Справа № 809/1582/14
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

809/1582/14

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2014 р. Справа № 809/1582/14

м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області до Івано-Франківської крайової організації української партії про припинення юридичної особи

В С Т А Н О В И В:

22.05.2014 року Державна податкова інспекція ( далі-ДПІ) у м.Івано-Франківську Головного управління( далі-ГУ) Міндоходів в Івано-Франківській області звернулася з адміністративним позовом до Івано-Франківської крайової організації української партії про припинення юридичної особи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Івано-Франківська крайова організація української партії підлягає припиненню згідно ч.2 ст.38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”, у зв’язку з тим, що відповідач не подає органам державної податкової служби податкової звітності у відповідності до закону.

23.05.2014 року судом відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі та на виконання вимог частини 3 статті 183-2 КАС України відповідачу за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів та запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали подати заперечення проти позову або заяву про визнання позову. Вказану ухвалу суду відповідачем отримано 29.05.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

У встановлений частиною 3 статті 183-2 КАС України строк правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому останні підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстровано Івано-Франківську крайову організацію української партії.

Згідно підпункту 20.1.12 пункту 20.1 статті 20 Податкового Кодексу України (далі-ПК) України органам державної податкової служби надано право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб’єктів господарювання.

Відповідно до підпункту 16.1.2, підпункту 16.1.3 статті 16 ПК України платник податків зобов’язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно пункту 49.2 статті 49 ПК України платник податків зобов’язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідок ДПІ у м.Івано-Франківську ( а.с.5-6) відповідач не подає звітність до податкового органу більше року, та станом на 15.04.2014 року немає заборгованості із сплати податків і зборів.

Відповідно до ст.49 Господарського кодексу України підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно з частиною першою ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі ст. 239 Господарського кодексу України до таких санкцій, зокрема, віднесено скасування державної реєстрації та ліквідація суб’єкта господарювання.

Пунктом 1 ст. 247 Господарського кодексу України передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно пункту 67.2 статті 67 ПК України органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення.

Таким чином вимога позивача щодо припинення юридичної особи відповідача є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” копію постанови, направити державному реєстратору Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, рішення суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Кафарський В.В.