Справа № 806/7899/13-а
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 року
Житомир справа № 806/7899/13-a

категорія 12.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді- Токаревої М.С.,

суддів: Шимоновича Р.М., Гуріна Д.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Державної
казначейської служби України,
Державної судової адміністрації
України, Житомирського апеляційного
господарського суду про стягнення
недоотриманої заробітньої плати,

встановив:

Позивачі звернулися до Житомирського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної казначейської
служби України, Державної судової
адміністрації України, Житомирського
апеляційного господарського суду про
стягнення недоотриманої заробітної
плати. В обгрунтування позову
зазначили, що працювали в 2005 році
суддями Житомирського апеляційного
господарського суду та впродовж семи
місяців 2005 року вони отримували
заробітну плату у меншому розмірі, ніж
це передбачено законом, позивачі
просили визнати протиправною
бездіяльність відповідачів та
стягнути з Державної судової
адміністрації України на їхню користь
заборгованість, а саме на користь
ОСОБА_1 -85 133 грн., ОСОБА_2 -74536 грн., ОСОБА_3
- 92124 грн., ОСОБА_4 -75583 грн., ОСОБА_5 - 84743
грн., ОСОБА_6 - 77864 грн., ОСОБА_7 -72703 грн.,
ОСОБА_8 - 83617 грн., ОСОБА_9 - 82101 грн.,
ОСОБА_12 -82379 грн., ОСОБА_13 - 81367 грн., також
просили зобов'язати ДКС України
провести відповідні видатки. Крім того,
позивачі просили стягнути на їхню
користь грошову компенсацію сум
податку з доходів фізичних осіб,
утриманого з нарахованої їм
заробітної плати в 2004-2008 роках: ОСОБА_1 -
43300,91 грн., ОСОБА_2 - 39262,57 грн., ОСОБА_3 -
43429,85 грн., ОСОБА_4 -38135,46 грн., ОСОБА_5 -
39430,63 грн., ОСОБА_6 - 37551,26 грн., ОСОБА_7
-36594,88 грн., ОСОБА_14 -41647,16 грн., ОСОБА_9 -
37884,40 грн., ОСОБА_12 - 37255,25 грн., ОСОБА_13
-32001,58 грн., оскільки згідно ст.1 Указу
Президента України від 10.07.1995 року №584/95
„Про додаткові заходи щодо
соціального захисту суддів", судді були
звільнені від сплати прибуткового
податку.

Позивачі направили на адресу суду
заяви у яких просили позов розглянути
за їх відсутності у порядку письмового
провадження.

Представник Державної судової
адміністрації направив на адресу суду
свої заперечення, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити та справу
розглядати у його відсутність.

Представник ДКС України у судове
засідання не з'явився будучи належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомив.

Представник Житомирського
апеляційного господарського суду у
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку.

У відповідності ч.6 ст.128 КАС України,
суд вважає за можливе розглянути
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, оцінивши надані суду докази,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивачі у 2005
році працювали суддями і відповідно
до Конституції України та Закону
України „Про статус суддів" мали право
на належне матеріальне та соціальне
забезпечення.

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення недоотриманої заробітної
плати, то суд вважає позов у цій частині
є обгрунтованим та зазначає з цього
приводу наступне.

Відповідно до ст.44 Закону України „Про
статус суддів" ( у редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), заробітна плата суддів
складається з посадового окладу,
премій, доплат за кваліфікаційні класи,
надбавок за вислугу років та інших
надбавок. Розміри посадових окладів
суддів встановлюються у відсотковому
відношенні до посадового окладу Голови
Верховного Суду України і не можуть
бути меншими від 50 відсотків його
окладу. Посадовий оклад судді не може
бути меншим від 80 відсотків посадового
окладу голови суду, в якому працює
суддя.

Системний правовий аналіз наведеної
норми свідчить, що гарантований
мінімальний посадовий оклад судді не
може бути меншим встановленого ст.44
цього Закону в співвідношенні до
окладу Голови Верховного Суду України.
Недодержання цього принципу є
порушенням конституційного права
суддів на отримання заробітної плати
не нижче від визначеної Законом, та
порушенням конституційних гарантій
щодо незалежності та недоторканості
суддів.

Кабінетом Міністрів України, лише 3
вересня 2005 року було приведено
посадові оклади суддів у відповідність
з вимогами ст.44 Закону України „Про
статус суддів", однак не усунуто
порушення вимог цього Закону і не
приведено оклади суддів усіх судів
України до встановленого цією нормою
співвідношення одночасно з окладом
Голови Верховного Суду України, а саме
з 1 червня 2005 року, оскільки надав
Постанові №865 від 3 вересня 2005 року
„Про оплату праці суддів" чинності з 1
січня 2006 року(п.5 Постанови).

Зважаючи на те, що пунктом 5 Постанови
Кабінету Міністрів України №865 було
порушено право позивачів на оплату
праці з 1 червня 2005 року, то суд дійшов
висновку, що їх вимоги є обґрунтованими
та такими що підлягають задоволенню.

За сім місяців 2005 року позивачами
недоотримано заробітну плату у
зазначених вище розмірах, що
стверджується довідками, наданим
Житомирським апеляційним
господарським судом, які є чинними.

Що стосується іншої частини позовних
вимог, то на думку суду, вони
підлягають частковому задоволенню
зважаючи на наступне.

Закон України "Про податок з доходів
фізичних осіб" , який набрав чинності з
1 січня 2004 року , не містить винятків
щодо сплати суддями податку з доходів
фізичних осіб. Указ Президента України
від 10 липня 1995 року "Про додаткові
заходи щодо соціального захисту
суддів" визнано таким, що втратив
чинність з 1 січня 2004 року. На 2004 рік
питання компенсаційних виплат,
пов'язаних із справлянням податку із
заробітної плати суддів було вирішене
розпорядженням КМ України від 20 січня
2004 року №22-р "Про деякі питання оплати
праці суддів", а на 2005-2008 роки
здійснення грошової компенсації сум
прибуткового податку з доходів
фізичних осіб, стягнутого із
заробітної плати суддів чинним
законодавством не передбачалось.

Згідно з пунктом 1 вищезазначеного
розпорядження КМ України Голові
Конституційного Суду України та
головам судів загальної юрисдикції
дозволено здійснювати у 2004 році
компенсаційні виплати суддям у розмірі
до 100 % посадового окладу в разі, коли
сума нарахованої заробітної плати за
місяць після сплати податку з доходів
фізичних осіб буде нижчою, ніж розмір
середньомісячної заробітної плати,
нарахованої судді за IV квартал 2003 року.

Як вбачається з довідки Житомирського
апеляційного господарського суду, у 2004
році із зарплати позивачів утримано
податку: ОСОБА_1 -4680,73грн., ОСОБА_2 -4024,80
грн. , ОСОБА_3 - 5009,20 грн., ОСОБА_4 -4277,84 грн.,
ОСОБА_5 - 4567,11 грн., ОСОБА_6 - 4189,56 грн.,
ОСОБА_7 -3852,50 грн., ОСОБА_8 - 4366,64 грн.,
ОСОБА_9 - 2667,69 грн., ОСОБА_12 - 861,08 грн.,
ОСОБА_13 - 1425,83 грн.

На вимогу суду, Державним архівом
Житомирської області були надані
відомості по особових рахунків
позивачів за 2003 та 2004 роки.

Шляхом математичного підрахування
судом встановлено, що сума нарахованої
заробітної плати за місяць після
сплати податку з доходів фізичних осіб
є нижчою, ніж розмір середньомісячної
заробітної плати, нарахованої
позивачам за IV квартал 2003 року.

Враховуючи наведене, вищезазначені
суми підлягають стягненню на користь
позивачів.

Відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
„Про судоустрій України", ст.ст.120,126
цього Закону та Положення про Державну
судову адміністрацію України, остання
з 1 січня 2003 року є головним
розпорядником бюджетних асигнувань,
які передбачені на утримання судової
влади, а Державне казначейство України,
відповідно до ст.48 Бюджетного Кодексу
України та п.1 ч.4 Положення про Державне
казначейство України, здійснює
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
недоотриману заробітну плату та
грошову компенсацію сум податку з
доходів фізичних осіб позивачам слід
стягнути з Державної судової
адміністрації України і зобов'язати
ДКС України провести видатки з
Державного бюджету України,
передбачені Державній судовій
адміністрації України за бюджетною
програмою „Виконання рішень судів на
користь суддів".

З врахуванням викладеного в
задоволенні позову до Житомирського
апеляційного господарського суду слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної судової
адміністрації України заробітну плату
на користь ОСОБА_1 -85 133 грн., ОСОБА_2 -74536
грн. , ОСОБА_3 - 92124 грн., ОСОБА_4 -75583 грн.,
ОСОБА_5 - 84743 грн., ОСОБА_6 - 77864 грн.,
ОСОБА_7 -72703 грн., ОСОБА_8 -83617 грн., ОСОБА_9 -
82101 грн., ОСОБА_12 -82379 грн., ОСОБА_13 -81367
грн.

Стягнути з Державної судової
адміністрації України грошову
компенсацію сум податку з доходів
фізичних осіб на користь ОСОБА_1
-4680,73грн., ОСОБА_2 -4024,80 грн. , ОСОБА_3 - 5009,20
грн., ОСОБА_4 -4277,84 грн., ОСОБА_5 - 4567,11 грн.,
ОСОБА_6 - 4189,56 грн., ОСОБА_7 -3852,50 грн.,
ОСОБА_8 - 4366,64 грн., ОСОБА_9 - 2667,69 грн.,
ОСОБА_12 - 861,08 грн., ОСОБА_13 - 1425,83 грн.

Зобов'язати Державну казначейську
службу України провести видатки з
Державного бюджету, передбачені
Державній судовій адміністрації
України за бюджетною програмою
„Виконання рішень судів на користь
суддів".

У задоволенні позову до Житомирського
апеляційного господарського суду
відмовити.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
М.С. Токарева

судді
Р.М. Шимонович

Д.М. Гурін