Справа № 826/4635/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2014 року № 826/4635/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Клименчук Н.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до Відділу державної
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у
м.Києвіпровизнання неправомірними дій,
визнання незаконною та скасування
постанови №36132291 від 21.01.2013
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі -
позивач) з позовом до Відділу державної
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у м.Києві (надалі -
відповідач) в якому просить визнати
неправомірними та незаконними дії
старшого державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Власюка А.В з
винесення постанов про стягнення
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що постанова про стягнення з
позивача виконавчого збору є
протиправною та підлягає скасуванню,
оскільки позивач самостійно у
добровільному порядку без примусового
стягнення виконав дії на погашення
Відповідач явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, про
дату, час та місце судового засідання
повідомлений належним чином. Позиції
щодо заявлених позовних вимог суду не
Зі змісту позовних вимог вбачається, що
позивач оскаржує постанову державного
виконавця ВДВС Відділу державної
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у м.Києві Власюка
Анатолія Володимировича.
Враховуючи вимоги ч.3 ст.181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що відповідачем у справах
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
В судовому засідання від 12.05.2014 за
заявою позивача судом замінено
неналежного відповідача Державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Києво -
Святошинського районного управління
юстиції у м.Києві Власюка А.В. на
належного в особі Відділу державної
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у м.Києві.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Суд встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта у справі,
так само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні
переходить до розгляду справи в
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Постановою Державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції 11.06.2010 відкрито
виконавче провадження на виконання
виконавчого листа, виданого 27.04.2010
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український
промисловий банк» боргу в сумі
4669846,96грн.ТОВ «Укрпромбанк» передано
ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта
Банк» змінило ТОВ «Укрпромбанк», як
кредитора у зазначеному зобов'язанні.
Згідно довідки від 04.12.2012,
кредитний договір №854/ФКВ-07, укладений
22.06.2007 між ОСОБА_1 та ТОВ «Український
промисловий банк», по якому право
вимоги було відступлене АТ «Дельта
Банк» припинив свою дію з 04.12.2012у
зв'язку з повним виконанням зобов'язань
за вказаним кредитним договором.
Стягувачем подано заяву до
Відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ
про закінчення виконавчого
провадження. Постановою від 25.12.2012
державного виконавця Власюка А.В.
постановлено закінчити виконавче
провадження та в п.3 резолютивної
частини вказано, що постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 24.12.2012 ВП№19952280 виділити в окреме
провадження. Постановою старшого
державного виконавця Власюка А.В.
постановлено стягнути з ОСОБА_1
виконавчий збір у розмірі 466984,69грн.
Постановою від 21.01.2013 старшого
державного виконавця Державної
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Власюком .А.В.
постановлено відкрити виконавче
провадження з виконання постанови
ВП№19952280 від 24.12.2012 виданої Відділом
Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції про стягнення з
ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі
Відповідно до ст.1 Закону України
№ 606-ХІV від 21.04.1999 «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).
Основною функцією державної
виконавчої служби є задоволення вимог
виконавчого документа, забезпечення
дотримання при цьому прав та законних
інтересів громадян та юридичних осіб,
сприяння їм у реалізації своїх
Частина 1 ст.17 Закону передбачає, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до п.3.7 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012
№512/5, зареєстрованої в Міністерстві
стягнення виконавчого збору
здійснюється у порядку, визначеному
ст.28 Закону України «Про виконавче
Підпунктом 3.7.1 Інструкції, постанова
про стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю на наступний день після
завершення строку, наданого боржнику
для самостійного виконання рішення. У
постанові про стягнення виконавчого
збору визначається розмір виконавчого
збору, що підлягає стягненню,
зазначений у частині першій ст.28
Закону. Примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до вимог Закону.
Законом України «Про виконавче
провадження» ч.1 ст.28 встановлено, що у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою ст.25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Суд встановив, що в семиденний строк,
постанова Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції не виконана, як
вбачається з матеріалів справи
постанова датується 11.06.2010, довідка про
виконання зобов'язань за договором
№854/ФКВ -07 надана АТ «Дельта Банк»
датується 04.12.2012.

В зв'язку з чим, державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції винесено постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 24.12.2012 ВП №19952280 в розмірі
466984,69грн.

З огляду на встановлені судом
обставини та вищенаведені норми Закону
України «Про виконавче провадження»
суд дійшов висновку про правомірність
дій державного виконавця щодо
винесення оскаржуваної постанови про
стягнення з боржника виконавчого
збору, оскільки її винесення в силу ч.1
ст.28 Закону України «Про виконавче
провадження» можливо у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного його виконання, за умови
вчинення державним виконавцем,
передбачених законодавством дій та
встановленого строку для
добровільного виконання рішення суду.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області 19.03.2014 постановлено
ухвалу. В казаній ухвалі зазначено
«колегія суддів вважає, що винесена
21.01.2013 державним виконавцем постанова
про відкриття провадження про
стягнення виконавчого збору
постановлена з порушенням строків,
встановлених Законом «Про виконавче
провадження» та вважає, що оскаржувані
постанови суперечать вимогам закону,
оскільки відповідно до довідки ПАТ
«Дельта Банк» від 04.12.2012 №05-1048170
боржником було виконано у
добровільному порядку виконавче
провадження №19952280 від 11.06.2010 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Укрпром банк», правонаступником якого
є ПАТ «Дельта банк».

Суд дійшов висновку про те, що
обставини у справі, що розглядається є
інакшими, ніж установленні під час
розгляду в цивільній справі. При
розгляді та обліку строку не було
враховано п.3 резолютивної частини, де
зазначено, що постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору виділити в
окреме провадження 24.12.2012.

Як вбачається судом постанова про
відкриття виконавчого провадження нга
виконання виконавчого листа виданого
27.04.2010 Києво -Святошинським районим
судом датується 11.06.2010, довідка про
виконання зобов'язань за договором
№854/ФКВ -07 надана АТ «Дельта Банк»
датується 04.12.2012.

Отже суд приходить до висновку, що
державним виконавцем здійснювались
дії щодо примусового виконання
Постанови.

Слід зазначити, що аналогічна позиція
викладена в листі Вищого
адміністративного суду України
№2379/12/13-12 від 14.11.2012, а саме якщо суд
дійде висновку про те, що обставини у
справі, що розглядається є інакшими,
ніж установлені під час розгляду іншої
адміністративної, цивільної чи
господарської справи, то справу
належить вирішити відповідно до тих
обставин, які встановлені
безпосередньо судом, який розглядає
справу.

Відповідно висновки інших судів щодо
правомірності чи протиправності дій
особи, поведінка якої є предметом
розгляду в адміністративній справі, не
є обов'язковими для адміністративного
суду, який таку справу розглядає.

Відповідно до ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128,
ст.ст.158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Клименчук
Н.М.