Справа № 2027/2а-13424/11
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 р.Справа № 2027/2а-13424/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.,

представника позивача - Песельника В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 06.05.2014р.
по справі № 2027/2а-13424/11

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова

про зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та провести відповідні виплати,

ВСТАНОВИЛА:

29.06.2011 року позивач - ОСОБА_2 - звернулась
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова (далі по
тексту - УПФУ в Московському районі м.
Харкова), в якому просила зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком, з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 01.01.2011 року по 30.06.2011
року.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 25.08.2011 року по справі
№ 2-а-13424/11, прийнятою в порядку
скороченого провадження, позов ОСОБА_2
задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Московському районі м.
Харкова здійснити ОСОБА_2 перерахунок
пенсії з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 01 січня 2011 року по
30 червня 2011 року, з відрахуванням
фактично нарахованого і сплаченого
підвищення до пенсії за цей період.

Зобов'язано відповідача виконати
постанову негайно.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати
судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

03.03.2014 року позивач звернулась до
Московського районного суду м. Харкова
із заявою про зміну порядку і способу
виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви послалась на те,
що відповідачем не виконано постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 25.08.2011 року та не здійснено виплату
нарахованої позивачеві суми
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 1063,80 грн.

15.04.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з
уточненою заявою, в якій просила суд
зобов'язання УПФУ в Московському
районі м. Харкова здійснення виплати по
постанові суду від 25.08.2011 року змінити
на стягнення 1063 грн. 80 коп., з посиланням
на норми Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 06.05.2014 року по справі №
2027/2а-13424/11 в задоволенні заяви ОСОБА_2,
заінтересована особа - Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною
ухвалою суду першої інстанції, подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 06.05.2014 року по справі №
2027/2а-13424/11 та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, або прийняти нове рішення, що
забезпечуватиме виконання судового
рішення по справі № 2а-13424/11 від 25.08.2011
року і поновлення порушеного права у
відповідності до ст.99 КАС України і
порушення рівності права у
відповідності до ст.24 Конституції
України.

Представник позивача в судовому
засіданні просив суд апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
задовольнити, ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 06.05.2014
року по справі № 2027/2а-13424/11 скасувати,
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином., у
надісланому до суду письмовому
клопотанні просив суд апеляційної
інстанції справу розглянути за
відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи,
що відповідач по справі належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду, подав клопотання
про розгляд справи за відсутності
свого представника, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
адміністративну справу без участі
представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
зміну порядку і способу виконання
постанови Московського районного суду
м. Харкова від 25.08.2011 року, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не дотримано процедури, встановленої
для безспірного списання коштів
Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" та
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.
Крім того, за змістом заява ОСОБА_2
містить посилання на зміну порядку і
способу виконання судового рішення, а
резолютивна частина містить вимоги про
стягнення 1063,80 грн., а відтак,
передбачені ст.263 КАС України підстави
для зміни порядку і способу виконання
постанови Московського районного суду
м. Харкова від 25.08.2011 року відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Колегія суддів зазначає, що порядок
виконання судових рішень про стягнення
з Державного бюджету України коштів,
боржником за якими є державний орган
(підприємство, установа, організація),
визначено Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що держава
гарантує виконання судових рішень про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є: державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України (ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" перерахування коштів
стягувачу здійснюється у тримісячний
строк з дня надходження до центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи не виконано протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, його виконання
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень суду
(ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Як встановлено частиною 5 статті 4
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження", крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних
документів та відомостей кошти
перераховуються на відповідний
рахунок Державної виконавчої служби
України, про порядок виплати коштів з
якого державний виконавець повідомляє
в установленому порядку стягувача не
пізніше наступного дня після
перерахування коштів.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" кошти, що надійшли на
відповідний рахунок Державної
виконавчої служби України,
перераховуються стягувачу протягом
десяти днів з дня надходження всіх
необхідних для цього документів та
відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
тримісячний строк з дня надходження
документів та відомостей, необхідних
для цього, з одночасним направленням
повідомлення про виплату коштів
державному виконавцю, державному
підприємству або юридичній особі (ч.6
ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Державний виконавець протягом десяти
днів з дня отримання такого
повідомлення виносить постанову про
заміну стягувача на центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, з
одночасним направленням повідомлення
такому органу (ч.7 ст.4 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
унормовано Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845
(далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 2 зазначеного Порядку
визначено, що безспірним списанням є
операції з коштами державного та
місцевих бюджетів, що здійснюються з
метою виконання Казначейством та його
територіальними органами (далі - органи
Казначейства) рішень про стягнення
коштів без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

У відповідності до п.п.24, 25 Порядку № 845
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка
боржника здійснюється в
першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

З огляду на наведене, колегія суддів
зазначає, що Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", на який посилається
позивач по справі, а також Порядком № 845
встановлено певний механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників-
державних підприємств, установ,
організацій, яким не передбачено
стягнення коштів з вказаних боржників
шляхом звернення стягувача до суду із
заявою про зміну способу і порядку
виконання рішення.

За змістом вищевикладених норм, для
безспірного списання коштів з
Державного бюджету України на підставі
судового рішення стягувач або
державний виконавець повинні
звертатись безпосередньо до органу
Казначейства.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем при зверненні до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 25.08.2011 року по справі № 2а-13424/11 не
дотримано порядку виконання рішень
шляхом безспірного списання коштів
державного бюджету, встановленого
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" та
Порядком № 845.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне вказати на те, що позивач у
вказаній заяві просить суд змінити
зміст судового рішення, яке
виконується, тим самим ухваливши
фактично нове судове рішення, що
законом віднесено до компетенції
касаційного суду.

З огляду на викладене, у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення заяви позивача про зміну
порядку і способу виконання постанови
Московського районного суду м. Харкова
від 25.08.2011 року по справі № 2а-13424/11.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріальної о та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254, 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 06.05.2014р. по справі №
2027/2а-13424/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Русанова В.Б. Повний текст ухвали
виготовлений 10.06.2014 р.