Справа № 2а-213/09
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 р. Справа № 92814/09/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Улицького
В.З.

Суддів
Олендера
І.Я. , Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання
Шибіко
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі Івано-Франківської
області на постанову Галицького
районного суду від 13.02.2009 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі
Івано-Франківської області про
перерахунок пенсії.

Позивач посилався на те, що йому як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інваліду 3 групи, інвалідність
пов'язана з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», щомісячно
повинна нараховуватись та
виплачуватись пенсія в розмірі 6-ти
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам, що
віднесені до 1 категорії, призначається
щомісячна додаткова пенсія для
інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від
мінімальної пенсії за віком. Однак,
відповідач в порушення норм закону
нараховував та виплачував йому пенсію
у меншому розмірі.

Позивач звернувся до відповідача по
справі з заявою щодо перерахунку
пенсії відповідно до чинного
законодавства за 2006-2008 роки і отримав
безпідставну відмову, що і стало
причиною звернення до суду.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 13.02.2009
року позов задоволено. Стягнуто з
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі в користь ОСОБА_1
67762,91 грн. не донарахованої і
невиплаченої державної і додаткової
пенсії відповідно до Закону України
«Про статус соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2006 року по 31.12.2008 року включно.

Постанову суду оскаржило управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі. Вважає, що постанова є
безпідставною і необґрунтованою,
прийнята з порушенням норм
матеріального права і процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених в апеляційній скарзі.
Зокрема на те, що положення ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо мінімального
розміру пенсії за віком не
застосовується при призначенні пенсії
за ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
від Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до п. 6 постанови Кабінету
Міністрів України №1 від 03.01.2002 року
«Про підвищення розмірів пенсії та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» пенсії призначені
відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок від
Чорнобильської катастрофи»
обчислюється із розрахункової
величини 19 грн. 91 коп.. Простить
оскаржувану постанову скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позову
повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія судді
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід задоволити
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має
статус учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС і її віднесено до
першої категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
встановлено другу групу інвалідності в
зв'язку із захворюванням пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи.

З матеріалів справи вбачається, що при
проведенні розрахунку пенсії позивачу
відповідач застосував положення
постанови Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсії та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок
державного бюджету» №1 від 03.01.2002 року.

Відповідно до ст. 54 Закону обчислення і
призначення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи із
заробітку за межами зони відчуження
провадиться на загальних підставах
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими - 6-ти
мінімальних пенсій за віком по 3-ій
групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам
віднесеним до I категорії, які є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою у розмірі - 50% мінімальної
пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
прийшов до обґрунтованого висновку, що
при розрахунку основної та додаткової
пенсій позивача, передбачених ст..ст.
50,54 Закону України застосуванню
підлягає розмір прожиткового мінімуму,
для осіб, які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, а не положення
постанов Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», в якій зазначається, що
мінімальний розмір пенсій за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, однак за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком,
подібне не є підставою для відмови в
реалізації позивачем конституційної
гарантії та права на отримання пенсії і
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено статтями 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Щодо перерахунку пенсії за 2008 рік, то
п.28 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» внесено зміни до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22 травня 2008 року визнано
неконституційними положення п.28
розділу 2 Закону України «Про Державний
бюджет на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України». З
наведеного випливає, що позовні вимоги
в частині з 01.01.2008 по 22.05.2008 рік щодо
зобов'язання сторону відповідача
провести нарахування та виплату
державної і додаткової пенсії у
відповідному процентному розмірі
мінімальної пенсії за віком є
неаргументовані та задоволенню не
підлягають.

Крім того, згідно ст. 46 Закону України
«Про загальнобов»язкове державне
пенсійне страхування» від 09 липня 2003
року пенсія виплачується за минулий
час лише нарахована і невиплачена. В
даному випадку пенсія позивачу не
нараховувалася, а тому підстав для її
стягнення за минулий час немає. Колегія
суддів звертає увагу на те, що апелянт
наполягає на застосуванні строків
звернення до суду.

Оскільки стосовно не нарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім КАС України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати річний строк звернення
до суду.

Колегія суддів приходить до висновку
про необхідність застосування строку
звернення до суду, визначеного ст.99 КАС
України та відмови у задоволенні
позовних вимог позивача в частині
нарахування та виплати підвищення до
пенсії як дитині війни за період до
30.01.2008 року.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
в частині перерахунку пенсії
відповідно по ст.ст. 50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно
виходячи з розміру мінімальної пенсії,
встановленого Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
перерахунку пенсії позивачу
відповідно до ст..50,54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" колегія
суддів не вбачає.

Колегія суддів вважає за потрібне
наголосити, що відповідно до вимог п. 3
ч. 2 ст. 64 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обов'язок по здійсненню
функцій щодо призначення
(перерахунок), забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
фінансування і виплати пенсії та
надання соціальних пільг покладено на
дирекцію Пенсійного фонду та її
територіальні органи і визначення
розмірів конкретної заборгованості
перед позивачем є неможливим без
проведення відповідачем відповідного
перерахунку його пенсії на підставі
даних відповідної пенсійної справи.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 13.02.2009
року по справі № 2а-213/09 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі Івано-Франківської області в
частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні
та виплаті пенсії відповідно до ст.ст.
50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року включно відповідно до
ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Верховного суду України
протягом двох місяців шляхом подання
касаційної скарги в порядку цивільного
судочинства.

Головуючий суддя
Улицький
В.З.

Судді
Олендер І.Я.
, Каралюс В.М.

Повний текст постанови виготовлено і
підписано 09.07.2010 р.