Справа № 1570/4247/12
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2014 року
м. Київ К/800/47884/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Приватного
підприємства "Бігмет" на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 5 листопада 2012 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 5 вересня 2013
року

у справі № 1570/4247/2012

за позовом Приватного
підприємства "Бігмет"

до Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси Одеської

області Державної
податкової служби

про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В

Приватне підприємство «Бігмет» (надалі
також - позивач, ПП «Бігмет») звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі міста Одеси
Одеської області Державної податкової
служби (надалі також - ДПІ, відповідач),
в якому просив: визнати неправомірним
та скасувати у повному обсязі
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
від 15 грудня 2011 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 4516 грн. (чотири
тисячі п'ятсот шістнадцять гривень);
визнати неправомірним та скасувати у
повному обсязі податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
від 15 грудня 2011 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 51942 грн.
(п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот сорок
дві гривні).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 5 листопада
2012 року у задоволенні
адміністративного позову приватного
підприємства «Бігмет» відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 5 вересня 2013
року апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Бігмет» залишено без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 5
листопада 2012 року - без змін.

Позивач в касаційній скарзі, вказуючи
на допущені судами першої та
апеляційної інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 5 листопада 2012 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 5 вересня 2013
року і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 31 серпня 2011 року позивачем
поштовим відправленням було надіслано
податкову декларацію з податку на
прибуток, оформленою за формою,
визначеною наказом ДПА України від 28
лютого 2011 року № 114, з позначкою у рядку
«звітний (податковий) період року 2011, за
який подається податкова декларація
або уточнюється (для уточнюючої
податкової декларації)» «півріччя», а
не «ІІ квартал», як того вимагали
положення чинного законодавства.

За результатами здійснення
контрольного заходу ДПІ складено акт
перевірки від 13 грудня 2011 року №
9412/15-1/37279724, в якому зафіксовано
порушення позивачем вимог пункту 54.1
статті 54 Податкового кодексу України
та наказу ДПА України від 28 лютого 2011
року № 114, у зв'язку з невірним
заповненням рядків 01, 04, 07, 11, 14, 15, 16
декларації з податку на прибуток за ІІ
квартал 2011 року.

На підставі акту відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від 15
грудня 2011 року № , яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток
підприємств у сумі 4516 грн.

Згідно обставин, встановлених судами
попередніх інстанцій, при заповненні
декларації позивачем було допущено
методологічні помилки, які призвели до
визначення ним заниженої суми податку
на прибуток, який підлягав до сплати за
ІІ квартал 2011 року. Так, заповнюючи
рядки 01, 04, позивач визначав їх
наростаючим підсумком із врахуванням
показників по аналогічних рядках у
декларації за І квартал 2011 року, що
суперечить вимогам податкового
законодавства. З урахуванням вказаної
методологічної помилки, яка призвела
до невірних похідних даних, невірно
були сформовані й показники по рядку 07,
який розраховується шляхом віднімання
показників рядка 04 із показників рядка
01, рядку 11, який залежить від
правильності формування показника по
рядку 07, а також рядку 14, який, в свою
чергу, залежить від правильності
показника по рядку 11.

Разом з цим, розраховуючи показники по
рядкам 15 та 16, позивач припустив грубе
порушення методології формування суми
податку, яка підлягає сплаті до
державного бюджету, а саме, здійснено
віднімання від показника рядку 14
«податок на прибуток за звітний
(податковий) період» показник по рядку
15 «податок на прибуток за результатами
попереднього звітного (податкового)
періоду поточного року з урахуванням
уточнень (рядок 14 Податкової
декларації за попередній звітний
(податковий) період», тоді як,
враховуючи дію перехідних положень
Податкового кодексу України,
необхідність розрахунку податку на
прибуток у ІІ кварталі 2011 року без
урахування показників у І кварталі 2011
року, а також різні ставки податку, що
діяли протягом двох зазначених звітних
періодів, такий розрахунок податку на
прибуток є неприпустимим та призвів до
заниження позивачем суми податку на
прибуток, нарахований за результатами
останнього календарного кварталу, на
4516 грн., що було встановлено
відповідачем в акті камеральної
перевірки.

Згідно з затвердженою наказом ДПА
України від 28 лютого 2011 року № 114 формою
декларації з податку на прибуток
підприємств, показник рядка 16
декларації позивача за ІІ квартал 2011
року повинен дорівнювати різниці
показників по рядку 14 та 15, що у випадку
позивача повинно виражатись наступним
чином: 85467 грн. х 23 % - 0 грн. = 19657 грн., тоді
як позивачем задекларовано 15141 грн.

З урахуванням зазначеного, з
висновками судів попередніх інстанцій
про необґрунтованість доводів
позивача про те, що допущена ним
методологічна помилка при заповненні
податкової декларації з податку на
прибуток за ІІ квартал 2011 року не
призвела до заниження податку на
прибуток підприємств.

28 листопада 2011 року позивачем було
подано податкову декларацію з податку
на прибуток за період ІІ-ІІІ квартал 2011
року, за результатом проведення
камеральної перевірки якої було
складено акт від 14 грудня 2011 року №
9434/15-1/37279724, яким встановлено заниження
ПП «Бігмет» грошового зобов'язання з
податку на прибуток на 51942 грн.
внаслідок невірного заповнення рядків
15, 16 декларації.

На підставі акта перевірки
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15 грудня 2011
року № , яким ПП «Бігмет»
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на прибуток
підприємств у розмірі 51942 грн.

Актом перевірки від 14 грудня 2011 року №
9434/15-1/37279724 встановлено, що дані,
задекларовані позивачем по рядку 15
становлять 71599 грн., тоді як повинні
становити 19657 грн., що свідчить про
відхилення показників по рядку на (-)
51942, по рядку 16 задекларовано 16980 грн.
при необхідних 68922 грн., що свідчить про
відхилення на 51942 грн.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та що не спростовується
позивачем, з податкової декларації
позивача з податку на прибуток
підприємств, поданої ним за період ІІ
-ІІІ квартал 2011 року, слідує, що по рядку
15 декларації «податок на прибуток за
результатами попереднього звітного
(податкового) періоду поточного року з
урахуванням уточнень (рядок 14
Податкової декларації за попередній
звітний (податковий) період» позивачем
задекларовано показник у сумі 71599 грн.,
тоді як рядок 14 декларації за ІІ
квартал 2011 року (попередній звітний
(податковий) період ) містить показник у
розмірі 19657 грн. З урахуванням
зазначеного, позивачем невірно був
розрахований податок на прибуток,
нарахований за результатами
останнього календарного кварталу
звітного (податкового) періоду (рядок
14-рядок 15), що призвело до завищення
вказаного показника на 51942 грн.

У зв'язку з наведеним, суд першої
інстанції, з яким погодився й суд
апеляційної інстанції, дійшов юридично
правильного висновку про
відповідність вимогам закону
податкових повідомлень-рішень, з
приводу правомірності яких виник спір.

При цьому, Вищий адміністративний суд
України звертає увагу на те, що
наявність процесуальних порушень під
час надсилання актів перевірок та
податкового повідомлення-рішення не
спростовує встановлених контролюючим
органом в ході проведення перевірок
порушень вимог чинного податкового
законодавства позивачем у зв'язку з
якими було донараховано суму грошового
зобов'язання на підставі податкових
повідомлень -рішень.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
не знаходить свого підтвердження за
матеріалами справи та не ґрунтується
на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
слід залишити без змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Бігмет» відхилити, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 5 листопада
2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 5 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко