Справа № 2а-4889/12/2170
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/800/36011/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Бутенка В.І.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 4
березня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області (далі - Управління) до ОСОБА_3
про стягнення надміру отриманих
пенсійних коштів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року Управління
звернулося до суду з адміністративним
позовом, в подальшому уточненим, в
якому просило стягнути з ОСОБА_3
надміру отримані пенсійні кошти в сумі
104054 грн 37 коп.

Позов обґрунтовано тим, що під час
перевірки пенсійних справ було
встановлено, що довідки про
заробіток для обчислення пенсії від 16
березня 2004 року №13 та від 16
березня 2004 року (без номеру), на
підставі яких ОСОБА_3 здійснено
перерахунок пенсії за віком, видані
приватним малим підприємством
«Будовір» (далі - ПМП «Будовір») та
підписані головним бухгалтером ОСОБА_3
після її звільнення (звільнена з ПМП
«Будовір» 3 березня 1997 року). Листом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі від 3 лютого 2011 року №1497/09
повідомлено позивача, що згідно
архівних даних звітів про нарахування
страхових внесків та інших доходів і
витрат коштів Пенсійного фонду за
період з 1994 року по 1996 рік фонд оплати
праці по підприємству менший, ніж дані
по нарахуванню заробітної плати,
зазначених у вказаних довідках ПМП
«Будовір». Надання ОСОБА_3 до
Управління довідок про заробітну плату
для перерахунку пенсії з
недостовірними даними та які були
підписані нею особисто після її
звільнення з підприємства призвело до
матеріальної шкоди в сумі 104935 грн 17 коп.
У зв'язку з наведеним, відповідачем
було прийнято рішення від 6 листопада
2012 року про утримання переплати
пенсійних коштів з відповідача по 20
відсотків щомісяця до повного її
погашення.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 4 березня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що 17 травня 2004 року
ОСОБА_3 надала до Управління заяву про
перерахунок пенсії за віком з
урахуванням додатково набутого стажу
після останнього перерахунку пенсії та
з урахуванням заробітної плати, до якої
додала довідки про заробіток для
обчислення пенсії від 16 березня 2004 року
№13 за період з 1 січня 1994 року по 31
серпня 1996 року та від 16 березня 2004 року
(без номера) за період з 1 вересня 1996
року по 31 грудня 1996 року, підписані
керівником ПМП «Будовір» - ОСОБА_4 та
головним бухгалтером - ОСОБА_3
(відповідачем).

На підставі вказаних довідок
відповідачу здійснено перерахунок
пенсії за віком.

Відповідно до пункту 38 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій,
Управлінням проведено перевірку
пенсійних справ, під час якої
встановлено, що довідки про заробіток
для обчислення пенсії від 16 березня 2004
року №13 та від 16 березня 2004 року (без
номера) на ОСОБА_3, видані ПМП «Будовір»
та підписані нею як головним
бухгалтером, після її звільнення (3
березня 1997 року). Також, згідно архівних
даних звітів про нарахування страхових
внесків та інших доходів і витрат
коштів Пенсійного фонду за період з 1994
року по 1996 рік фонд оплати праці по
підприємству менший, ніж дані по
нарахуванню заробітної плати,
зазначених у вказаних довідках ПМП
«Будовір».

Враховуючи зазначене, Управлінням 6
листопада 2012 року прийнято рішення про
утримання переплати пенсійних коштів в
сумі 104935 грн 17 коп. з пенсії ОСОБА_3 по 20
відсотків щомісяця до повного її
погашення.

У зв'язку з тим, що відповідач
сплатила частину вказаної суми,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3
104054 грн 37 коп.

Відповідно до статті 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року №1058-IV суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії
обчислюється з суми, що належить
пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш
як 50 відсотків її розміру: на утримання
членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.

Як вбачається із записів трудової
книжки відповідача та встановлено
судами, ОСОБА_3 з 30 липня 1993 року по 3
березня 1997 року перебувала на посаді
головного бухгалтера ПМП «Будовір»,
після чого з 21 червня 1999 року і по
теперішній час перебуває на посаді
головного бухгалтера цього ж
підприємства.

Отже, суди правильно зазначили, що
твердження позивача про те, що довідки
від 16 березня 2004 року №13 та від 16
березня 2004 року (без номера) підписані
ОСОБА_3 як головним бухгалтером ПМП
«Будовір» після її звільнення є
безпідставними та спростовуються
записами трудової книжки.

Разом з тим, суди першої та апеляційної
інстанцій, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, прийшли до висновку, що
достовірності даних, стосовно розміру
заробітної плати позивача, зазначених
у вказаних довідках, надано відповідну
правову оцінку працівниками міліції,
про що свідчить постанова про закриття
кримінального провадження від 19 лютого
2013 року у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_3 складу кримінального
правопорушення.

Однак, такий висновок судів є
безпідставним, оскільки, як вбачається
із змісту вказаної постанови про
закриття кримінального провадження
від 19 лютого 2013 року, остання
спростовує лише факт звільнення ОСОБА_3
та підтверджує, що нею були видані
довідки за період часу, протягом якого
вона працювала в ПМП «Будовір».

Отже, твердження позивача, що у
довідках, наданих відповідачем,
міститься недостовірна інформація, а
саме - за період з 1994 року по 1996 рік фонд
оплати праці по підприємству менший,
ніж дані по нарахуванню заробітної
плати ОСОБА_3, судами не спростовано.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій в повному обсязі не
проаналізували наведені позивачем
обставини справи та вирішили справу
без перевірки наведених доводів і без
надання їм належної правової оцінки.

За таких обставин постанова
Херсонського окружного
адміністративного суду від 4 березня 2013
року та ухвала Одеського апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року не можуть вважатися
обґрунтованими, а тому підлягають
скасуванню.

Оскільки для вирішення цього спору
необхідно встановлювати нові
обставини, які відповідно до частини
першої статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
не може встановлювати суд касаційної
інстанції, то справу необхідно
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Крім того, висновок судів першої та
апеляційної інстанцій, що позивачем
вже приймалося одне із рішень
передбачених частиною 1 статті 50 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а тому
відсутні підстави для застосування
одночасно ще й другого способу
примусового стягнення, колегія суддів
вважає помилковим, оскільки стягнення
надміру отриманих коштів з пенсії
боржника є лише одним із засобів
стягнення відповідно до Закону України
«Про виконавче провадження». Отже,
прийняття Управлінням рішення про
утримання переплати пенсійних коштів з
пенсії ОСОБА_3 по 20 відсотків щомісяця
до повного її погашення не позбавляє
права позивача звернутися до суду із
позовом про стягнення з відповідача
всієї суми коштів, шляхом звернення
стягнення на майно боржника відповідно
до Закону України «Про виконавче
провадження».

Керуючись статтями 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 4 березня
2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Бутенко

В.І. Ємельянова