Справа № 2а-1429/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2014 р. м. Київ
К/800/6619/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Головчук С.В., Загородній А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат у Полтавській області на
постанову Ленінського районного суду
м. Полтави від 27.05.2011р. та постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2012р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконкому Ленінської районної в м.
Полтаві ради, Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області про зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про зобов'язання
відповідачів здійснити перерахунок та
виплату одноразової компенсації
згідно статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи
із розміру 45 мінімальних заробітних
плат.

Постановою Ленінського районного суду
м. Полтави від 27.05.2011р. позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2012р.
скасовано рішення суду першої
інстанції, позов задоволено частково,
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Ленінської районної в м.
Полтаві ради зробити перерахунок, а
Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській
області нарахування та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
сумі 5 мінімальних заробітних плат,
виходячи із мінімальної заробітної
плати на час здійснення виплати за
період 2011 року, з урахуванням
виплачених сум, та одноразової
компенсації в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати на момент
виплати з урахуванням проведених
виплат. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів не погодився
відповідач, подав касаційну скаргу, в
якій посилається на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить скасувати
постановлені судами першої та
апеляційної інстанцій рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно положення статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплачується в таких
розмірах, зокрема, інвалідам II групи - 45
мінімальних заробітних плат.

Судами встановлено, що позивач є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи першої
категорії, є інвалідом ІІ групи по
захворюванню, яке пов'язане із
виконанням обов'язків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС.

Позивачу була виплачена спірна
компенсація в лютому 2011 року у розмірі
284,40 грн згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996р. №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як інваліду ІІ групи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачами безпідставно нарахована
і виплачена позивачу спірна
компенсація у розмірі меншому, ніж
передбачено законом, оскільки впродовж
2011 року жодні обмеження розміру
спірної компенсації для інвалідів ІІ
групи на законодавчому рівні
встановлені не були, а тому при
визначенні її розміру слід керуватись
положеннями статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а не
постановою Кабінету Міністрів України.

З такими висновками апеляційного суду
колегія суддів погоджується і вважає,
що вони відповідають нормам
матеріального та процесуального права
і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки судів не спростовують
і є безпідставними, оскільки чинним
законодавством повноваження по
нарахуванню та виплаті одноразової
компенсації в Україні покладені на
органи соціального захисту населення,
а відсутність бюджетного фінансування
не може бути підставою невиконання
відповідним суб'єктом владних
повноважень покладених на нього
обов'язків. В свою чергу реалізація
особою права на отримання соціальних
виплат не може бути поставлена у
залежність від наявності відповідних
бюджетних асигнувань.

Крім того, положення статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
впродовж 2011 року було чинним, а тому
рішення відповідачів про відмову у
перерахунку та виплаті спірної
компенсації у розмірі 45 мінімальних
заробітних плат є протиправним та
таким, що порушує законні права та
інтереси позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позов
частково апеляційний суд виходив з
того, що також позивачу виплачено в
розмірі меншому ніж передбачено
законом і щорічну допомогу на
оздоровлення.

При цьому, апеляційним судом порушено
вимоги статті 195 КАС України, оскільки
прийнято рішення щодо перерахунку
щорічної допомоги на оздоровлення,
однак в суді першої інстанції такі
вимоги заявлені не були.

Відповідно до статті 226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення апеляційного суду та залишення
в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 226, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат у
Полтавській області задовольнити
частково.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.03.2012р.
скасувати, а постанову Ленінського
районного суду м. Полтави від 27.05.2011р. у
даній справі залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.В. Головчук

А.Ф. Загородній