Справа № 2а- 4617/11
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2014 року Справа № 9104/121560/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: представника
ОСОБА_1

відповідача по справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Кропивницької сільської ради
Калуського району Івано-Франківської
області, ОСОБА_2 про визнання нечинним
рішення,-

В С Т А
Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 в квітні 2011 року
звернувся з позовом в суд до
Кропивницької сільської ради
Калуського району Івано-Франківської
області, ОСОБА_2 та просив визнати
нечинним рішення Кропивницької
сільської ради Калуського району
Івано-Франківської області від 15.10.2010
року №5-30/173 «Про передачу у приватну
власність земельних ділянок» в частині
передачі у приватну власність ОСОБА_2
земельної ділянки в кількості 0,16 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує на те, що рішенням Кропивницької
сільської ради від 6 грудня 1997 року «Про
приватизацію земельних ділянок
жителів села Кропивник» було вирішено
внести зміни в рішення Кропивницької
сільської ради Калуського району
Івано-Франківської області від 30.12.1993
року в частині про приватизацію
земельних ділянок громадянами
с.Кропивник, узгодивши його із вимогами
ст. ст.56, 57 Земельного кодексу України і
фактичними розмірами земельних
ділянок громадян, що склалися станом на
01.12.1997 року. Крім того, даним рішенням
вирішено передати безоплатно в
приватну власність земельні ділянки
жителям с.Кропивник для ведення
особистого підсобного господарства,
для будівництва та обслуговування
житлових будинків і споруд і зокрема
позивачу передано у приватну власність
0,35 га для ведення особистого
підсобного господарства та 0,16 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і споруд в АДРЕСА_1.
Зважаючи на те, що попереднє рішення
ніхто не змінював і не відміняв, то
оскаржуване рішення слід визнати
нечинним.

Постановою Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року в справі №2а-4617/11
адміністративний позов було
задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року в справі №2а-4617/11 та в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що за вимогами статті
125 Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації та додає,
що згідно частини першої статті 126
Земельного кодексу України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, однак
державний акт позивачем представлено
не було.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно
задовольнити, а оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити. При цьому колегія суддів
виходить з наступних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції,
рішенням Кропивницької сільської ради
Калуського району Івано-Франківської
області від 6 грудня 1997 року ОСОБА_3 було
передано безоплатно у приватну
власність земельні ділянки для ведення
особистого підсобного господарства,
для будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд в розмірах 0,51 га та 0,16 га
відповідно.

Рішенням Кропивницької сільської ради
Калуського району Івано-Франківської
області від 15.10.2010 року № 5-30/173 «Про
передачу в приватну власність
земельних ділянок» було розглянуто
заяву ОСОБА_2 і вирішено передати їй у
приватну власність земельну ділянку в
кількості 0,16 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд.

Відповідно до частини 1,2,3 статті 17
Земельного кодексу України від 18.12.1990
року №561-XІІ (далі - ЗК України) передача
земельних ділянок у колективну та
приватну власність провадиться Радами
народних депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.
Громадяни, заінтересовані у передачі
їм у власність земельних ділянок із
земель запасу, подають заяву про це до
сільської, селищної, міської, а у разі
відмови - до районної, міської, в
адміністративному підпорядкуванні
якої є район, Ради народних депутатів
за місцем розташування земельної
ділянки. У заяві зазначаються бажані
розмір і місце розташування ділянки,
мета її використання і склад сім'ї.
Відповідна Рада народних депутатів
розглядає заяву і у разі згоди передати
земельну ділянку у власність
громадянину замовляє землевпорядній
організації розробку проекту її
відведення. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
сільською (селищною) Радою народних
депутатів, з районними (міськими)
землевпорядним, природоохоронним і
санітарним органами, органом
архітектури і подається до районної
(міської) Ради народних депутатів для
прийняття рішення про передачу
громадянину земельної ділянки у
власність.

Частиною 1 статті 23 ЗК України
встановлено, що право власності або
право постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, має право
на звернення до адміністративного суду
з адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним і неупередженим судом.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. При цьому,
обставину дійсного (фактичного)
порушення відповідачем прав, свобод чи
інтересів позивача має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Позивач вважаючи, що порушено його
право власності не надав суду
документів, які підтверджують право
власності на земельну ділянку розміром
0,16 га за адресою: АДРЕСА_1, а саме
державного акту на право власності на
земельну ділянку за цією адресою.

Прийняття органом місцевого
самоврядування рішення про надання
земельної ділянки у власність є лише
одним із етапів оформлення права
власності, де кінцевим етапом є
отримання державного акту на право
власності на земельну ділянку, який
засвідчує правомочності її власника на
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, а
оскільки державний акт на право
власності у позивача відсутній то
можна стверджувати про правомірність
дій відповідачів та законність
прийнятого рішення.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на неповно, не
об'єктивно і не всебічно з'ясованих
обставинах, прийнята з порушенням норм
матеріального права, доводи
апеляційної скарги її спростовують.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
постанову Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 20
червня 2011 року в справі №2а-4617/11 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог про
визнання нечинним рішення
Кропивницької сільської ради
Калуського району Івано-Франківської
області від 15.10.2010 року №5-30/173 «Про
передачу у приватну власність
земельних ділянок» в частині передачі
у приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки в кількості 0,16 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі,
відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з
дня складення постанови в повному
обсязі.

Головуючий
І.О.
Яворський

Судді
Р.В.
Кухтей

В.В.
Клюба