Справа № 445/2570/13-а 6-а/445/245/13
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 рокум. Львів№ 876/2203/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Хобор Р.Б.

суддів:
Сеника Р.П., Попка Я.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Золочівському районі
Львівської області на ухвалу
Золочівського районного суду
Львівської області від 12 грудня 2013 року
про зміну способу виконання постанови
Золочівського районного суду
Львівської області від 20 лютого 2012 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2013 року відділ державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції
Львівської області звернувся до суду
із заявою про зміну способу виконання
постанови Золочівського районного
суду Львівської області від 20 лютого 2012
року у справі № 2-а-2460/11.

Оскаржуваною ухвалою від 12 грудня 2013
року вказана заява задоволена та
вирішено змінити спосіб виконання
зазначеного рішення, стягнувши з
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області в користь ОСОБА_1 підвищення до
пенсії в сумі 884,66 грн.

У поданій апеляційній скарзі
управління Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області просить зазначену ухвалу
скасувати. Вимоги за апеляційною
скаргою обґрунтовує тим, що суд
фактично змінив не спосіб виконання
рішення, а суть цього рішення, оскільки
вказано змінити спосіб виконання
шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області 884,66 грн. Вважає, що при
прийнятті вищевказаної ухвали судом
неповністю з'ясовано обставин справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Встановлено, що постановою
Золочівського районного суду
Львівської області від 20 лютого 2012
року, яка набрала законної сили,
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Золочівському районі
Львівської області провести
нарахування та виплату підвищення до
пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період
із 20.01.2011 року по 18.06.2011 року включно, у
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та із
врахуванням виплачених сум за цей
період.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Разом із тим, як вбачається з
матеріалів справи, постанова
Золочівського районного суду
Львівської області від 20 лютого 2012 року
у справі № 2-а-2460/11 не може бути виконана
через те, що коштів на виплату пенсії
дітям війни, у розмірі визначеному
судовим рішенням, чинними нормативними
актами у спірний період не передбачено.

Статею 2 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас зазначене судове рішення має
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат та не належать
до зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно із ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Зміна способу і порядку виконання
рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому, на думку
апеляційного суду, слід виходити з
розміру заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі
проти Італії» зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Апеляційний суд погоджується із
висновком суду першої інстанції про
наявність достатніх підстав для заміни
способу виконання ухваленого на
користь позивача ОСОБА_1 судового
рішення.

Доводи апелянта на правомірність
оскаржуваної ухвали не впливають, в
основному стосуються вже вирішеного
адміністративним судом
публічно-правового спору по суті, а
тому до уваги не приймаються.

З огляду на викладене апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи питання про можливість
задоволення заяви відділу державної
виконавчої служби Золочівського
районного управління юстиції
головного управління юстиції
Львівської області в порядку ст. 263 КАС
України, прийняв судове рішення з
додержанням норм процесуального права,
а відтак подана апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Золочівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Золочівському районного суду
Львівської області від 12 грудня 2013 року
про зміну способу виконання постанови
Золочівського районного суду
Львівської області від 20 лютого 2012 року
у справі № 6-а/445/245/13 (№ 445/2570/13-а) - без
змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Головуючий-суддя : Хобор Р.Б.Судді
:Сеник Р.П. Попко Я.С.