОСОБА_2 з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально - побутових питань
та винагороди за вислугу років у
розмірі 40%, що зазначені у довідках від
20.11.2013 року № 122/05 та № 123/05 Головного
управління Міндоходів у Сумській
області.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах починаючи з 01.12.
2013 року здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 раніше призначеної на
підставі ст. 37 Закону України "Про
державну службу" пенсії державного
службовця у розмірі 86 відсотків з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально-побутових
питань та винагороди за вислугу років у
розмірі 40%, що зазначені у довідках від
20.11.2013 року № 122/05 та № 123/05 Головного
управління Міндоходів у Сумській
області.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що матеріальна допомога та
грошова винагорода, надбавка за
вислугу років входять до системи
оплати праці державного службовця,
тому повинні враховуватись під час
призначення пенсії.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 25.03.2014 року адміністративний
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в. м. Сумах про
відмову здійснити ОСОБА_2 перерахунок
пенсії державного службовця,
призначеної на підставі ст.37 Закону
України "Про державну службу".

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в. м. Сумах, починаючи з
01.12.2013 року здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсію державного
службовця на підставі ст.37 Закону
України "Про державну службу" з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, матеріальної допомоги
на вирішення соціально - побутових
питань та надбавки за вислугу років
встановленої державним податковим
органом у розмірі 40% посадового окладу
згідно довідок Державної податкової
служби від 20.11.2013 року №12205 та №12305, з
урахуванням проведених раніше виплат.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ОСОБА_2 працювала у
Державній податковій адміністрації у
Сумській області на посаді головного
податкового ревізора інспектора.

05.01.2013 року ОСОБА_2 була призначена
пенсія державного службовця
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу" в зв'язку з
досягненням пенсійного віку.

Стаж її роботи становить 19 років 04
місяців 18 днів, розмір надбавки за
вислугу років - 25%.

При обчисленні розміру пенсії
відповідачем прийнята до розрахунку
надбавка за стаж державної служби,
розрахована згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року у
розмірі 20% посадового окладу з
урахуванням надбавки за звання.

20.11.2013 року ОСОБА_2 отримала довідки
Державної податкової служби №122/05 та
№12305 про складові заробітної плати,
згідно якої вище перелічені виплати
включено до складу доходів, з яких
сплачувався єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

09.12.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Управління Пенсійного фонду в м. Сумах
з заявою про перерахунок пенсії
державного службовця, призначеної на
підставі ст.37 Закону України "Про
державну службу", з урахуванням довідок
Державної податкової служби від 20.11.2013
року №122/05 та №12305

23.04.2013 року Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах прийнято рішення про
відмову у здійсненні перерахунку
пенсії та листом №742/І повідомлено про
прийняте рішення.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не надано суду доказів в
обґрунтування правомірності своїх дій,
а тому Управління Пенсійного фонду в м.
Сумах при відмові у розрахунку
призначеної пенсії за віком відповідно
до Закону України "Про державну службу"
відносно позивача діяло не в межах
законодавства України, а саме
спеціальних норм, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
№ 1058-ІУ та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ, чим
було порушено пенсійні права ОСОБА_2,
які підлягають захисту.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

За змістом ст. 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР "Про
оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 зазначеного Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №
3723-ХІІ передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входили до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону № 1788-ХІІ
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІУ визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно із зазначеним Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що висновок
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах про те, що матеріальна
допомога, на яку нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, однак яка не включається
до складу заробітної плати державного
службовця, не враховується при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком порушення правил
застосування норм права: перевагу було
надано положенням законів № 3723-ХІІ та
№ 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є
загальними. У той же час перевагу мають
спеціальні норми, що визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
№ 1058-ІУ та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем не доведено
правомірність відмови ОСОБА_2
здійснити перерахунок пенсії
державного службовця, на підставі ст. 37
Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Зарічного районного суду м. Суми від
25.03.2014 року відповідає вимогам ст. 159 КАС
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків, щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми від 25.03.2014р. по справі № 591/207/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В.