Справа № 2а-8871/11
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-8871/11
інстанції: Золотоверхий О.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Горяйнова
А.М.,

суддів - Мамчура Я.С.
та Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області на постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 14 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Лисянському районі
Черкаської області про стягнення
підвищення до пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
неправомірною дії Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області щодо
невиконання Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплатити невиплачене
їй, як дитині війни, щомісячне
підвищення до пенсії починаючи з 25
лютого 2011 року.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 14 листопада 2011
року вказаний адміністративний позов
було задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду від
14 листопада 2011 року відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
підвищення до пенсії позивачу, як
дитині війни, виплачується у розмірі,
встановленому постановою КМ України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від 28
травня 2008 року.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю - не зверталися. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
- задовольнити частково, постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 14 листопада 2011 року -
скасувати в частині та прийняти в цій
частині нове рішення про залишення
позовної заяви без розгляду виходячи
із наступного.

У відповідності до ст. 202 КАС України
суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має право отримання підвищення до
пенсії у розмірі, встановленому ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», а про порушення своїх
прав дізналася з листа Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується із зазначеним висновком
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що позивач є дитиною
війни у розумінні ст. 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст. 6 вказаного Закону дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Проте, відповідач всупереч ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» виплачував позивачу щомісячне
підвищення до пенсії у меншому розмірі,
який встановлений постановою КМ
України «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян» №
530 від 28 травня 2008 року.

Колегія суддів вважає дії відповідача
щодо виплати позивачу підвищення до
пенсії, як дитині війни, у розмірі,
меншому ніж той, що встановлений ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» неправомірними, а
висновок суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог за період з 31 квітня по 22 липня 2011
року - законним і обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції було
зроблено вірний висновок про те, що
Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою КМ України
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від 28
травня 2008 року, та є пріоритетним у
застосуванні.

Також судом першої інстанції було
зроблено висновок про те, що будь-яким
іншим законом, крім Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, у зв'язку з чим
відсутні підстави не застосовувати для
розрахунку підвищення пенсії, як
дитині війни, розмір мінімальної
пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При ухваленні оскаржуваної постанови
судом першої інстанції судом було
правомірно зобов'язано відповідача
врахувати, що частину підвищення до
пенсії, як дитині війни, позивачу було
виплачено раніше.

Разом з тим, адміністративний позов був
задоволений поза межами строку
звернення до суду, встановленого ст. 99
КАС України.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції при розгляді
даної справи виходив з того, що
позивачу стало відомо про порушення
права на виплату підвищення до пенсії у
розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком з листа відповідача.

Вказаний висновок суду першої
інстанції колегія суддів вважає
необґрунтованими з огляду на те, що
позивач повинна була дізнатися про те,
що пенсію їй виплачено у меншому
розмірі в момент отримання нею такої
пенсії.

У відповідності до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

З огляду на те, що колегією суддів не
встановлено підстав для поновлення
позивачу строку звернення до суду та
враховуючи дату подачі даного
адміністративного позову позовні
вимоги за період з 25 лютого 2011 року по 30
квітня 2011 року підлягають залишенню
без розгляду.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
проте в частині задоволення позову за
період з 25 лютого 2011 року по 30 квітня 2011
року прийнято з порушенням норм
процесуального права. За таких
обставин колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лисянському районі Черкаської області
- задовольнити частково, постанову
Лисянського районного суду Черкаської
області від 14 листопада 2011 року -
скасувати в частині та прийняти в цій
частині нове рішення про залишення
позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 202, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лисянському
районі Черкаської області -
задовольнити частково.

Постанову Лисянського районного суду
Черкаської області від 14 листопада 2011
року в частині задоволення позовних
вимог за період з 25 лютого 2011 року по 30
квітня 2011 року - скасувати та прийняти
нове рішення про залишення
адміністративного позову в цій частині
без розгляду.

В іншій частині постанову Лисянського
районного суду Черкаської області від
14 листопада 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.