Справа № 369/12887/13-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Волчко А.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Грибан І. О., Губської О. А.

при секретарі:
Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02 квітня 2014 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Києво-Святошинському районі
Київської області про зобов'язання
призначити пенсію за віком із
зниженням пенсійного віку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовною заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання дій управління
Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області щодо відмови у призначенні
пенсії за віком із зниженням
пенсійного віку неправомірними,
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Києво-Святошинському
районі Київської області призначити та
виплачувати з ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу
пенсію за віком, з врахуванням стажу
роботи водія міського пасажирського
транспорту - автобусу 13 років 10 місяців.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
квітня 2014 р. позовні вимоги залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову, якою позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а оскаржувану постанову
суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 56 - річного
віку.

Згідно трудової книжки, копія якої
наявна в матеріалах справи, позивач
працював водієм другого класу (з
подальшим переведенням водієм першого
класу в колону) Київського АТП 13028 з
02.10.1996 р. по 12.02.2001 р. та водієм
автотранспортного засобу (автобусу)
першого класу Автобусного парку № 1 КП
«Київпастранс» з 31.12.2003 р. по час
подання адміністративного позову до
суду першої інстанції (а. с. 8-9).

08.07.2013 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах в
порядку п. «з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Листом від 07.10.2013 р. № 11609/07 відповідач
відмовив у призначенні даного виду
пенсії у зв'язку з відсутністю у
позивача необхідного стажу,
передбаченого діючим законодавством.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №
1788-XII право на пенсію за віком на
пільгових умовах мають водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв) і
великовантажних автомобілів, зайнятих
в технологічному процесі важких і
шкідливих виробництв - чоловіки після
досягнення 55 років і при стажі роботи 25
років, в тому числі на зазначеній
роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до п. 20 постанови № 637
Кабінету Міністрів України від 12.08.1993
року «Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств або організацій, однак цей
порядок, як вбачається з його назви та
змісту, поширюється саме на випадки
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Згідно Закону України „Про
автомобільний транспорт" автобус -
транспортний засіб, який за своєю
конструкцією та обладнанням
призначений для перевезення пасажирів
з кількістю місць для сидіння більш ніж
дев'ять з місцем водія включно;
автобусний маршрут міський -
автобусний маршрут, який не виходить за
межі території населеного пункту;
перевезення пасажирів у звичайному
режимі руху - перевезення пасажирів
автобусами на маршруті загального
користування з дотриманням усіх
зупинок, передбачених розкладом руху;
перевезення пасажирів у режимі
маршрутного таксі - перевезення
пасажирів на міському маршруті
загального користування за розкладом
руху, в якому визначається час
відправлення автобусів з початкового
та кінцевого пунктів маршруту з
висадкою і посадкою пасажирів чи
громадян на їхню вимогу на шляху
прямування автобуса в місцях, де це не
заборонено правилами дорожнього руху.

Згідно наявної в матеріалах справи
довідки КП «Київпастранс» від 18.06.2013 р.
позивач працює водієм автобусу
міського пасажирського транспорту з
23.04.1997 р. по 12.02.2001 р. та з 31.12.2003 р. по дату
видачі довідки з відповідним
посиланням на накази про призначення
та звільнення (а. с. 10).

Також в тексті довідки вказано, що по
характеру виконаних робіт позивач був
зайнятий повний робочий день,
виконував перевезення пасажирів за
професією: водій міського
пасажирського транспорту (автобусу).

Довідка видана на підставі наказів по
автобусному парку, карточки Т-2,
відомостей про заробітну плату,
особового рахунку.

З копії акту зустрічної перевірки
пільгової довідки ОСОБА_2, складеної та
підписаної в липні 2013 р. представниками
КП «Київпастранс» та відповідача (а. с.
53), вбачається, що проведеною
зустрічною перевіркою встановлено
відповідність фактичних обставин
справи відомостям трудової книжки
позивача.

Крім того, зустрічною перевіркою
встановлено, що в штатному розписі
робітників Автобусного парку № 1 за
період 2003-2013 років значиться посада
(професія) - водій автотранспортних
засобів міських маршрутів в режимі
маршрутного таксі.

Також, в матеріалах справи наявна копія
наказу директора Автобусного парку № 1
КП «Київпастранс» від 02.01.2013 р. про
закріплення транспортних засобів на
лютий 2013 р. за маршрутами та графіків
міських автобусних маршрутів
загального користування в режимі
маршрутного таксі (а. с. 54-55).

Як вбачається з зазначеного наказу, за
позивачем закріплено транспортний
засіб Богдан А091 з реєстраційним
номером НОМЕР_2 в бригаді № 2 маршруту №
209.

Згідно характеристик вказаного
транспортного засобу за типом кузову
він відповідає позиції «автобус», за
кількістю місць - позиції « 43».

Натомість, колегії суддів незрозуміло
з яких підстав в мотивувальній частині
рішення суд першої інстанції з огляду
на вищеперелічені докази, наявні в
матеріалах справи, прийшов до висновку,
що даний транспортний засіб є власним
(орендованим) маршрутним
мікроавтобусом-таксі позивача.

Невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи призвела
до неправильного вирішення справи по
суті з огляду на наступне.

Вищезазначеним наказом директор
автопідприємства закріпив вказаний
автобус за маршрутом № 209 з переліком
водіїв, яким надається право на його
експлуатацію.

Жодні докази про належність даного
транспортного засобу на праві
приватної власності чи на праві оренди
позивачу в матеріалах справи відсутні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
поняття «перевезення пасажирів у
режимі маршрутного таксі» визначає
специфіку зупинок автобусу на вимогу
пасажирів на відміну від загального
режиму перевезення, де зупинки,
встановлені графіками, є обов'язковими.

Даний режим перевезення є
розповсюдженим та широковідомим у м.
Києві, в тому числі на маршруті № 209, і
жодним чином не свідчить про
здійснення такого перевезення
виключно мікроавтобусами-таксі.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи
те, що достатність загального стажу для
призначення пенсії вдповідачем під
сумнів не ставиться, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідач
при відмові у призначенні позивачу
пільгової пенсії діяв не у
відповідності до норм чинного
законодавства, а тому такі дії
підлягають визнанню неправомірними з
одночасним зобов'язанням відповідача
призначити позивачу пенсію за віком в
порядку п. «з» ст. 13 Закону України» з
дня звернення позивача з відповідною
заявою.

Доводи апеляційної скарги позивача
спростовують висновки суду першої
інстанції.

У відповідності до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення не у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, а тому наявні
підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
квітня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області про зобов'язання призначити
пенсію за віком із зниженням
пенсійного віку задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
квітня 2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Києво-Святошинському
районі Київської області щодо відмови
у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2
відповідно до п. «з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Києво-Святошинському
районі Київської області призначити
ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком
відповідно до п. «з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 (адреса проживання:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:
НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 170, 00 грн.
(сто сімдесят гривень 00 копійок) шляхом
їх безспірного списання з рахунків
управління Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя
І. О. ГрибанСуддя О. А.
Губська (Повний текст постанови
виготовлено 03.06.2014 року)

Головуючий суддя

Беспалов О.О.

Судді:

Грибан І.О.

Губська О.А.