Справа № 826/11415/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Кобаля М.І., Петрика І.Й.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників на Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29 січня 2014 року за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Побужський феронікелевий комбінат»
до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення форми «В1»,-

ВСТАНОВИВ:

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 січня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

Відповідно до п.п. 200.1, 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, сума
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду; якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; залишок від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

23 січня 2012 року між Позивачем, як
Покупцем, та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укррос Ексім», як
Постачальником, укладено Договір №
167/12, копія якого наявна в матеріалах
справи (а.с. 24-26), та відповідно до пп. 1.1.
п. 1. якого, Постачальник продає, а
Покупець купує продукцію (товар),
згідно умов Договору та Додатку
(специфікацій, листів, рахунків -
фактур), що являються невід'ємною
частиною Договору.

На підтвердження виконання Договору,
Позивачем надано копії платіжних
доручень та копії первинних
документів, що підтверджують факт
отримання товарів: видаткову та
прибуткову накладні, копії яких також
наявні в матеріалах справи (а.с.27-30).

Окружною державною податковою службою
- Центральним офісом з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби проведено
камеральну перевірку даних Позивача,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість щодо
від'ємного значення різниці між сумою
податкового зобов'язання і сумою
податкового кредиту та суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
березень 2013 року, про що складено
відповідний Акт № 499/40-10/23-10/31076956 від 08
травня 2013 року (далі - Акт), копія якого
наявна в матеріалах справи (а.с.7-11).

Перевіркою встановлено, що при
відображенні Позивачем у декларації за
березень 2013 року від'ємного значення
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту (рядок 19
декларації), залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24
декларації) та бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку,
ним порушено вимоги п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України, що
призвело до завищення на 35 832 грн. суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за березень 2013 року,
яка підлягає зменшенню.

На підставі вищезазначеного порушення,
Відповідачем прийнято податкове
повідомлення - рішення форми «В1» від 07
червня 2013 року № , копія якого
також наявна в матеріалах справи (а.с.12),
яким зменшено на 35 831,80 грн. суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
та нараховано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) - 17 915,90 грн.

Позивач скористався правом
адміністративного оскарження, за
результатами якого Міністерством
доходів і зборів України прийнято
Рішення «Про результати розгляду
скарги» від 09.07.13 року № 6494/6/99-99-10-01-15),
копія якого наявна в матеріалах справи
(а.с.15-16), та яким податкове
повідомлення-рішення від 07 червня 2013
року № залишено без змін, а скаргу
- без задоволення.

Відповідач в Акті посилається на
висновки перевірки Позивача, зазначені
в Акті від 09.04.2013 року № 370/40-10/23-10/31079956
«Про результати камеральної перевірки
даних Позивача, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість щодо від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту та суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
лютий 2013 року», в якому зазначено, що
Позивачем порушено вимоги п.п. 198.2, 198.3,
198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201, п.202.1
ст. 202, в результаті чого на 35 831,80 грн.
завищено податковий кредит та від'ємне
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за лютий 2013 року, в зв'язку з
чим, Окружною державною податковою
службою - Центральним офісом з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «В4» від
26.04.2013 року № , копія якого також
наявна в матеріалах справи (а.с. 19) та,
яким на 35 831,80 грн. зменшено суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість за лютий 2013 року.

В зв'язку з тим, що оскаржене податкове
повідомлення-рішення Відповідача
фактично прийнято на підставі
зазначеного податкового
повідомлення-рішення форми «В4»
Окружної державної податкової служби -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників податків Державної
податкової служби від 26.04.2013 року
№, яке Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 червня 2013 року у справі № 826/6749/13-а,
залишеною без змін Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 грудня 2013 року, копії яких наявні
в матеріалах справи (а.с.73-75, 83-87),
визнано протиправним та скасовано,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правомірно
задоволено адміністративний позов,
визнано протиправним та скасовано
оскаржене Позивачем податкове
повідомлення-рішення Відповідача.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників залишити без
задоволення, а Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кобаль М.І.

Петрик
І.Й.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.