Справа № 802/1008/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1008/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 05
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Головне
управління Державної казначейської
служби України у Вінницькій області,
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці (УПФ України в м. Вінниці),
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області (ГУ ДКСУ у
Вінницькій області), про визнання
неправомірними дії відповідача щодо
відмови повернення позивачу помилково
сплаченого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операції купівлі продажу нерухомого
майна у розмірі 1% та зобов'язання ГУ
ДКСУ у Вінницькій області повернути
позивачу з рахунку Державного бюджету
України збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування з операції
купівлі продажу нерухомого майна у
розмірі 1% від вартості нерухомого
майна по квитанції №18541123 від 05
листопада 2013 року в сумі 4125,46 грн.

Відповідно до постанови Вінницького
окружного адміністративного суду від 05
травня 2014 року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати вказану
постанову та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Позивач та відповідач в судове
засідання не з'явилися. До початку
судового засідання через канцелярію
Вінницького апеляційного
адміністративного суду за вхідними
№12971 та №13185 подали заяви з проханням
розглянути апеляційну скаргу в порядку
письмового провадження.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином
повідомлялась про дату, час і місце
судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 05 листопада 2013
року, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
реєстраційний номер 1698, придбав у
власність квартиру АДРЕСА_1, вартістю
412546 грн.

Вказаний договір купівлі продажу
зареєстрований в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, що
підтверджується витягом №12239999 від 05
листопада 2013 року.

Також, позивач сплатив до Державного
бюджету збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 4125,46 грн.,
що підтверджується квитанцією №18541123
від 05 листопада 2013 року.

В подальшому, позивач звернувся до УПФ
України в м. Вінниці із заявою про
повернення на його користь помилково
сплаченого збору в сумі 4125, 46 грн., однак
листом від 01 квітня 2014 року йому було
відмолено у задоволенні заяви, у
зв'язку з відсутністю документального
підтвердження права на звільнення від
сплати та повернення помилково
сплаченого збору

Дана відмова стала підставою для
звернення позивача до Вінницького
окружного адміністративного суду з
даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем нерухоме
майно придбано вперше, а відтак
останній звільняється від сплати збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, порядок справляння та
використання збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
визначений в Законі України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26 червня 1997 року.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" платниками збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування є підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності та фізичні особи, які
придбавають нерухоме майно, за
винятком державних підприємств,
установ, організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетом і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадяни, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають його вперше.

Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на
обов`язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарської діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 листопада 1998
року №1740 (Порядок №1740) збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна сплачується
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності та фізичними особами, які
придбавають нерухоме майно, у розмірі 1
відсотка від вартості нерухомого
майна, зазначеної в договорі
купівлі-продажу такого майна, за
винятком державних підприємств,
установ і організацій, що придбавають
нерухоме майно за рахунок бюджетних
коштів, установ та організацій
іноземних держав, що користуються
імунітетами і привілеями згідно із
законами та міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, а також
громадян, які придбавають житло і
перебувають у черзі на одержання житла
або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку №1740
нотаріальне посвідчення або
реєстрація на біржі договорів
купівлі-продажу нерухомого майна
здійснюється за наявності
документального підтвердження сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з операцій купівлі-продажу
нерухомого майна.

Так, згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від 27
березня 2014 року №19613691 ОСОБА_2 набув у
власність лише квартиру АДРЕСА_1, а
відомості про інше нерухоме майно, яке
належить на праві власності позивачу
або його обтяження відсутні.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що оскільки позивачем
нерухоме майно придбано вперше, то він
звільняється від сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з операції купівлі-продажу
нерухомого майна у розмірі 1%.

При цьому, суми збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з
операцій купівлі-продажу нерухомого
майна сплачуються платниками цього
збору на рахунки з обліку коштів
спеціального фонду державного бюджету,
які відкриті в управліннях Державного
казначейства в Автономній Республіці
Крим, областях, м. Києві та Севастополі,
за місцем реєстрації нерухомого майна.
Тобто дані суми зараховуються до
Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно ст. 43 Бюджетного кодексу України
та Положення про Державну казначейську
службу України, затвердженого Указом
Президента №460/2011 від 13 квітня 2011 року
Державна казначейська служба України
та її територіальні органи є окремими
юридичними особами, які здійснюють
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників державного бюджету,
тобто фактично виконують функції
банку.

Так, Державна казначейська служба
України є урядовим органом, кошти для
якої виділяються з державного бюджету
України лише на визначені цілі, які
передбачені бюджетною програмою. На
рахунках Державної казначейської
служби України обліковуються кошти,
які закладені для його функціонування,
як юридичної особи, тобто на виплату
заробітної плати працівникам, на
закупівлю товарів, технічне
обслуговування тощо.

При цьому, механізм виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, прийнятих судами, а також
іншими державними органами, які
відповідно до закону мають право
приймати такі рішення, визначений
Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №845 від 03
серпня 2011 року (Порядок).

Відповідно до п.п. 1, 5 п. 16 Порядку органи
Казначейства за судовими рішеннями про
стягнення надходжень бюджету
здійснюють безспірне списання коштів
державного та місцевих бюджетів,
зокрема, для повернення надмірно та/або
помилково сплачених податків і зборів,
та що надійшли в інший установлений
законодавством спосіб.

Згідно із п. 19 Порядку безспірне
списання коштів державного та місцевих
бюджетів і їх перерахування на рахунок,
зазначений у виконавчому документі про
стягнення надходжень бюджету та/або
заяві про виконання рішення про
стягнення надходжень бюджету,
здійснюються органами Казначейства з
відповідного рахунка, на який такі
кошти зараховані, шляхом оформлення
розрахункових документів.

Виходячи з наведеного, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що позивач має
право на повернення помилково
сплаченої до органу Пенсійного фонду
України суми у розмірі 4125,46 грн. з
Державного бюджету м. Вінниці.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці, - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 05 травня 2014
року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Гонтарук В. М.

Біла Л.М.