Справа № 806/842/14
Суддя: Ракалович Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Житомир справа № 806/842/14

категорія 12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Ракаловича В.М.,

при секретарі
Степанові П.В.,

з участю позивача та
представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
визнання наказу протиправним і його
скасування, поновлення на посаді,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди,

встановив:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом. Просила
визнати протиправним та скасувати
наказ № 4-о від 24.04.2014 року Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
про її звільнення, поновити її на
посаді начальника управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області з 24.01.2014 року з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнути 3000 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування свого позову
посилалась на те, що звільнення є
незаконним, оскільки відповідач не
запропонував їй ряд вакантних посад та
допустив ряд інших порушень чинного
законодавства.

У судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги,
просили їх задовольнити і стягнути
витрати на правову допомогу та суму
судового збору. При цьому уточнили
підстави позову, зазначивши, що в
порушення вимог ст.49-2 КЗпП України
відповідач не запропонував їй 3
вакантні посади, на які прийняв нових
працівників, а виконання обов'язків за
четвертою вакантною посадою тимчасово
поклав на іншого постійного
працівника, створивши тим самим
видимість її зайнятості.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовних вимог не визнав,
зазначав, що звільнення позивачки
відбулося на законних підставах, від
запропонованих посад позивачка
відмовилась, а інших вакантних посад у
відповідача не було. На його думку,
перед звільненням позивачки
відповідач правомірно прийняв на 3
вакантні посади працівників, які
пройшли конкурсний відбір, а обов'язки
за четвертою посадою, на яку
претендувала позивачка, тимчасово
виконує інший працівник, тому вона не
може вважатись вакантною. Крім того,
посилався на наявність у позивачки
дисциплінарних стягнень.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на
посаді начальника управління
оподаткування та контролю об'єктів і
операцій Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області.

Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 20.09.2013 року № 500 "Про
внесення змін до деяких наказів
Міндоходів", у зв'язку із затвердженням
23.10.2013 року переліку змін № 1 до
штатного розпису Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області посада позивачки
була виведена із штату.

У зв'язку з цим, відповідно до вимог
статті 49-2 КЗпП України, позивачка 28
жовтня 2013 року була попереджена про
майбутнє вивільнення через 2 місяці.
Одночасно їй пропонувались вакантні
посади, від яких, як вважає відповідач,
позивачка безпідставно відмовилась.

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом, зокрема, у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Наказом Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № 4-о від 24.04.2014
року ОСОБА_1 була звільнена з посади
начальника управління оподаткування
та контролю об'єктів і операцій
Малинської ОДПІ за п.1 ст.40 КЗпП
України.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 06.11.1992, № 9
"Про практику розгляду судами трудових
спорів", розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати,
зокрема, чи додержано власником або
уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
про те, що працівник відмовився від
переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

Судом встановлено, що відповідачем
вказані вище норми законодавства були
порушені, оскільки він мав можливість
перевести позивачку з її згоди на іншу
роботу, але не зробив цього.

Так, відповідач пропонував позивачці
чотири посади на час відпусток
працівників по догляду за дитиною, від
яких позивачка відмовилась і просила
призначити її на іншу вакантну посаду.
В той же час, у відповідача була інші
вакантні посади, які позивачці не
пропонувались. Судом встановлено, що
таких посад було, щонайменше, чотири, і
на кожну з них правомірно претендувала
позивачка, оскільки відповідала
вимогам, встановленим
кваліфікаційними характеристиками.

Зокрема, це посада начальника відділу
доходів і зборів з фізичних осіб
Малинської ОДПІ, яка є вакантною і на
даний час. 5 грудня 2013 року тимчасове
виконання обов'язків за вказаною
посадою було покладено на завідувача
сектора адміністрування єдиного
соціального внеску відділу доходів і
зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 з
доплатою різниці у посадових окладах.
Суд вважає, що це було зроблено
відповідачем з метою створення
видимості, що вказана посада зайнята.

Крім того, позивачці не були
запропоновані дві посади головного
державного ревізора-інспектора
відділу податкового аудиту та посада
головного державного
ревізора-інспектора з питань контролю
за обігом та оподаткуванням
підакцизних товарів. У
листопаді-грудні 2013 року, тобто в
період двомісячного терміну
попередження про наступне звільнення
позивачки, на ці посади були прийняті
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Ці особи у
відповідача не працювали, пройшли лише
конкурсний відбір, за результатами
якого були рекомендовані для
призначення на вакантні посади.
Проходження цими особами конкурсного
відбору не звільняло відповідача від
визначеного законом обов'язку по
працевлаштуванню працівника, посада
якого була скорочена, тобто, вакантні
посади повинні були пропонуватись, в
першу чергу, позивачці по даній справі.

Представник відповідача не зазначив
жодної обставини, яка, з точки зору
закону, перешкоджала б
працевлаштуванню позивачки на
вказаних вище посадах. Його доводи про
наявність у позивачки дисциплінарних
стягнень, на думку суду, є результатом
помилкового тлумачення чинного
законодавства. Стаття 49-2 КЗпП України,
якою визначений обов'язок роботодавця
по працевлаштуванню працівників, що
вивільняються, не містить винятків
щодо працівників з дисциплінарними
стягненнями. Наявність дисциплінарних
стягнень може бути одним із критеріїв
оцінки продуктивності праці, яка
враховується, відповідно до ст.42 КЗпП
України, при наданні переваги одному з
працівників, який залишається на
посаді, проте до спірних правовідносин
вказана норма права не застосовується.
Згода Головного управління Міндоходів
у Житомирській області для призначення
позивачки на вакантну посаду, на
відсутність якої посилався
відповідач, чинним законодавством не
передбачена.

Отже, порушивши вимоги ст. 49-2 КЗпП
України, відповідач допустив незаконне
звільнення.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у
разі звільнення без законної підстави
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

На підставі ст.237-1 КЗпП України
позивачка має право на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної незаконним
звільненням. Розмір відшкодування
такої шкоди суд визначає в сумі 1000 грн.,
враховуючи обставини справи,
тривалість вимушеного прогулу,
відсутність у позивачки крім
заробітної плати інших джерел засобів
до існування.

Відповідно до ст.256 КАС України,
постанова в частині поновлення на
роботі та виплати середнього заробітку
за один місяць вимушеного прогулу
підлягає негайному виконанню.

Доказів фактичного понесення
позивачкою витрат на правову допомогу
не надано (відсутній документ про
оплату).

Судовий збір при подачі позовної заяви
сплачений позивачкою помилково, тому
може бути повернутий відповідно до ст.7
Закону України "Про судовий збір".

Керуючись КЗпП України, ст.ст. 158-163 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ
першого заступника начальника
Малинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області №4-о від 24.01.2014 року про
звільнення ОСОБА_1

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
управління оподаткування та контролю
об'єктів і операцій Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області з
24.01.2014 року.

Зобов'язати Малинську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області на користь
ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Постанова в частині поновлення на
посаді, нарахування та виплати
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за один місяць допускається до
негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя
В.М. Ракалович

Повний текст постанови виготовлено: 03
червня 2014 р.