Справа № 810/3665/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/3665/13-а (у 2-х томах) Головуючий у 1-й
інстанції: Шевченко А. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Чаку Є. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду у
справі за адміністративним позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі
позивач, ФОП ОСОБА_2) до Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі
відповідач, ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № /880/91 від
18.04.2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні апелянт підтримав
апеляційну скаргу, а позивач просив
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що
з'явилися до судового засідання,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
05.04.2013 року Білоцерківською ОДПІ
Київської області ДПС було проведено
перевірку позивача, за результатами
якої складено Акт № 1468/17-4/НОМЕР_1 від
05.04.2013 року «Про результати
позапланової невиїзної перевірки ФОП
ОСОБА_2 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2012 року по 31.12.2012 року при здійсненні
взаємовідносин з ФОП ОСОБА_3
(податковий номер НОМЕР_2)» (далі - Акт
перевірки).

Перевіркою встановлено порушення
вимог податкового законодавства,
зокрема: пункти 44.1, 44.6 статті 44, пункт
201.1 статті 201, пункти 198.1, 198.2, 198.3, 198.6
статті 198 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
додану вартість всього на суму 16 135, 00
гривень, в тому числі по періодах: за
січень 2012 року - 2 791, 00 гривень, березень
2012 року - 6 363, 00 гривень, квітень 2012 року -
3 800, 67 гривень, травень 2012 року - 2 194, 45
гривень, червень 2012 року - 985, 87 гривень.

На підставі Акта перевірки,
Білоцерківською ОДПІ Київської
області ДПС було винесено податкове
повідомлення-рішення № /880/91 від
18.04.2013 року за платежем по ПДВ на суму
грошового зобов'язання за основним
платежем - 16 135, 00 гривень та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 8 068,
00 гривень.

Вважаючи податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач оскаржив його в судовому
порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, позивач у
період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року
перебував у фінансово-господарських
відносинах з ФОП ОСОБА_3, а саме: позивач
придбавав у ФОП ОСОБА_3 офісні товари,
канцелярські вироби та техніку.

На підтвердження реальності
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом, ФОП ОСОБА_2 надані
копії належним чином оформлених
податкових та видаткових накладних,
копії платіжних доручень, актів
надання послуг (том 1, а. с. 43-87, 110-174).

На момент здійснення господарських
операцій, позивач та його контрагент
були належним чином зареєстровані як
юридичні особи та платники податків,
установчі документи яких не визнані в
судовому порядку недійсними та
відсутній вирок суду щодо можливих
зловживань з боку їх посадових осіб.

Колегія суддів критично оцінює
висновки податкового органу про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та його контрагентом, які
базуються на даних службових записок
по кримінальному провадженню стосовно
ФОП ОСОБА_3, оскільки вони частково
спростовуються судовими рішеннями
наявними у справі, зокрема, № 810/507/13-а
(том 1, а. с. 227), чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, а відповідач,
взагалі, не наділений повноваженнями
щодо визнання правочинів нікчемними
(недійсними) в акті перевірки із
застосуванням відповідних наслідків
їх нікчемності (недійсності), без
відповідного рішення суду про визнання
таких правочинів недійсними.

Оскільки нікчемність правочинів між
позивачем та його контрагентом, у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
відповідачем не доведена, зокрема,
вироком суду стосовно ФОП ОСОБА_2, ФОП
ОСОБА_3, який би підтверджував
нікчемність укладених між ними
правочинів, та спростовується копіями
первинних документів, наявних в
матеріалах справи, що підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту позивачем, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачем всупереч
норм чинного законодавства прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/880/91 від 18.04.2013 року, яке є
протиправним та підлягає скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, якім надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
21.11.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 21.11.2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.