Справа № 872/11219/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2014 рокусправа № 180/1231/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 27
травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою, в якій вказує, що під час
виконання своїх трудових обов'язків
він отримав виробничу травму.
Висновком МСЕК 17.11.2005 року йому
встановлено втрату працездатності - 50 %,
в подальшому повторним висновком МСЕК
від 14.10.2009 року йому встановлена втрата
професійної працездатності в розмірі
65%, просив визнати дії відповідача по
виплаті позивачу щомісячних страхових
платежів за період з 01.12.2005 року по
01.04.2013 року у меншому розмірі ніж
передбачено законом протиправними,
зобов'язати відповідача здійснити
виплату заборгованості по щомісячних
страхових платежах за період з 01.12.2005
року по 01.04.2013 року в сумі 66136 грн, а
також зобов'язати відповідача
нараховувати та виплачувати з 01.04.2013
року щомісячні страхові виплати в
розмірі встановленому ст. 1197 ЦК
України.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що після звернення до
Відповідача йому було призначено
щомісячні страхові виплати. Середній
заробіток був визначений виходячи із
його заробітної плати, що значно менше
ніж передбачено законодавством .

Постановою Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 27
травня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано дії Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганець щодо
відмови у проведенні перерахунку
щомісячної страхової виплати з 01.12.2005
року ОСОБА_1 не законними. Зобов'язано
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганець
провести перерахунок щомісячних
страхових виплат ОСОБА_1 за період з
01.12.2005 року у відповідності до ст. 1197 ЦК
України, з урахуванням виплачених сум
та виплатити їх та в подальшому
нараховувати та виплачувати щомісячні
страхові виплати в розмірі,
встановленому ст.1197 ЦК України до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок
страхових виплат.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просило
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог. Вказують на те, що
середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабміном.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу, позивач просив апеляційну
скаргу відповідача залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримав вимоги апеляційної скарги,
зазначив про їх обґрунтованість,
просив їх задовольнити та скасувати
постанову суду першої інстанції,
винести нову постанову якою відмовити
у задоволенні позовних вимог позивача.
Позивач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
просив розглядати справу без його
участі та без участі його представника.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
позивач отримав професійну травму, в
результаті якої йому 17 листопада 2005
року була встановлена втрата
професійної працездатності в розмірі
50%, після повторного огляду висновком
МСЕК від 14.10.2009 року йому встановлена
втрата професійної працездатності в
розмірі 65 %.

28 березня 2013 року позивач звернувся з
заявою до відповідача з проханням про
перерахунок сум страхових виплат
згідно з ст.. 1197 ЦК України за період з
листопаду 2005 року по березень 2013 року.

Відповідач листом від 10.04.2013 року №17/02-20
відмовив позивачу у виплаті
страхових виплат у зв'язку з
правомірністю нарахування сум
страхових виплат на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що при
призначенні виплат ОСОБА_1, середній
заробіток було визначено виходячи із
заробітної плати, яку мав позивач на
час нещасного випадку, відповідно до
Закону України" Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105 від 23 вересня 1999
року. Натомість, з 1 січня 2004 року набрав
чинності новий Цивільний кодекс
України, статтею 1197 якого
передбачається, що розмір втраченого
фізичною особою внаслідок каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я заробітку
(доходу), що підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від
середнього місячного заробітку
(доходу), який потерпілий мав до
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується
з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" законодавство про
страхування від нещасного випадку
складається із Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, цього
Закону, Кодексу законів про працю
України, Закону України "Про охорону
праці" та інших нормативно-правових
актів.

Згідно з положеннями статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" сума
щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

В той же час, за змістом статті 1197
Цивільного кодексу України розмір
втраченого фізичною особою внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я заробітку (доходу), що підлягає
відшкодуванню, визначається у
відсотках від середнього місячного
заробітку (доходу), який потерпілий мав
до каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності. Якщо
середньомісячний заробіток (дохід)
потерпілого є меншим від п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати,
розмір втраченого заробітку (доходу)
обчислюється виходячи з п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати.

Аналізуючи співвідношення положень
статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та положень статті 1197
Цивільного кодексу України, колегія
суддів виходить з того, що
пріоритетному застосуванню до спірних
правовідносин підлягають положення
Цивільного кодексу України як такі, що
набрали чинності пізніше.

Крім того, вказані в апеляційній скарзі
доводи зазначеного вище не
спростовують, оскільки актами
цивільного законодавства не
встановлено неможливості застосування
положень статті 1197 Цивільного кодексу
України при визначенні заробітку
(доходу), втраченого внаслідок каліцтва
або іншого ушкодження здоров'я
фізичної особи до відносин, випливають
із обов'язкового страхування.

Наведені судом апеляційної інстанції
доводи узгоджуються з позицією Вищого
адміністративного суду в ухвалі по
аналогічній справі за №К/9991/56265/12.

З огляду на викладене доводи
апеляційної скарги зводяться до
переоцінки висновків, зроблених судом
першої інстанції та не спростовують
правильності ухваленого судом першої
інстанції у справі судового рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 27 травня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
повного тексту рішення.

В повному обсязі ухвалу складено
18 квітня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова