Справа № 820/66/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2014 р. Справа № 820/66/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Бартош
Р.Г., Лисенко Д.О., відповідача - Орлової
О.Г., БаєвоїО.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Закомельське"
науково-виробниче об'єднання
"Сільгосптехніка" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р.
по справі № 820/66/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Закомельське"
науково-виробниче об'єднання
"Сільгосптехніка"

до Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області

про скасування вимоги, визнання дій
протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Закомельське"
науково-виробниче об'єднання
"Сільгосптехніка" (далі по тексту -
позивач, ТОВ "Закомельське" НВО
"Сільгосптехніка") звернулось до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
(далі по тексту - відповідач, УПФУ в
Ізюмському районі Харківської
області), у якому, з урахуванням
уточнень, просить суд визнати
протиправними дії УПФУ в Ізюмському
районі Харківської області щодо
направлення на адресу відповідача
вимоги № 12884/03-14 від 06 грудня 2010 р. про
сплату недоїмки зі страхових внесків,
фінансових санкцій (штрафів) та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 133 206 гривень 03
копійки.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31.03.2011 року
по справі № 2а-240/11/2070 адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Закомельське"
науково-виробниче об'єднання
"Сільгосптехніка" задоволено. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області щодо
направлення на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Закомельське" науково-виробничого
об'єднання "Сільгосптехніка" вимоги №
12884/03-14 від 06.12.2010 р. про сплату недоїмки
зі страхових внесків, фінансових
санкцій (штрафів) та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 133 206,03 грн.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011 року
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31.03.2011р. по
справі № 2а-240/11/2070 скасовано. Прийнято
нову постанову, якою відмовлено у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Закомельське" науково-виробниче
об'єднання "Сільгосптехніка" до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання незаконною та скасування
вимоги, визнання дій протиправними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013 постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 31.03.2011 року
та постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07.07.2011 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В ухвалі від 03.12.2013 року Вищим
адміністративним судом зазначено, що
при постановленні рішення судом першої
інстанції та апеляційним судом неповно
з`ясовані всі важливі обставини по
справі в порушення ст. 159 КАС України.
Вказав на те, що судами не з`ясовано, за
який період часу виникла
заборгованість зі сплати страхових
внесків, про сплату якої виставлено
вимогу, а також, з чого саме складається
вказана заборгованість та чи входить
до цієї заборгованості сума боргу, від
стягнення якого УПФУ в Ізюмському
районі Харківської області
відмовилось в судовому порядку.

Отже, в даному апеляційному
провадженні справа розглядається з
урахуванням наведених висновків суду
касаційної інстанції.

Частиною 5 ст. 227 КАС України
передбачено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р. по
справі № 820/66/14 адміністративний
позов ТОВ "Закомельське" НВО
"Сільгосптехніка" до УПФУ в Ізюмському
районі Харківської області про
визнання незаконною та скасування
вимоги, визнання дій протиправними -
залишено без задоволення.

Представник позивача, не погодившись
із вказаною постановою, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваної постанови
норм матеріального та процесуального
права, просив суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р. та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив про порушення судом
першої інстанції, зокрема, вимог ст.19
Конституції України, ст.ст.69, 70, 72, 86, 255
КАС України. Вважає, що оскаржувана
вимога прийнята без урахування
судових рішень про стягнення з
позивача заборгованості за позовами
УПФУ в Ізюмському районі Харківської
області та в його інтересах, що набрали
законної сили, а саме: ухвали
Господарського суду Харківської
області від 03.11.2005 р. по справі № 42/371-05,
постанови Господарського суду
Харківської області від 26.10.2006 р. по
справі №АС-03/167-06, постанови
Харківського окружного
адміністративного суду від 15.04.2009 р. по
справі №2а-31040/09/2070.

Звертає увагу на те, що заборгованість
виникла за період з листопада 2003 року
по грудень 2010 року, а оскільки до складу
оскаржуваної вимоги включені суми, які
були предметом розгляду у
господарському та адміністративному
судах раніше, то обрання способу
позасудового стягнення, шляхом
винесення вказаної вимоги є
процедурою, що реалізована
відповідачем всупереч процедурі
виконавчого провадження, що в свою
чергу позбавляє можливості боржника
можливості сплатити один і той же борг
як у виконавчому провадженні так і за
оскаржуваною вимогою відповідача.

Таким чином, вважає необґрунтованими
висновки суду першої інстанції, а
рішення таким, що не відповідає нормам
чинного законодавства.

У судовому засіданні представники
позивача доводи апеляційної скарги
підтримали в повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Відповідач у надісланих до суду
запереченнях на апеляційну скаргу, а
також його представники у судовому
засіданні просили у задоволенні
апеляційної скарги відмовити,
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р.
залишити без змін.

У надісланих письмових поясненнях
відповідач зазначив, що вимога про
сплату заборгованості зі страхових
внесків №12884/03-14 від 06.12.2010 р. на суму
133206,03грн. була направлена платнику ТОВ
«Закомельське» науково-виробниче
об'єднання Сільгосптехніка» та
складається із недоїмки - 127217,77грн.,
фінансової санкції -1130,58грн. та пені -
4857,68грн..

Зазначив, що борг по фінансовим
санкціям та пені в сумі 5988,26грн., виник
на підставі виставлених управлінням
Пенсійного фонду в Ізюмському районі
підприємству НВО «Сільгосптехніка» та
узгоджених платником рішень про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату або
несвоєчасну сплату страхувальниками
страхових внесків

В подальшому, представником
відповідача було направлено до суду
апеляційної інстанції лист від 15.05.2014
року №3120/07-14 в якому наведено
розрахунок сум, зазначених у
оскаржуваній вимозі, вказано про
сплату заборгованості зі страхових
внесків від 06.12.2010 р. та зазначено , що
вимога складається із недоїмки -
72120,99грн., фінансових санкцій - 34071,51грн.
та пені - 27003,53грн., що суттєво
відрізняється від сум недоїмки,
фінансових санкцій та пені зазначених
у оскаржуваній вимозі.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення представників
сторін, дослідивши зібрані у справі
докази, вивчивши доводи апеляційної
скарги, дійшла висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Закомельське"
науково-виробниче об'єднання
"Сільгосптехніка" зареєстровано в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з 01.01.2000р. за №0387.

ТОВ "Закомельське" НВО
"Сільгосптехніка" як платником внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування було отримано
вимогу УПФУ в Ізюмському районі
Харківської області №12884/03-14 (№Ю-29) від
06.12.2010р. про сплату недоїмки зі
страхових внесків, фінансових санкцій
(штрафів) та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, згідно з якою ТОВ
"Закомельське" НВО "Сільгосптехніка"
має заборгованість зі сплати страхових
внесків у розмірі 133206,03 грн.

Не погодившись із вказваною вимогою та
діями відповідача щодо її винесення,
позивачем подано даний
адміністративний позов до
Харківського окружного
адміністративного суду.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову , суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
мав підстави для винесення вимоги
№12884/03-14 (№Ю-29) від 06.12.2010 року про сплату
недоїмки зі страхових внесків,
фінансових санкцій (штрафів) та пені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі на суму 133206,03 грн.,
отже позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в суді апеляційної
інстанції, 06.12.2010 року Управлінням
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі винесена вимога про сплату
боргу №12884/03-14 (№ю-29), відповідно до якої
позивач станом на 01.12.2010 року має
заборгованість зі сплати страхових
внесків, штрафів та пені в сумі133206,03
грн., в тому числі недоїмка - 127217,77 грн.,
фінансові санкції (штрафи) 1130,58 грн.,
пеня - 4857,68 грн. (т.1 а.с. 9), правомірність
винесення якої і є предметом розгляду у
даній справі.

На вимогу суду апеляційної інстанції
відповідачем надано розрахунок сум,
зазначених в оскаржуваній вимозі від
23.05.2014 року, відповідно до якого
заборгованість ТОВ "Закомельське" НВО
"Сільгосптехніка", зазначена в
оскаржуваній вимозі виникла за період
з листопада 2003 року по грудень 2010 року
та складається із недоїмки - 72120,99 грн.,
фінансової санкції - 34071, 51 грн., та пені -
27003,53 грн. При цьому представником
відповідача зазначено, що при
прийнятті оскаржуваної вимоги була
допущена помилка при визначені сум
недоїмки, пені та фінансових санкцій,
але загальна сума заборгованості є
вірною - 133206,03 грн.

Відповідно до статей 14 та 15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003р. №1058-IV (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
(далі Закон №1058-IV), відповідач є
страхувальником і, відповідно,
платником страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

Згідно із п.6 ч.2 ст.17 Закону №1058-IV
страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

За змістом же ч.6 ст.20 Закону №1058-IV
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Відповідно до частини 2 статті 106 Закону
№1058-IV ( в редакції на час прийняття
спірної вимоги), суми страхових
внесків своєчасно не нараховані та/або
не сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною 3 статті 20 цього
Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Згідно із частиною 3 статтею 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» ( в
редакції на час прийняття спірної
вимоги) , територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і у строки,
визначені правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

У разі, якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом із
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеною до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі, якщо страхувальник узгодив
вимогу але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" постановою Правління
Пенсійного фонду України №21-1 від
19.12.2003р. затверджено Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України (далі -
Інструкція).

Пунктом 8.3 Інструкції встановлено, що
вимога формується на підставі актів
документальних перевірок та облікових
даних з карток особових рахунків
страхувальників за формою згідно з
додатком 9 цієї Інструкції (для
страхувальника - юридичної особи) або
за формою згідно з додатком 10 цієї
Інструкції (для страхувальника -
фізичної особи); при формуванні вимоги
їй присвоюється порядковий номер;
вимога формується під одним порядковим
номером до повного погашення сум боргу;
після формування вимоги та внесення
даних до відповідного реєстру в той
самий день вимога передається
працівникам, на яких покладено
обов'язки з ведення діловодства та
архівне зберігання документів для
вручення страхувальнику; працівник
зазначеного підрозділу в день
отримання вимоги надсилає (вручає) її
страхувальнику, при цьому корінець
вимоги залишається у органі Пенсійного
фонду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
діючим на час спірних правовідносин
законодавством України передбачено
два можливих шляхи врегулювання спорів
по сплаті заборгованості зі страхових
внесків: досудовий (у вигляді
направлення органом Пенсійного Фонду
платнику вимоги, узгодження суми
недоїмки) та судовий, які одночасно
застосовуватись не можуть. Тому, у разі
звернення до суду (як альтернативний
спосіб вирішення спору), заходи
досудового врегулювання у вигляді
направлення вимоги про сплату тієї ж
суми заборгованості застосовуватися
не можуть, оскільки вказані дії можуть
привести до подвійного стягнення з
боржника недоїмки, фінансових санкцій
та пені.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, відповідачем раніше
приймалися заходи щодо стягнення з
позивача сум недоїмки, фінансових
санкцій та пені по грудень 2008 року на
загальну суму - 112348,08 грн.

Так, Ухвалою Господарського суду
Харківської області від 03 листопада 2005
р. по справі № 42/371-05, яка набрала
законної сили, було припинено
провадження по справі за
адміністративним позовом УПФУ в
Ізюмському районі Харківської області
до ТОВ "Закомельське" НВО
"Сільгосптехніка" про стягнення 93240, 37
грн., у зв'язку з відмовою УПФУ в
Ізюмському районі Харківської області
від позовних вимог (т.1 а.с. 10).

Крім того, постановою Господарського
суду Харківської області від 26 жовтня
2006 р. по справі № АС-03167-06, яка набрала
законної сили, адміністративний позов
Ізюмського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі УПФУ в
Ізюмському районі до НВО
"Сільгосптехніка" про стягнення 96 385, 04
грн., задоволено частково, а саме:
стягнуто з НВО "Сільгосптехніка" суму
заборгованості 22 138, 30 грн., яка
складається з сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягає сплаті за
липень 2005 р. та за жовтень 2005 р. в
розмірі 119, 94 грн. , штрафних санкцій та
пені по рішенням № 453 від 05 серпня 2005 р.,
№ 616 від 05 жовтня 2005 р. , № 644 від 08
листопада 2005 р., № 714 від 07 грудня 2005 р.
на загальну суму 22018, 36 грн., в іншій
частині стосовно стягнення суми
заборгованості у розмірі 74238, 20 грн.
провадження у справі закрито на
підставі ч.1 п.4 ст. 157 КАС України (т.1 а.с.
11-14).

Також, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2009 р., яка набрала законної сили,
по справі № 2-а-31040/09/2070 за
адміністративним позовом Ізюмського
міжрайонного прокурора Харківської
області в інтересах держави в особі
УПФУ в Ізюмському районі до НВО
"Сільгосптехніка" про стягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків за період з жовтня 2006 року по
грудень 2008 року - задоволено частково.
Стягнуто з НВО "Сільгосптехніка" на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Ізюмському районі
Харківської області суму
заборгованості про сплаті страхових
внесків у розмірі 16 091, 52 грн. В частині 96
385, 04 грн. було відмовлено в задоволенні
позовних вимог (т.1 а.с. 15).

Як зазначено представником
відповідача, що підтверджується
наявними у справі доказами, сума 112348,08
грн.,( з урахуванням часткового
погашення суми боргу - 8384,09 грн.), була
включена відповідачем до оскаржуваної
вимоги про сплату недоїмки від 06.12.2010
року, що на думку колегії суддів, з
урахуванням вищевикладеного, є
порушення вимог ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ( в редакції на
час прийняття спірної вимоги).

Як встановлено колегією суддів, з
грудня 2008 року по грудень 2010 року на
підставі наданих позивачем
розрахунків сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та нарахованих фінансових
санкцій та пені за несвоєчасну сплату
на загальну суму 29113,55 грн., в тому числі
23652,67 грн. сума недоїмки, 910 грн. - сума
фінансових санкцій та 4550,88 грн. - пені,
що підтверджується наданим
розрахунком від 23.05.2014 року та картками
особового рахунку позивача й останнім
факт її наявності не спростований.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що позивачем не надано ані до
суду першої інстанції, ані до суду
апеляційної інстанції доказів
оскарження рішень Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі щодо нарахування фінансових
санкцій: рішення №171 від 08.04.2009 року,
рішення №428 від 07.5.2010 року, №437 від
10.11.2008 року та рішення №495 від 15.12.2008
року, якими нараховано фінансових
санкцій в розмірі 910 грн. та пені в
розмірі 4550,88 грн..

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відповідач, при винесенні
спірної вимоги про сплату боргу
№12884/03-14 (№Ю-29) від 06.12.2010 року в частині
суми 29113,55 грн., в тому числі 23652,67 грн.
сума недоїмки, 910 грн. - сума фінансових
санкцій та 4550,88 грн. - сума пені, діяв на
підставі та у межах повноважень й у
спосіб, що передбачений законодавством
України діючим на час прийняття
спірної вимоги.

У відповідності до п. 4 ч.1 ст.202 КАС
України порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення.

Згідно ч.2 ст.205 КАС України суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може
прийняти нову постанову, якою суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014 року
по справі №820/66/14 підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Закомельське" науково-виробниче
об'єднання "Сільгосптехніка" до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про визнання дій протиправними та
скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області №ю-29 від
06.12.2010 року в сумі 104091, 90 грн., в тому
числі недоїмка - 103565,10 грн., фінансова
санкція - 306,8 грн., пеня - 220 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Закомельське" науково-виробниче
об'єднання "Сільгосптехніка"
задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 11.02.2014р. по
справі № 820/66/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Закомельське" науково-виробниче
об'єднання "Сільгосптехніка" до
Управління Пенсійного фонду України в
Ізюмському районі Харківської області
про скасування вимоги, визнання дій
протиправними задовольнити частково.

Скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду України в Ізюмському
районі Харківської області №ю-29 від
06.12.2010 року в сумі 104091, 90 грн, в тому
числі недоїмка - 103565,10 грн., фінансова
санкція - 306,8 грн., пеня - 220 грн.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Дюкарєва С.В. Перцова Т.С. Повний
текст постанови виготовлений 30.05.2014 р.