Справа № 130/1525/14-а
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2014
м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря Буга Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
старшого інспектора відділу №2 роти
ДПС відділення ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
в Київській області Корай Руслана
Ігоровича про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з цим позовом до суду
в якому просив скасувати постанову про
адміністративне правопорушення Серія
ПС1 №399452 від 30.04.2014, а справу закрити.

Свій позов аргументував тим, що 30.04.2014
позивач їхав за кремом власного
автомобіля ВАЗ 210994 (д.н.з. НОМЕР_1), по
автодорозі Київ-Чоп. Під час дії
дозволеного сигналу світлофора
проїхав перехрестя, що розташоване на 21
км вищезазначеної автодороги.
Від'їхавши більше 500 м від цієї ділянки,
був зупинений старшим інспектором
відділу №2 роти ДПС відділення ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
в Київській області Корай Р.І., який
склав протокол та виніс постанову про
те, що позивач начебто проїхав
перехрестя на заборонений сигнал
світлофора. Будь-яких належних доказів
цього йому не представив, а тому в
протоколі і оскарженій постанові про
адміністративне правопорушення їх не
зазначив. Пояснень позивача стосовно
заперечень щодо вчинення ним порушень
ПДР до уваги не прийняв.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча були належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи у відповідності до ст.ст. 33, 35, 38
КАС України. Заперечень проти позову,
заяви про відкладення розгляду справи,
чи повідомлення про причини неявки до
суду не надходило, а тому суд у
відповідності до ст. 128 КАС України,
справу розглянув у відсутність
відповідача на підставі наявних у ній
доказів.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню враховуючи таке.

В судовому засіданні встановлено, що
30.04.2014 старшим інспектором відділу №2
роти ДПС відділення ДАІ
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
в Київській області Корай Р.І. відносно
ОСОБА_1 складено протокол Серія
АБ2№088723, згідно якого він 30.04.2014 о 21:20
год. на 21 км. автодороги Київ-Чоп
керуючи ТЗ ВАЗ 210994 (д.н.з. НОМЕР_1),
проїхав перехрестя на заборонений
червоний сигнал світлофора, чим
порушив п.8.7.3. Правил дорожнього руху
України, за що відповідальність
передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.22). Як
пояснив в судовому засіданні позивач
він зробив запис, що не згоден з
правопорушенням, хоча в наданій суду
копії протоколу (яка була вручена
інспектором позивачу), запис майже не
видно.

30.04.2014 тим же інспектором було винесено
постанову Серія ПС1 №399452, згідно якої
30.04.2014 о 21:20 год. ОСОБА_1 на 21 км.
автодороги Київ-Чоп керуючи ТЗ ВАЗ 210994
(д.н.з. НОМЕР_1), проїхав перехрестя на
заборонений червоний сигнал
світлофора, чим порушив п.8.7.3. Правил
дорожнього руху України, чим скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не
може бути підданий заходу
адміністративного впливу у зв'язку із
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом; провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Як вбачається з ст. 278 КУпАП, орган
(посадова особа) при підготовці до
розгляду справи про адміністративне
правопорушення вирішує такі питання:
1) чи належить до його компетенції
розгляд даної справи; 2) чи правильно
складено протокол та інші матеріали
справи про адміністративне
правопорушення; 3) чи сповіщено осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
про час і місце її розгляду; 4) чи
витребувано необхідні додаткові
матеріали; 5) чи підлягають
задоволенню клопотання особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілого, їх
законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку встановлюється
наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи у його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються, зокрема, протоколом
про адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, тощо.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 №14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У
ній, зокрема, потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник, чи
висловлених остатніх доводів.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган
(посадова особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу; в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача , якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є в справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні; у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про, зокрема,
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень (ст.162 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення, тощо.

З огляду на те, що зміст оскарженої
постанови Серія ПС1 №399452 від 30.04.2014 про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП
не відповідає вимогам ст.ст. 283 і 284
КУпАП ( в ній не наведено докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та не зазначено мотиви
відхилення висловлених
правопорушником доводів, не
конкретизовано який підпункт з
зазначених а), б), в), г), ґ), д), е), є), ж), з)
пункту 8.7.3. ПДР порушив позивач), а також
в зв'язку з тим, що відносно обставин та
доказів, на які посилається позивач у
своєму позові, відповідач у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
заперечень не подав, а у суду не виникає
сумнівів щодо достовірності цих
обставин, суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити.

Керуючись п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 №14,
ст.ст.7, 122, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП,
ст.ст. 69, 86, 99-102, 128, 159, 160, 161, 162, 163, КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про
адміністративне правопорушення Серія
ПС1 №399452 від 30.04.2014, про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп. (судовий збір), які підлягають
обов'язковому стягненню органами
Державної казначейської служби
України із Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунку суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

Згідно ст. 171-2 КАС України рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі виготовлена
10.06.2014.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду
А.М. Заярний