Справа № 813/2664/14
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2664/14
Львівський окружний адміністративний
суд,
головуючого-судді
секретар судового засідання
за участі представників
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові адміністративну
справу за позовом Управління
пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської області про
зобов'язання вчинити дії, -
Позивач звернувся з позовом, в якому з
врахуванням уточнених позовних вимог
просить зобов'язати відповідача
вчинити дії - включити в акт щомісячної
звірки осіб, яким виплачено пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання витрати на виплату
основного розміру пенсії гр.ОСОБА_3 за
період з 01.12.2013 року по 28.02.2014 року на
загальну суму 450,00 грн та стягнути з
відповідача витрати на виплату
основного розміру пенсії гр.ОСОБА_3 за
період з 01.12.2013 року по 28.02.2014 року на
загальну суму 450,00 грн.
Посилається на те, що відповідачем
необґрунтовано відмовлено позивачу у
включенні до щомісячних актів звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. При цьому, відмову
відповідач мотивує тим, що нещасний
випадок стався поза межами України (на
території країн СНД). Також, позовна
заява мотивована нормами Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
за № 16/98-ВР, Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.
В судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримала
повністю, з підтав викладених в
обгрутуваннях позовної заяви, а тому
просить позов задоволити.
Від відповідача надійшли
письмові заперечення проти позову, в
яких такий просить в позові відмовити,
зазначив, що механізм відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування витрат, затвердженим
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №
55-4/4, яка зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 16 травня 2003 року за №
376/7697. Згаданий Порядок визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Однак цей Порядок не
врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише при відсутності
спору. У разі незгоди на підписання
актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
спонукання до вчинення дій. Також,
зазначає, що відшкодуванню підлягають
не всі пенсії по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві, а
лише ті, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України. Громадянин
ОСОБА_3, нещасний випадок з яким стався
07.08.2007 року, не був застрахований в
Україні, так як працював на
підприємстві Республіки Білорусь на
території Російської Федерації.
Трудовий договір був укладений
відповідно до норм Трудового кодексу
Російської Федерації. Таким чином,
права на страхові виплати відповідно
до Закону гр.ОСОБА_3 не має, його особова
справа у відділенні відсутня. Страхові
виплати йому не здійснюються, а відтак
і провести звірку з УПФУ в
Турківському районі по особових
справах, як це передбачено п.5 Порядку,
неможливо. Крім цього, позивач не надав
доказів призначення та виплати пенсії
гр.ОСОБА_3 А тому, вважає, що позовні
вимоги позивача є безпідставними.
В судовому засіданні, представник
відповідача проти позову заперечила, з
підстав викладених у письмовому
запереченні проти позову та просить
відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
за №16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.
Відповідно до статті 4 вищенаведених
Основ, залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.
Відповідно до п.4 ст.25 Основ, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.
Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що
також передбачено статтею 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23 вересня 1999 року № 1105-ХIV, яка визначає
перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
У частині 4 статті 26 Основ встановлено,
що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
Аналогічне правило закріплене
частиною другою статті 24 вказаного
Закону, відповідно до пункту 5 якої,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між фондом і
страховиком з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.
Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.
Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.
Таким чином, витрати, понесені
органами ПФУ у зв'язку із виплатою та
доставкою пенсії по інвалідності від
трудового каліцтва (у тому числі й
пенсії особам, які стали інвалідами від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР),
підлягають відшкодуванню за рахунок
Фонду як належного страховика від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.
Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
12 червня 2012 року № 21-165а12 та 21
травня 2013 року № 21-129а13.

Як видно з Акту про нещасний випадок на
виробництві від 07.08.2007 року нещасний
випадок з ОСОБА_3 стався 07.08.2007 року на
підприємстві Республіки Білорусь на
території Російської Федерації.
Трудовий договір з ОСОБА_3 був
укладений відповідно до норм Трудового
кодексу Російської Федерації.

Таким чином, в вимозі позивача про
стягнення з відповідача витрат на
виплату основного розміру пенсії
гр.ОСОБА_3 за період з 01.12.2013 року по
28.02.2014 року на загальну суму 450,00 грн,
слід відмовити, оскільки нещасний
випадок на виробництві стався вже
після розпаду СРСР.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України допомоги на поховання,
визначено «Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», що затверджений
спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено,
що територіальні органи Пенсійного
фонду України щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, узагальнюють і узгоджують
довідку про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, та до 20 числа
місяця, наступного за звітним, подають
її відповідно до Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. На підставі акту
звірення витрат проводиться
відшкодування виплачених сум пенсій на
централізованому рівні.

Однак, Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та Професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки він
встановлює лише механізм включення та
відшкодування витрат за особовими
справами потерпілих і розрахований на
відсутність спору.

У випадку відсутності згоди між
Фондами щодо підписання таких актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України про
відшкодування виплачених сум пенсій,
спір вирішується в судовому порядку
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірки.

Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Таким чином, вимога позивача про
зобов'язання відповідача включити в
акт щомісячної звірки осіб, яким
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання витрати на виплату
основного розміру пенсії гр.ОСОБА_3 за
період з 01.12.2013 року по 28.02.2014 року на
загальну суму 450,00 грн, не підлягає
задоволенню, оскільки не врегульовує
спірних відносин, які виникли в даному
випадку, так як встановлений порядок
включення даних сум розрахований на
відсутність спору.

З урахуванням вищенаведеного,
позовні вимоги позивача до задоволення
не підлягають.

Відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову Управління
пенсійного фонду України в
Турківському районі Львівської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Турківському
районі Львівської області про
зобов'язання вчинити дії - відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Ланкевич А.З.