Справа № 712/258/14-а (2-а/712/67/14)
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/258/14-а (2-а/712/67/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області на
постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 03 квітня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області про
визнання незаконним рішення та
зобов»язання провести перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

09.01.2014 р. позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкаси Черкаської області
(далі - Управління) про визнання відмови
відповідача в перерахунку пенсії за
віком неправомірною та зобов`язання
Управління здійснити перерахунок та
виплату пенсії за віком з 30.06.2013 року.

Позов обґрунтовано тим, що він є
пенсіонером за віком з 29.08.2012 року. На
даний час він отримує пенсію в розмірі
999,86 грн. При нарахуванні йому пенсії
врахована заробітна плата з 01.07.1975 року
по 30.06.1979 року за період роботи на
Одеському автотранспортному
підприємстві №15062; з 01.08.1979 року по
26.07.1980 року за період роботи в Одеському
припортовому заводі та з 26.03.2003 року по
27.12.2008 року за даними персоніфікованого
обліку. Але при нарахуванні йому пенсії
за віком при розрахунку заробітної
плати для нарахування пенсії не була
врахована заробітна плата по довідці №
16 від 23.11.2011 року ПАТ «Автотранспортне
підприємство 15162» в 1979 році за липень -
113 руб, серпень - 323 руб, вересень -99 руб.
Тому його пенсія зменшена на 100 гривень.
Вважає, що його права порушені. Він
звернувся до Управління, але йому
рекомендували звернутись до Головного
управління пенсійного фонду України.
Йому було роз»яснено, що ними
направлено запит до головного
управління ПФУ в Одеській області для
уточнення, які виплати йому проведені
після звільнення з підприємства.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 03 квітня 2014 р. позов
задоволено. Визнано відмову Управління
в перерахунку пенсії ОСОБА_2
неправомірною. Зобов`язано відповідача
здійснити перерахунок пенсії за віком
ОСОБА_2 з урахуванням заробітної плати
по довідці № 16 від 23.11.2011 року
«Одеського Автотранспортного
підприємства 15162» за липень, серпень,
вересень 1979 року починаючи з 30.06.2013
року.

Суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги ґрунтуються на
нормі закону.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 03 квітня
2014 р. як таку, що прийнято з порушенням
норм матеріального права, та прийняти
нову постанову, якою у задоволені
позову відмовити.

Сторони, які належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду справи, до суду
не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196
КАС України, не є перешкодою для
судового розгляду. Відповідно до п.2 ч.1
ст.197 КАС України справу розглянуто у
порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
пенсіонером за віком з 29.08.2012 року.

При обчисленні розміру пенсії позивача
була врахована його заробітна плата з
01.07.1975 по 30.06.1979 за період роботи на
Одеському автотранспортному
підприємстві № 15062, з 01.08.1979 року по
26.07.1980 року за період роботи в Одеському
припортовому заводі та з 26.03.2003 року по
27.12.2008 року за даними персоніфікованого
обліку.

Управлінням 30.07.2013 року направлено
запит, вих № 15363/11, до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області для уточнення: які
виплати проведені позивачу після
звільнення з Одеського
автотранспортного підприємства № 15062.
(а.с.7)

Відповідно довідки про заробітну плату
Одеського АТП 15162 від 23.11.2011 року № 16,
позивач працював на даному
підприємстві та йому нараховувалась
заробітна плата. Для обчислення пенсії
враховано період з 01.07.1975 року по 30.06.1979
року, що підтверджується листом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси від 15.01.2014 року. (а.с. 19)

Крім того, як вбачається з даної
довідки, позивач також отримував
заробітну плату за період з липня 1979
року в сумі 113 руб, в серпні 1979 року - 323
руб, в вересні 1979 року - 99 руб. На всі
виплати нараховані страхові внески до
Пенсійного фонду України. Довідка
видана на підставі особових рахунків
за період 1974 р - 1979 роки.

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені,
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, і не є
спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата за весь
період страхового стажу починаючи з
01.07.2000 року. За бажанням пенсіонера та
за умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 01.01.2016 року або
в разі, якщо страховий стаж починаючи з
01.07.2000 року становить менше60 місяців,
для обчислення пенсії також
враховується заробітна плата ( дохід)
за будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 01.07.2000 року,
незалежно від перерв.

Абзацем 5 ч.1 ст.40 Закону «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування» заробітна плата за період
страхового стажу до 01.07.2000 року
враховується для обчислення пенсії на
підставі документів про нараховану
заробітну плату, виданих в порядку
встановленому законодавством, а за
період страхового стажу починаючи з
01.07.2000 року - за даними, що містяться в
системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч 2 ст. 41 Закону «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», до заробітної плати для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат (доходу) , отриманих
застрахованою особою до набрання
чинності цим законом, у межах сум, на
які раніше нараховувались внески на
державне пенсійне страхування, а за
періоди до запровадження обмеження
максимального розміру заробітної
плати, відповідно до законодавства, що
діяло раніше, включались до заробітної
плати, з якої обчислювалась пенсія
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» і не
перевищують 5,6 розміру середньої
заробітної плати в Україні на день
отримання зазначених сум.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відмова відповідача в обчисленні
позивачу пенсії з сумами, які були
зазначені в довідці є необгрунтованою,
оскільки вказана довідка була прийнята
Пенсійним фондом для нарахування
позивачу пенсії і сумнівів в її
достовірності не виникало. Пенсія
позивачу була нарахована відповідно до
даної довідки за виключенням місяців
липень-вересень 1979 року. Рішення щодо
відмови в нарахуванні позивачу пенсії
за за липень-вересень 1979 року,
відповідачем не приймалось.

Тобто, відповідачем безпідставно не
взято до уваги заробітна плата
позивача за липень-вересень 1979 року, що
позбавило особу на соціальний захист
щодо вирішення питання призначення
пенсії за віком.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції щодо
ненадання відповідачем доказів
правомірності прийняття свого рішення,
а тому позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що доводи
апелянтів не заслуговують уваги,
оскільки не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому підстав для скасування
постанови не вбачається.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкаси
Черкаської області на постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 03 квітня 2014 р., залишити без
задоволення.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 03 квітня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкаси Черкаської області про
визнання незаконним рішення та
зобов»язання провести перерахунок
пенсії, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

Г.М.Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.