Справа № 9101/93924/2012
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2014 р. справа 2а-13369/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючий
суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І.
Головко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні в
м.Дніпропетровську апеляційну скаргу
Управління праці і соціального захисту
населення в Ленінському районі
м.Запоріжжя на постанову Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 13.10.2011 у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці і соціального захисту населення
в Ленінському районі м.Запоріжжя про
виплату допомоги до 5 травня

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.07.2011 звернулась до Ленінського
районного суду м.Запоріжжя з позовом до
Управління праці і соціального захисту
населення в Ленінському районі
м.Запоріжжя, в якому просить виплатити
недоплачену допомогу як дружині
померлого інваліда війни за 2011 рік
відповідно до статті 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Постановою Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 13.10.2011 позов
задоволений. Зобов'язано Управління
праці і соціального захисту населення
виплатити позивачці щорічну допомогу
до 5 травня в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком за 2011 рік.

В апеляційній скарзі Управління праці
і соціального захисту населення
просить постанову суду скасувати.
Посилається на те, що в бюджеті не
передбачена виплата допомоги в
розмірі, якому просить позивачка.

Перевіривши законність і
обгрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 15
Закону України «Про статус ветерані
війни, гарантії їх соціального
захисту», дружинам померлих інвалідів
війни, які не одружились вдруге щорічно
до 5 травня виплачується разова грошова
допомога в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність бюджетних коштів колегією
суддів не приймаються. Європейський
Суд з прав людини у справі «Кечко проти
України» зазначив, що органи державної
влади не можуть посилатись на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.
Відповідно до статті 32 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
юрисдикція Європейського Суду з прав
людини поширюється на всі питання
тлумачення і застосування Конвенції та
протоколів до неї. Відповідно до пункту
1 Закону України «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, першого
протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», Україна повністю визнає на
своїй території юрисдикцію
Європейського Суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Відповідно до
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського Суду з прав людини», суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

При визначені розміру допомоги
необхідно виходити з розміру
мінімальної пенсії за віком, який
дорівнює прожитковому мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки відсутній інший закон, який би
визначав мінімальний розмір пенсії за
віком.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями
200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці і
соціального захисту населення в
Ленінському районі м.Запоріжжя
залишити без задоволення, а постанову
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 13.10.2011 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Суховаров

Суддя:
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко