Справа № 619/1071/14-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 619/1071/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Головного
управління Пенсійного фонду України
в Харківській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області на постанову Дергачівського
районного суду Харківської області від
10.04.2014р. по справі № 619/1071/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Харківській області
, Управління Пенсійного фонду
України в Дергачівському районі
Харківської області

про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дергачівського районного суду
Харківської області з
адміністративним позовом до Головного
Управління Пенсійного фонду України у
Харківській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області, в якому просила суд:

- визнати противоправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської
області від 29.05.2013 року.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Харківському районі
Харківської області зарахувати ОСОБА_1
період роботи з 05.10.1979 р. по 09.10.1979 р. за
професією учня обробника литтєвого
цеху, з 09.06.1980 р. по 05.08.1980 р. за професією
учень ливарника в литтєвому цеху, з
03.12.1984 р. по 01.01.1989 р. за професією
комірника сировини литтєвого цеху, з
02.01.1989 р. по 04.09.1996 р. за професією
комірник готової продукції литтєвого
цеху, як роботу на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах.

- зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Дергачівському районі
Харківської області призначити ОСОБА_1
пільгову пенсію за віком, передбачену
п.п. „б" ч. 1 ст.13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" з часу
звернення до цієї установи.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що на момент звернення
із заявою про призначення пенсії він
мав підтверджений трудовою книжкою та
іншими документами трудовий стаж, який
дає право на нарахування пенсії за
віком на пільгових умовах за списком №
2.

Постановою Дергачівського районного
суду Харківської області від 10.04.14 року
позов ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Харківській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області про визнання рішення
протиправним та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено.

Визнано неправомірним рішення
Головного управління Пенсійного фонду
України у Харківській області про
відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на
пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Дергачівському районі
Харківської області з 01 травня 2013 року
призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових
умовах як особі, яка працювала на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком № 2, а саме з 05
жовтня 1979 року по 09 жовтня 1979 року за
професією учня обробника литтєвого
цеху, з 09 червня 1980 року по 05 серпня 1980
року за професією учень ливарника в
литтєвому цеху, з 03 грудня 1984 року по 01
січня 1989 року за професією комірника
сировини литтєвого цеху, з 02 січня 1989
року по 04 вересня 1996 року за професією
комірника готової продукції литтєвого
цеху на заводі «Харпластмас», а з 02.03.1994
року переіменованому ТОВ «Харківський
завод пластмас».

Відповідачі, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подали апеляційні скарги, в яких
просили скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційних
скарг відповідачі посилаються на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на їх думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року і з 12.01.1979 року
розпочала свою трудову діяльність а
саме:

- з 05.10.1979 року була прийнята у ливарний
цех учнем обробки. Станом на 10.10.1979 року
їй був встановлений 2-й розряд
обробника ливарних виробів ливарного
цеху;

- з 09.06.1980 року була переведена учнем
ливарника до ливарного цеху. Станом на
06.08.1980 року їй був встановлений 2-й
розряд ливарника як виробника із
пластмаси. Згодом станом на 01.02.1982 року
їй був встановлений 3-й розряд
ливарника виробів із пластмаси (т.б. все
вищенаведене відноситься до сітки
шкідливих робіт літієвого цеху);

- з 03.12.1984 року була переведена
комірником до літієвого цеху;

- з 02.01.1989 року до 04.09.1996 року працювала
комірником готової продукції саме у
ливарному цеху.

ОСОБА_1 в кінці квітня 2013 року у віці 52
років звернулася до Управління
Пенсійного фонду України у
Дергачівському районі Харківської
області з відповідною заявою, з
доданими додатками до цієї заяви, щодо
призначення їй пенсії на пільгових
умовах, а саме пенсії за віком,
незалежно від місця останньої роботи у
відповідності до ст. 13 п. б Закону
України «Про пенсійне забезпечення» №
1788-ХІІ від 05.11.1991 року, де зазначено, що
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць жінки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах, у задоволенні
якої, однак, було відмовлено.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення є безпідставним та
таким, що не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки при зверненні
з заявою про призначення пенсії
позивач мав документально
підтверджений трудовий стаж, який дає
право на нарахування пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Основним документом, що підтверджує
наявність трудового стажу для
призначення пенсії є трудова книжка, що
передбачено ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1 працювала з 05 жовтня 1979 року по 09
жовтня 1979 року за професією учня
обробника литтєвого цеху, з 09 червня 1980
року по 05 серпня 1980 року за професією
учень ливарника в литтєвому цеху, з 03
грудня 1984 року по 01 січня 1989 року за
професією комірника сировини
литтєвого цеху, з 02 січня 1989 року по 04
вересня 1996 року за професією комірника
готової продукції литтєвого цеху на
заводі «Харпластмас», а з 02.03.1994 року
переіменованому ТОВ «Харківський
завод пластмас».

Згідно п. 8 Порядку застосування
списків N 1 і N 2 виробництв, робіт,
професій, посад, показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 N 38; зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 1
грудня 2005 р. за N 1451/11731, при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до статті 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
застосовуються "Список N 1 производств,
цехов, профессий и должностей на
подземных работах, на работах с
вредными условиями труда и горячих
цехах, работа в которых дает право на
государственную пенсию на льготных
условиях в льготных размерах" і "Список
N 2 производств, цехов, профессий и
должностей, работа которых дает право
на государственную пенсию на льготных
условиях и в льготных размерах",
затверджені постановою Ради Міністрів
СРСР від 22.08.56 N 1173.

Відповідно до п. п. 3,12 роз'яснень
Держкомпраці СРСР від 02.04.1976 року № 5/8, в
тих випадках, коли в Списках №№ 1 та 2
передбачені робітники, що виконують
певні роботи, правом на пільгове
пенсійне забезпечення користуються
всі робітники, постійно зайняті на цих
роботах незалежно від найменування їх
професій. В тих випадках, коли в Списках
№№1 та 2 передбачені виробництва та
цехи без перерахування професій та
посад чи робітників, що виконують певні
роботи, то правом на пільгове
забезпечення користуються і учні
індивідуально-бригадного учеництва.

Таким чином, колегія суддів вважає
встановленим той факт, що робота ОСОБА_1
є такою, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах за списком №2.

Щодо застосування списку № 1,2 при
визначені права на пенсію за віком на
пільгових умовах, то під час визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах мають застосовуватись списки,
які були чинні на період роботи особи:

1) якщо пільгова робота до 31.12.1991
року, то застосовується Списки №1,2,
затверджені постановою Ради Міністрів
СССР від 22.08.1956 року № 1173;

2) якщо пільгова робота
продовжується після 01.01.1992 року (або
тільки почалась після цієї дати), але не
більше як до 11.03.1994 року, застосовуються
Списки №1,2 затверджені постановою
Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року
№ 10;

3) якщо пільгова робота
продовжується після 11.03.1994 року (або
тільки почалась після цієї дати), але не
більше як до 16.01.2003 року, застосовуються
Списки №1,2, затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
року № 162;

4) якщо пільгова робота
продовжується після 16.01.2003 року (або
тільки почалась після цієї дати),
застосовуються Списки №1,2, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 року № 36;

При цьому слід зауважити, що до
пільгового стажу має зараховуватись
весь період роботи на відповідних
посадах або за професіями незалежно
від дати внесення цієї посади чи
професії у Списки.

Згідно п. б ст. 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року,
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12,
знижується пропорційно наявному стажу
в порядку, передбаченому статтями 13-14
цього Закону, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Отже, щодо ухваленого рішення за № 19710-13
від 29.05.2013 року колегія суддів звертає
увагу на те, що під час визначення права
на пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 100 вказаного
Закону відповідач мав застосувати
Список №1 і №2, затверджений постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173. Пільговий стаж при цьому
зараховується до 01 січня 1992 року. І
результати атестації робочих місць при
цьому випадку не потрібні. Пільговий
стаж обчислюється за законодавством,
що було чинним до 01 січня 1992 року.

Згідно п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року,
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком незалежно від місця
останньої роботи: працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці - за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року, пенсія
призначається з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсія призначається з більш раннього
строку: пенсія за віком призначається з
дня, що настає за днем досягнення
пенсійного віку, якщо звернення за
пенсією відбулося не пізніше трьох
місяців з дня досягнення особою
пенсійного віку.

Щодо такої підстави відмови позивачу у
призначенні пенсії на пільгових умовах
як те, що посада учня обробника, учня
ливарника чи то комірника сировини за
наведеним списком не передбачена,
колегія суддів зазначає, що довідкою
Всесоюзного об'єднання по виготовленню
скловолокна та переробки пластмас
датованої від 15.12.1987 року за № 43-8-24 було
визначено, що навіть робочі - комірники,
які зайняті у виготовленню передбачені
у списку №1 і №2 затверджені Постановою
Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 року № 1173
також користуються правом на пільгове
пенсійне забезпечення, як і всі інші
робочі зайняті у цих виготовленнях.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про доведеність належними та
допустимими доказами того факту, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
відповідач діяв всупереч
встановленому законом порядку,
необґрунтовано, без з'ясування
необхідних обставин, що мали значення
для прийняття рішення, чим порушено
права та законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 10.04.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України
в Харківській області, Управління
Пенсійного фонду України в
Дергачівському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Дергачівського районного
суду Харківської області від 10.04.2014р. по
справі № 619/1071/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.