Справа № 805/5773/14
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 р.
Справа №805/5773/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 годин 50
хвилин

Донецькій окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді А.І.
Циганенка, за участю секретаря
судового засідання Зикун Ю.В.,
представника відповідача Шляхтова Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні суду в залі суду
адміністративну справу за позовною
заявою Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про стягнення заборгованості з
відшкодування виплаченої пенсії по
інвалідності за січень 2014 року в сумі
215,57 гривень,

В С Т А Н О В И
В:

24 лютого 2014 року позивач, Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки,
звернувся до суду із адміністративним
позовом до відповідача, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки,
про стягнення заборгованості з
відшкодування виплаченої пенсії по
інвалідності за січень 2014 року в сумі
215,57 гривень. Позовні вимоги
вмотивовані тим, що відповідач
відмовився прийняти до заліку та
відшкодувати позивачу понесені ним
витрати по виплаті пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, які були
виплачені потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Посилаючись на статті 2, 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
статтю 7 Закону України «Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», статті 10, 81 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
позивач просив стягнути з відповідача
суму заборгованості з відшкодування
сплаченої пенсії по інвалідності за
січень 2014 року в сумі 215,57 гривень.

Представник позивача у судове
засідання не прибула, про дату, час і
місце судового розгляду була
повідомлена належним чином, через
канцелярію суду надала заяву про
розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав в повному обсязі та
надав заперечення на позов, в яких
вказав що:

1) позивач та відповідач по даній справі
є не належними сторонами, оскільки у
відповідності до Постанови Правління
Пенсійного Фонду України та Правління
Фонду Соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4 перерахування
коштів здійснюється лише на
централізованому рівні, а не на рівні
робочих органів;

2) Фонд сплачує страхові виплати
працівникам, які потерпіли на
виробництві до 1 квітня 2001 року, з того
часу, коли відповідні підприємства
передали в установленому порядку Фонду
документи, що підтверджують право цих
працівників на такі страхові виплати.
Відповідачу не були передані пенсійні
справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

3) на підставі статті 20 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимоги про стягнення виплаченої пенсії
по інвалідності від трудового каліцтва
за січень 2014 року в сумі 215,57 гривень не
підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази та заперечення, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

В січні 2014 року позивачем були
виплачені пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві пенсіонерам ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на загальну суму 215,57 гривень
(а.с. 6-18).

При прийнятті постанови суд виходив з
наступних мотивів та керувався такими
положеннями законодавства.

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до статті 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
здійснюється органами Пенсійного
фонду України, при цьому стаття 81
вказаного Закону передбачає, що
призначення та виплата пенсій, в тому
числі пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Ураховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд.

За змістом пункту 2 статті 7 Закону
України від 22.02.2001 №2272-III "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", який набрав чинності з
1 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові
виплати та надає соціальні послуги
працівникам (членам їх сімей), які
потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні
підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що
підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, ПФУ та Фонду. При цьому
кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Частиною другою статті 24 Закону
України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності закріплено аналогічне
правило: якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

З наведеного випливає, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про стягнення заборгованості з
відшкодування виплаченої пенсії по
інвалідності за січень 2014 року в сумі
215,57 гривень підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду, яка набрала законної
сили, є обов'язковою для осіб, які
беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Судовими рішеннями в адміністративних
справах №805/2145/13-а, 805/13666/13-а, які набрали
законної сили, встановлений обов'язок
відповідача відшкодовувати позивачу
витрати по виплаті пенсій по
інвалідності, призначених потерпілим
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а тому суд не приймає
до уваги заперечення відповідача проти
позову.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122,
158-164, 167, 186, 254, 255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
(місцезнаходження юридичної особи:
вулиця Рудкова, 66, м. Горлівка, Донецька
область, 84626) на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
витрати по виплаті пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві потерпілим
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за січень 2014 року в
сумі 215 (двісті п'ятнадцять) гривень 57
копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
її вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 26
травня 2014 року.

Постанова в повному обсязі складена 30
травня 2014 року.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
за правилами, встановленими статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, через Донецький окружний
адміністративний суд.

Суддя
Циганенко А.І.