Справа № 815/5810/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5810/13-а

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бутенко А. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого
- Яковлєва О. В.,

суддів
- Косцова І. П., Танасогло
Т. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Приморського районного відділу у м.
Одесі Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 21
серпня 2013 року, у справі за позовом
ОСОБА_1 до Приморського районного
відділу у м. Одесі Головного управління
Державної міграційної служби України в
Одеській області про визнання
незаконною відмову в реєстрації за
адресою постійного проживання та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року, позов ОСОБА_1 до Приморського
районного відділу у м. Одесі Головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області про
визнання незаконною відмову в
реєстрації за адресою постійного
проживання та зобов'язання вчинити
певні дії - задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу з якої вбачається
про порушення судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, а тому просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволені
позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що судом першої
інстанції зроблено необґрунтований
висновок щодо задоволення позовних
вимог, оскільки позивачем подано заяву
про реєстрацію фізичної особи за
постійним місцем проживання без
обов'язкового надання оригіналу ордеру
на вселення в житлове приміщення, що є
порушенням вимог реєстрації та
підставою у її відмові.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач 03 березня 2013 року звернувся до
міграційної служби з заявою про
реєстрацію за фактичним місцем
проживання, з поданням необхідного
пакету документів.

За наслідком розгляду заяви
відповідачем відмовлено у проведенні
реєстрації, з підстав порушення вимог
встановлених ч.2 п.2 "Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб та зразків необхідних
для цього документів", затвердженого
наказом МВС України від 22 листопада 2012
року №1077, а саме відсутності оригіналу
ордеру на вселення в житлове
приміщення.

За наслідками встановлених обставин
судом першої інстанції зроблено
висновок, з яким погоджується судова
колегія, що посвідчення про право
зайняття житлової площі від 11 травня 1984
року є документом, що підтверджує право
на вселення в житлове приміщення, а
тому подані позивачем документи є
достатніми для реєстрації фізичної
особи за постійним місцем проживання.

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» передбачено, що
громадянам України, а також іноземцям
та особам без громадянства, які на
законних підставах перебувають в
Україні, гарантуються свобода
пересування та вільний вибір місця
проживання на її території, за винятком
обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні», для реєстрації особа або її
законний представник подає: письмову
заяву, документ, до якого вносяться
відомості про місце проживання,
квитанцію про сплату державного мита
або документ про звільнення від його
сплати, талон зняття з реєстрації,
документи, що підтверджують право на
проживання в житлі.

Згідно ч.2 п.2 "Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб та зразків необхідних
для цього документів", затвердженого
наказом МВС України від 22 листопада 2012
року №1077, для реєстрації місця
проживання особа або її законний
представник подає до територіального
підрозділу ДМС України, а після
утворення центрів надання
адміністративних послуг - до
відповідного центру: письмову заяву
про реєстрацію місця проживання;
документ, до якого вносяться відомості
про місце проживання; квитанцію про
сплату державного мита або документ
про звільнення від його сплати;
документи, що підтверджують право на
проживання в житлі - ордер, свідоцтво
про право власності, договір найму
(піднайму, оренди), або інші документи. У
разі відсутності зазначених
документів реєстрація здійснюється за
згодою власника/співвласників житла,
наймача та членів його сім'ї на
реєстрацію місця проживання.

Судовою колегією встановлено, що
предметом спору у справі є право
позивача на реєстрацію у квартирі за
постійним місцем проживання.

З матеріалів справи вбачається, що
Виконавчим комітетом Приморської
районної ради, позивачу видано
посвідчення № 63 від 11 травня 1984 року, на
підставі якого останній користується
житловим приміщенням, з 1984 року і до
теперішнього часу.

Тому, зазначене посвідчення не порушує
вимог встановлених вищезазначеними
нормами, так як надає позивачу право на
вселення в житлове приміщення та
підлягає поданню при реєстрації за
фактичним місцем проживання, що
відноситься до поняття іншого
документу.

Таким чином, відмова позивачу у
реєстрації за фактичним місцем
проживання є протиправною, так як
останнім дотримано всі необхідні
вимоги для цього.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
при вирішенні справи не допустив
порушень норм процесуального та
матеріального права, що є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приморського
районного відділу у м. Одесі головного
управління Державної міграційної
служби України в Одеській області
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 21 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
О. В.
Яковлєв

Судді:
І. П.
Косцова

Т. М.
Танасогло