Справа № 819/797/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/797/14-a

"22" травня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

Головуючого судді Жука А.В.

при секретарі судового засідання:
Порплиці Т.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідач: не з'явився;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Монастириського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Тернопільській області

про внесення змін в актовий запис, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Монастириського районного управління
юстиції Головного управління юстиції у
Тернопільській області про
зобов'язання відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Монастириського
районного управління юстиції у
Тернопільській області внести зміни в
актовий запис про народження позивача
№44 від 21 грудня 1962 року, складений
Марківською сільською радою
Монастириського району Тернопільської
області, змінивши у відомостях про
дитину: "по батькові", а саме "ОСОБА_1"
змінити на "ОСОБА_1".

В обґрунтування позову позивачем
зазначено, що 31.01.2014 відділом державної
реєстрації актів цивільного стану РС
Монастириського РУЮ йому відмовлено у
зміні по батькові з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1"
в актовому записі про його народження
№44 від 21.12.1962, у зв'язку із відсутністю
підстав для зміни по батькові, в звязку
з чим він вважає таку відмову
протиправною, оскільки відповідно до
рішення Європейського суду з прав
людини у справі "Гарнага проти України"
від 09.04.2013 така відмова є втручанням
органів влади в особисте життя людини,
що є порушенням ст. 8 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод.

Представник позивача позов підтримав з
мотивів викладених в позовній заяві та
додаткових поясненнях, просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіславши на адресу суду
заперечення проти позову, в якому
просив справу розглядати без участі
представника відповідача. Також в
запереченні зазначено, що заява
позивача про зміну "по батькові"
відділом РАЦС не може бути задоволена у
зв'язку із відсутністю законодавства
для проведення такої зміни. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справ, а саме
повного витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження ОСОБА_1
(а.с. 30-31) 21 грудня 1962 року Марківською
сільською радою Монастириського
району Тернопільської області було
складено актовий запис про народження
№44, в якому у відомостях про дитину
"Прізвище, власне ім'я, по батькові"
вказано "ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1", у
відомостях про батька "Прізвище, власне
ім'я, по батькові" - "ОСОБА_1".

07 грудня 2010 року реєстратором відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Монастириського РУЮ до
відомостей актового запису про
народження №44 від 21.12.1962 було внесено
відомості про зміну імені, а саме у
відомостях про дитину: "Прізвище" -
"ОСОБА_1" змінено на "ОСОБА_1", "Власне
ім'я" - "ОСОБА_1" змінено на "ОСОБА_1", "По
батькові" - "ОСОБА_1" змінено на "ОСОБА_1".
Вказані зміни внесено на підставі
актового запису про зміну імені №58 від
25.11.2003, складеного Монастириським
відділом ЗАГС Тернопільської області.

07 грудня 2010 року реєстратором відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Монастириського РУЮ до
відомостей актового запису про
народження №44 від 21.12.1962 було внесено
відомості про зміну імені, а саме у
відомостях про дитину: "Прізвище" -
"ОСОБА_1" змінено на "ОСОБА_1", "Власне
ім'я" - "ОСОБА_1" змінено на "ОСОБА_1".
Вказані зміни внесено на підставі
актового запису про зміну імені №20 від
11.07.2007, складеного Монастириським
відділом РАЦС Тернопільської області.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в січні 2014
року звернувся до відділу ДРАЦС РС
Монастириського РУЮ із заявою про
внесення змін до актового запису про
народження №44 від 21 грудня 1962 року,
складений Марківською сільською радою
Монастириського району Тернопільської
області, щодо зміни "по батькові", а саме
"ОСОБА_1" змінити на "ОСОБА_1".

31 січня 2014 року відділ ДРАЦС РС
Монастириського РУЮ листом №147/03.1-03-30
відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його
заяви про зміну по батькові, пославшись
на Закон України "Про державну
реєстрацію актів цивільного стану" та
ст. 295 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої фізична особа, яка
досягла 14 років, має право на зміну по
батькові у разі зміни її батьком свого
власного імені або виключення
відомостей про нього як батька дитини з
актового запису про її народження.

Суд не погоджується з таким висновком
відповідача з наступних міркувань:

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін
до актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
№96/5 від 12.01.2011 (далі по тексту - Правила),
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних, міжрайонних
управлінь юстиції у випадках,
передбачених чинним законодавством.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» визначено, що державна
реєстрація зміни імені (прізвища,
власного імені, по батькові) (далі -
зміна імені) проводиться лише стосовно
громадян України.

Частиною 7 ст. 16 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» визначено, що державна
реєстрація зміни імені не тягне за
собою внесення змін до актових записів
цивільного стану, складених стосовно
особи, яка змінила ім'я, та її
малолітніх і неповнолітніх дітей, крім
передбачених законом випадків, а також
повнолітніх дітей.

Разом з тим, пп. 2.13.12 Правил визначено,
що внесення змін до актових записів
цивільного стану можливе також і в
інших окремих випадках, якщо це не
суперечить чинному законодавству
України.

Відповідно до ст. 294 Цивільного кодексу
України фізична особа має право на ім'я.

Абзацом другим частини 1 статті 28
Цивільного кодексу визначено, що ім'я
фізичної особи, яка є громадянином
України, складається із прізвища,
власного імені та по батькові, якщо
інше не випливає із закону або звичаю
національної меншини, до якої вона
належить.

В силу вимог ч. 1 ст. 296 ЦК України,
фізична особа має право
використовувати своє ім'я у всіх сферах
своєї діяльності.

Зазначена стаття визначає право
фізичної особи на використання її
імені. Право на використання імені
полягає у наданій фізичній особі
можливості використовувати своє ім'я у
всіх сферах суспільних відносин, в тому
числі при вчиненні правочинів,
зазначенні свого імені у різного роду
посвідченнях особи, документах про
освіту, вимагати зазначення свого
імені як автора, тощо.

Статтею 295 Цивільного кодексу України,
передбачено, що фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
власний розсуд змінити своє прізвище
та (або) власне ім'я.

Прізвище, власне ім'я та по батькові
фізичної особи можуть бути змінені у
разі її усиновлення, визнання
усиновлення недійсним або його
скасування відповідно до закону.

Частиною 3 вказаної статті, на яку
посилається відповідач у своєму
запереченні та відмові в зміні по
батькові позивача, дійсно встановлено,
що фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, має право на зміну
по батькові у разі зміни її батьком
свого власного імені або виключення
відомостей про нього як батька дитини з
актового запису про її народження.

Разом з тим, виходячи з системного
аналізу частин 1 - 5 статті 295 та статті 28
Цивільного кодексу України, суд
приходить до висновку, що частинами 1, 2
вказаної статті встановлені певні
обмеження стосовно зміни імені
особами, які досягли 14 років, але не
досягли повноліття та не володіють
повною цивільною діє- і правоздатністю.

Крім того, частиною 6 статті 295
встановлено вичерпний перелік підстав
для відмови у зміні імені (в розумінні
ст. 28 ЦК України - прізвища, власного
імені та по батькові) фізичної особи,
якими є: перебування заявника під
слідством, судом, адміністративним
наглядом; наявність у заявника
судимості, яку не погашено або не знято
в установленому законом порядку;
офіційне звернення правоохоронних
органів іноземних держав про
оголошення розшуку заявника; подання
заявником неправдивих відомостей про
себе.

Порядок розгляду заяв про зміну імені
(прізвища, власного імені, по батькові)
фізичної особи затверджено постановою
КМ України №915 від 11.07.2007, відповідно до
п. п. 2, 3 якого Заяви про зміну імені
(прізвища, власного імені, по батькові)
(далі - імені) громадян України, які
проживають на території України,
приймає, розглядає, а також веде їх
облік відділ державної реєстрації
актів цивільного стану за місцем їх
проживання; громадян України, які
постійно проживають за кордоном, -
дипломатичне представництво або
консульська установа України, в якій
вони перебувають на постійному
консульському обліку.

Заява про зміну імені подається у
письмовій формі за умови пред'явлення
паспорта громадянина України, а у разі,
коли заявник постійно проживає за
кордоном, - за умови пред'явлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

Заява фізичної особи про повторну
зміну по батькові подається і
розглядається відповідно до цього
Порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що чинним законодавством України
визначено вичерпний перелік підстав
для відмови у зміні імені фізичної
особи, і зазначений перелік не містить
заборони на зміну або повторну зміну по
батькові фізичної особи.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Положення статті 8 Конвенції про захист
прав і основних свобод людини
передбачають, що кожна людина має право
на повагу до її особистого і сімейного
життя.

Практика Європейського суду з прав
людини свідчить, що сфера дії статті 8
Конвенції розповсюджується також і на
питання, пов'язані з реєстрацією та
зміною прізвища, імені та по батькові
фізичної особи.

Зокрема, у своїх рішеннях ЄСПЛ
зазначав, що «...стаття 8 не містить
ніяких явних положень щодо імен. Однак,
імена, як і прізвища, є способом
ідентифікації осіб у їх сім'ях і
суспільстві, (справа Бургхартц проти
Швейцарії, рішення від 22 лютого 1994,
№280-В, § 24, справа Stjerna проти Фінляндії,
рішення від 25 листопада 1994, № 299-В, § 37), а
тому стосуються особистого і сімейного
життя...» (справа Guillot проти Франції,
рішення від 24 жовтня 1996, § 21).

Крім того, в своєму рішенні "Гарнага
проти України" від 09.04.2013 ЄСПЛ
встановив, що втручання органів влади в
особисте життя заявниці шляхом відмови
їй у зміні по батькові є порушенням ст. 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Як слідує з матеріалів справи по
батькові позивача від народження було
саме "ОСОБА_1". Вказана обставина
підтверджується наявними у справі
доказами:

- копією військового квитка НОМЕР_1 (а.с.
9);

- копією диплома НОМЕР_2 (а.с. 10);

- копією трудової книжки НОМЕР_3 (а.с. 11);

- копією договору купівлі - продажу від
07.11.1996 року (а.с. 12);

- копіями свідоцтв про народження дітей
позивача (а.с. 13-14);

- копією паспорта громадянина України
НОМЕР_4 (а.с. 15).

Таким чином, наявними в матеріалах
справи доказами підтверджено, що по
батькові позивача є саме "ОСОБА_1", а не
"ОСОБА_1".

Пунктом 2.12. Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції України
№96/5 від 12.11.2011 На підставі зібраних
документів та за наслідками перевірки
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану, дипломатичне
представництво чи консульська
установа України складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану або
про відмову в цьому. У разі відмови у
внесенні змін до актового запису
цивільного стану у висновку мають бути
чітко вказані причини відмови та
зазначено про можливість її оскарження
в судовому порядку.

Відповідно до п.п. 2.13.2 та 2.16.7 Правил,
підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану є, зокрема,
постанова адміністративного суду. На
підставі рішення суду про внесення
змін, доповнень або виправлень в актові
записи цивільного стану вносяться
відповідні зміни, які зазначені в
рішенні суду.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин, суд приходить до
переконання, що матеріалами справи
доведено, що по батькові позивача є
саме "ОСОБА_1", а не "ОСОБА_1",
відповідачем належним чином не
спростовано обставини викладені в
позовній заяві, в зв'язку з чим суд
вважає, що у відповідача не було
правових підстав для відмови у зміні по
батькові позивача в актовому записі
про народження №44 від 21 грудня 1962 року,
складеному Марківською сільською
радою Монастириського району
Тернопільської області, а отже позов
підлягає до задоволення, шляхом
зобов'язання відповідача внести
відповідні зміни у вказані актові
записи.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов'язати відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Монастириського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Тернопільській області внести зміни в
актовий запис про народження ОСОБА_1 №44
від 21 грудня 1962 року, складений
Марківською сільською радою
Монастириського району Тернопільської
області, змінивши у відомостях про
дитину: "по батькові", а саме "ОСОБА_1"
змінити на "ОСОБА_1".

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

В повному обсязі постанова складена та
підписана 27.05.2014.

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.