Справа № 2а/0570/17186/11
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/21409/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Лосєва А.М., Бившевої
Л.І., Шипуліної Т.М.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12.01.2012

на ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2012

у справі № 2а/0570/17186/2011

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Донагроімпекс»

до Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька

про визнання частково недійсним
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 12.01.2012,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2012, задоволено позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Донагроімпекс» (надалі - позивач, ПАТ
«Донагроімпекс») до Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
(надалі - відповідач, ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька) про
визнання частково недійсним
податкового повідомлення-рішення від
10.08.2011 № про зменшення суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у розмірі 50 084 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли висновку про безпідставність
винесеного податкового
повідомлення-рішення в частині,
оскільки позивачем доведено
правильність збільшення сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість.

Вважаючи, що рішення судів попередніх
інстанцій прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, у якій просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
12.01.2012 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02.03.2012 і відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Позивач не надав письмових заперечень
на касаційну скаргу, що не перешкоджає
її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 19.04.2011 позивач надав до
податкової інспекції декларацію з
податку на додану вартість за березень
2011 року. Рядком 19 декларації позивачем
визначено від'ємне значення об'єкту
оподаткування звітного податкового
періоду в сумі 12 406,00 грн., сума
податкового кредиту звітного періоду
складає 50 716,00 грн., сума податкових
зобов'язань - 38 310,00 грн.

В період з 30.05.2011 по 20.06.2011 ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПАТ «Донагроімпекс» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за березень 2011 року, яка виникла
за рахунок від'ємного значення податку
на додану вартість, що декларувалося в
період з листопада 2010 року по лютий 2011
року. За наслідками перевірки було
складено акт № 892/23-3/25333903 від 25.06.2011,
згідно висновків якого встановлено
порушення п. 200.4 ст. 200 Податкового
кодексу України, внаслідок чого
завищено заявлену суму бюджетного
відшкодування податку на рахунок
платника у банку по декларації за
березень 2011 року на 90 851,00 грн., та
порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.4 ст. 198, п. 201.1,
п. 201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 та п. 15
підрозділу 2 розділу XX «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України, внаслідок чого завищено
податковий кредит по декларації за
березень 2011 року в сумі 47 662,00 грн.

01.08.2011 відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № про
зменшення розміру від'ємного значення
податку на додану вартість за березень
2011 року на 47 662,00 грн.

Вказані обставини встановлено
постановою Донецького окружного
адміністративного суду у справі №
2а/0570/14434/2011, яка набрала законної сили
23.11.2011, та якою визнано недійсним
податкове повідомлення-рішення №
від 01.08.2011 про зменшення розміру
від'ємного значення податку на додану
вартість за березень 2011 року на 47 662,00
грн.

Крім того, позивач подав до ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька:

- податкову декларацію з податку на
додану вартість за квітень 2011 р. №
, у якій визначив суму, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника у банку у розмірі 7 461,00 грн., та
відповідну заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування;

- податкову декларацію з податку на
додану вартість за травень 2011 р.

№ , у якій визначив суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок

платника у банку у розмірі 50 084,00 грн., та
відповідну заяву про повернення суми

бюджетного відшкодування.

З 06.07.2011 по 19.07.2011 відповідачем
проведено документальну позапланову
перевірку позивача з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку за квітень 2011 р., яка виникла за
рахунок від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось за лютий 2011 р., та за
травень 2011 р., яка виникла за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось в період березень,
квітень 2011 р., за наслідками якої
складено акт перевірки від 26.07.2011 №
970/23-3/25333903.

Згідно вказаного акта встановлено
наступні порушення:

- п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу
України, внаслідок чого завищено
заявлену суму бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок платника
у банку: по декларації за квітень

2011 р. - 7 461,00 грн., по декларації за
травень 2011 р. - 50 084,00 грн.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.4 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п.
201.6, п. 201.10 ст. 201 та п.15

підрозділу 2 розділу XX «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України, внаслідок чого завищено суму
податкового кредиту: по декларації за
квітень 2011 р. - 48 923,00 грн., по декларації
за травень 2011 р. - 38 532,00 грн., що призвело
до завищення від'ємного

значення у квітні 2011 р. у сумі 37 678,00 грн.
та у травні 2011 р. у сумі 38 532,00 грн.,

заниження позитивного значення у
квітні 2011 р. у сумі 11 245,00 грн.

На підставі акта перевірки від 26.07.2011 №
970/23-3/25333903 відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення від
10.08.2011 № , яким позивачу визначено
суму завищення від'ємного значення
податку на додану вартість за
декларацією з податку на додану
вартість за квітень 2011 р. № на 48
923,00 грн., за декларацією з податку на
додану вартість за травень 2011 р. №
на 38 532,00 грн. та визначено штрафні
(фінансові) санкції у загальному
розмірі 2,00 грн.

Вказані обставини встановлено
постановою Донецького окружного
адміністративного суду у справі №
2а/0570/14438/2011, яка набрала законної сили
24.11.2011, та якою визнано недійсним
податкове повідомлення-рішення №
від 10.08.2011.

ДПІ у Ворошиловському районі м.
Донецька на підставі акта перевірки №
970/23-3/25333903 від 26.07.2011 прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
10.08.2011, яким, зокрема, ПАТ
«Донагроімпекс» зменшено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на 50 084 грн. за
декларацією № .

Як вбачається з матеріалів справи,
вказана сума складається із заявленої
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість по декларації за
травень 2011 року в розмірі 12 406 грн. та
суми від'ємного значення податку на
додану вартість за декларацією з
податку на додану вартість за квітень
2011 року № у розмірі 37 678 грн., що
перенесена в декларацію за травень 2011
року та відображена ПАТ
«Донагроімпекс» в рядку 21.1 цієї
декларації.

Переглянувши судові рішення у межах
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, з огляду на наступне.

За приписами ст. 200 Податкового кодексу
України, що вступив в дію з 01.01.2011, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно п. 200.4 Податкового кодексу
України бюджетному відшкодуванню
підлягає частина перенесеного з
попереднього періоду від'ємного
значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем
товарів/послуг у попередніх податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до державного
бюджету, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем товарів/послуг. Залишок
від'ємного значення включається до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Виходячи зі змісту викладених норм,
платник податків має право на бюджетне
відшкодування стосовно тієї суми
податку на додану вартість, яка
фактично сплачується ним у попередніх
податкових періодах постачальникам, що
відповідає загальному поняттю
відшкодування як компенсації
понесених витрат.

У відповідності до п. 200.6 ст. 200
Податкового кодексу України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

Статтею 72 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено
підстави для звільнення від
доказування. Відповідно до частини 1
вказаної статті обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Сума, заявлена до бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість по декларації за травень 2011
року в розмірі 12 406 грн., є
підтвердженою, оскільки податкове
повідомлення-рішення № від 01.08.2011
про зменшення розміру від'ємного
значення податку на додану вартість за
березень 2011 року на 47 662,00 грн. визнано
недійсним рішенням суду. В свою чергу,
сума, заявлена до бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість по декларації за квітень 2011
року в розмірі 37 678 грн., також є
підтвердженою, оскільки податкове
повідомлення-рішення № від
10.08.2011, яким визначено суму завищення
від'ємного значення податку на додану
вартість на 48 923 грн., визнано недійсним
рішенням суду.

Враховуючи, що обґрунтованість
заявленої суми податку на додану
вартість та неправомірність винесення
відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 10.08.2011 №
в частині зменшення суми бюджетного
відшкодування у розмірі 50 084 грн.,
підтверджено судовими рішеннями в
інших справах, які набрали законної
сили, і не потребує додаткового
доказування в силу приписів ч. 1 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає
правильними висновки судів першої та
апеляційної інстанцій про те, що
позовні вимоги ПАТ «Донагроімпекс»
підлягають задоволенню.

Відтак, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
вбачає в доводах касаційної скарги
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваних судових рішень судами
попередніх інстанцій було порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Відповідно до частини 3 статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 214, 215, 220, 220-1, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м. Донецька
залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 12.01.2012 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02.03.2012 у
справі № 2а/0570/17186/2011 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у порядку та в
строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя(підпис)А.М. Лосєв
Судді:(підпис)Л.І. Бившева (підпис) Т.М.
Шипуліна