Справа № 2а-9076/2011
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2014 рокусправа № 2а-9076/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В.
Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.
Запоріжжя на постанову
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 21 грудня
2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання протиправними дій ,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2011 року ОСОБА_1
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя в якому просила визнати
протиправними дії та зобов'язати
відповідача поновити виплату пенсії з
07.10.2009 року.

Постановою Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 21 грудня 2011 року
задоволено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та винести нову, якою
відмовити в задоволенні позову
повністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що з 1992 року
ОСОБА_1 перебувала на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя та
отримувала пенсію за віком, відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У червні 1996 року позивач виїхав на
постійне місце проживання до Ізраїлю, у
зв'язку чим, на підставі ст. 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
виплату пенсії припинено.

26.05.2011 року ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя з
заявою про поновлення виплати пенсії.
Листом від 22.06.2011 року Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
відмовило позивачу у поновленні виплат
та призначенні пенсії. Відмова
мотивована тим, що виплата пенсій
позивачу припинена у зв'язку з виїздом
на постійне місце проживання за
кордон до набрання чинності рішенням
Конституційного Суду України від 07.10.2009
року №25-рп/2009, отже право на
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії відсутнє.

Не погодившись з наданою відмовою,
ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом
порушеного права на поновлення виплат
раніше призначеної пенсії.

Дослідивши обставини справи, колегія
суддів вважає вірними висновки суду
першої інстанції з наступних підстав.

На правовідносини сторін, що виникли,
поширюються норми
ст. 19, 124 Конституції України, Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-ІV
від 09.07.2003.

Згідно статті 24 Конституції України
зазначено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України
проголошено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Тобто,
право на отримання пенсії в Україні є
конституційним правом громадянина
України.

Згідно з частиною другою ст. 2 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" реєстрація місця проживання
чи перебування особи або її
відсутність не може бути умовою
реалізації прав і свобод, передбачених
Конституцією, законами чи міжнародними
договорами України, або підставою для
їх обмеження.

Отже, кожен громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір місця проживання зі збереженням
усіх конституційних прав.

Базовим законом, який визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій є Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 частини 1 статті 49 цього
Закону визначено, що виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України

Згідно із статтею 51 Закону у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно із Рішенням Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року
N 25-рп/2009 щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
пункту 2 частини першої статті 49,
другого речення статті 51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
зазначені положення визнані такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

В мотивувальній частині рішення
Конституційний Суд України зазначив,
що в інших правових актах, крім
оспорюваного суб'єктом права на
конституційне подання, містяться
посилання на статті 49, 51 Закону або
вказується, що пенсійне забезпечення
деяких категорій громадян, які
проживають за межами України,
здійснюється лише на підставі
міждержавних договорів. Зокрема, такі
положення є у статті 3 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, частині третій
статті 1, частині другій статті 92 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
частині першій статті
591 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

За таких підстав Конституційний Суд
України вважає, що у зв'язку з визнанням
неконституційними пункту 2 частини
першої статті 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» Верховна Рада України
повинна привести положення названих
законів у відповідність із цим
Рішенням. Такі рекомендації надані
судом в пункті 3 резолютивної частини
цього рішення.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, у зв'язку з прийняттям
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року N 25-рп/2009
позивач набув право на отримання
раніше призначеної пенсії.

Таким чином, відповідач відмовляючи
поновленні пенсії, порушив
конституційне право ОСОБА_1 на
соціальний захист, на отримання пенсії,
не врахувавши, що проживаючи в Ізраїлі,
як громадянин України, позивач має такі
ж самі конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції вірно були застосовані норми
матеріального та процесуального права
та обґрунтовано відмовлено в
задоволенні позовних вимог, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку суду першої інстанції і не
можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 182-3,197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 21. 12. 2011 року -
залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай