Справа № 130/887/14-а
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2014
м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі: секретаря Буга Р.М.,

представника відповідача Кудіної С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Жмеринської міської ради, Виконавчого
комітету Жмеринської міської ради, про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася в суд
з цим позовом, в якому просив визнати
дії відповідача - Жмеринської міської
ради неправомірними. Зобов'язати
Жмеринську міську раду Вінницької
області виготовити та видати в розумні
строки дублікат свідоцтва №19 про право
приватної власності на магазин з
ганком літ. «А» загальною площею 50,3 кв.
м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належний ОСОБА_3.

Свій позов аргументувала тим, що 28.02.2012
ОСОБА_3 виконавчим комітетом
Жмеринської міської ради Вінницької
області видно свідоцтво № 19 про право
приватної власності на вищезазначений
магазину з ганком, яке він загубив, що
виявив в 2013 році.

Для отримання дублікату свідоцтва №19
позивач звернувся до виконавчого
комітету Жмеринської міської ради, на
що отримав відповідь листом від 17.02.2014
за № Н 79/2, про відмову у видачі
дубліката свідоцтва в зв'язку з
відсутністю на це відповідних
повноважень.

При зверненні позивача до
реєстраційної служби, йому було
відмовлено у державній реєстрації
магазину в зв'язку з відсутністю
оригіналів правовстановлюючих
документів.

Представник позивача вважає, оскільки
припинення повноважень органів
місцевого самоврядування щодо
оформлення права власності на нерухоме
майно з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно не є
наслідком припинення в цілому
діяльності таких органів, а тому у
випадку втрати чи зіпсування такого
свідоцтва видачу його дубліката
здійснює відповідний орган місцевого
самоврядування.

24.04.2014 ухвалою суду за клопотанням
сторін залучено до участі у справі як
другого відповідача виконавчий
комітет Жмеринської міської ради.

05.06.2014 позивач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. Представник позивача 07.04.2014
подала через канцелярію суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує, що виключає
підстави, передбачені ст. 128 КАС України
для відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представник
відповідачів заперечила проти позову в
цілому, пояснила що на даний час
виконавчий комітет Жмеринської
міської ради не наділений
повноваженнями видавати свідоцтва на
право власності чи їх дублікати.
Примірник виданого в 2012 р. свідоцтва
про право власності на магазин ОСОБА_3,
у виконавчому комітеті не
зберігається. Крім того, позивачем не
надано жодного доказу, який би свідчив
про втрату ним оригіналу свідоцтва про
право власності на магазин, зокрема
оголошення в газеті.

Суд вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при
вирішенні спору керується принципом
законності, відповідно до якого, органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» в реакції,
яка діяла на час видачі свідоцтва
позивачеві до 01.01.2013, до відання
виконавчого комітету міської ради
належали делеговані повноваження щодо
обліку та реєстрації відповідно до
закону об'єктів нерухомого майна
незалежно від форм власності.

Відповідно до п.8.1. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 №7/5,
оформлення права власності на нерухоме
майно проводиться з видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
органами місцевого самоврядування.

Пунктом 8.6. цього Положення було
передбачено, що у разі втрати або
зіпсування свідоцтва про право
власності органом, який проводив
оформлення права власності на

нерухоме майно, за заявою власника
(власників) або уповноваженої ним
(ними) особи, до якої додається
опубліковане в пресі повідомлення про
недійсність втраченого або
зіпсованого свідоцтва про право
власності, видається дублікат
свідоцтва про право

власності. На дублікаті свідоцтва про
право власності обов'язково
зазначається його номер, а до Реєстру
прав вносяться відомості про втрату
або зіпсування оригіналу свідоцтва
та про видачу його дубліката. (Цей
Наказ втратив чинність на підставі
Наказу Міністерства юстиції N 1844/5 від
14.12.2012).

З 01.01.2013 набрав чинності ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Із запровадженням з 01.01.2013 в Україні
системи державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень проводиться,
зокрема, органами державної реєстрації
прав - структурними підрозділами
територіальних органів Міністерства
юстиції (стаття 6).

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону,
державний реєстратор прав на нерухоме
майно у випадках, встановлених Законом,
видає свідоцтво про право власності на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Відповідно, на підстав ст. 9 вказаного
Закону державний реєстратор прав на
нерухоме майно у випадках,
встановлених Законом, видає дубліката
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про
нотаріат" у разі втрати або
зіпсування документа, посвідченого
або виданого нотаріусом чи
посадовою особою органу місцевого
самоврядування, за письмовою заявою
осіб, перелічених у першому реченні
частини п'ятої статті 8 цього Закону,
видається дублікат втраченого
документа;

Видача дубліката втраченого або
зіпсованого документа здійснюється
державним нотаріальним архівом. До
передачі в архів примірників
документів, посвідчених або виданих
нотаріусом чи посадовою особою
органу місцевого самоврядування,
дублікат втраченого документа
видається відповідно нотаріусом чи
посадовою особою виконавчого
комітету за місцем його зберігання.

Як вказано у роз'яснювальному листі
Державної реєстраційної служби
України від 15.01.2013 № 12-06-15-13 щодо видачі
дублікатів втрачених або зіпсованих
документів, до 01.01.2013 оформлення права
власності на нерухоме майно з видачею
свідоцтва про право власності
проводилось, зокрема, органами
місцевого самоврядування відповідно
до Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 07.02.2002 № 7/5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
18.02.2002 за № 157/6445, яке втратило чинність
з 01.01.2013. Припинення повноважень
органів місцевого самоврядування щодо
оформлення права власності на нерухоме
майно з видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно не є
наслідком припинення в цілому
діяльності таких органів, а тому у
випадку втрати чи зіпсування такого
свідоцтва видачу його дубліката
здійснює відповідний орган місцевого
самоврядування без використання
відповідного спеціального бланка.

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів вбачається, що згідно копії
свідоцтва від 28.02.2012 №19 про право
власності ОСОБА_3 належить магазин з
ганком літ. «А» загальною площею 50,3 кв.
м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Свідоцтво видане на підставі рішення
виконавчого комітету Жмеринської
міської ради від 24.02.2011 №49 (а.с.7).

Згідно листа від 17.02.2014 №Н79/2
виконавчого комітету Жмеринської
міської ради, ОСОБА_3 відмовлено у
видачі дубліката свідоцтва про право
власності на магазин в зв'язку із
відсутністю відповідних повноважень
на це у органів місцевого
самоврядування (а.с.8).

Рішенням про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень від
14.02.2014 №10918879, ОСОБА_3 відмовлено у
державній реєстрації права власності
на вищезазначений магазин, в зв'язку з
відсутністю оригіналу свідоцтва про
право власності (а.с.9).

Як вбачається з технічного паспорту на
магазин по АДРЕСА_1, власником його
значиться ОСОБА_3 (а.с.10-16).

Відповідно до архівної копії Рішення
№49 виконавчого комітету Жмеринської
міської ради від 24.02.2012 та додатків до
нього, ОСОБА_3 дано дозвіл на оформлення
права власності на магазин по АДРЕСА_1,
на підставі декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (а.с.28-43).

Як пояснила в судовому засіданні
представник відповідачів, в копії
свідоцтва про право власності на
магазин, дублікат якого просить видати
позивач, помилково було зазначено, що
воно видане на підставі рішення
виконкому від 24.02.2011 №49, в дійсності це
рішення 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення, тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу;
згідно з ч. 2 цієї Статті, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен надати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

З огляду на досліджені в судовому
засіданні докази, ні позивачем, ні
представником позивача не надано суду
належних та допустимих доказів в
обґрунтування своїх позовних вимог,
зокрема опубліковане в пресі
повідомлення про недійсність
втраченого свідоцтва про право
власності на магазин, які б давали суду
підстави зробити висновок про втрату
ОСОБА_3 свідоцтва про право власності
на магазин.

Натомість представником відповідача в
судовому засіданні повністю
спростовано аргументи відповідача, на
які він посилався в своєму позові, як на
підставу його задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 24, 30 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. 30 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні» (в
редакції 2012р.), ст. 9 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст. 53 ЗУ «Про
нотаріат», п.8.1., п. 8.6. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 №7/5,
керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 19, 71, 94, 158,
159, 160, 161, 162, 163, 167, 186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Жмеринський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти денний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч.3 ст.160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 цього Кодексу, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена
06.06.2014.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду
А.М. Заярний