Справа № 825/1830/14
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року Чернігів
Справа № 825/1830/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

за участю позивача

представника відповідача Лутченко
К.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Державної служби охорони при
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Державної служби охорони
при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області та, змінивши
позовні вимоги, просить стягнути з
управління Державної служби охорони
при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області (адреса м.
Чернігів, вул. І. Франка, 4-а, код за
ЄДРПОУ 0859706) на його користь 1209,6 грн.
частину невиплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення за 2013 рік;
23562 грн. частину невиплаченої
одноразової грошової допомоги при
звільненні зі служби; зобов'язати
відповідача виплатити середній
заробіток за весь час затримки
платежів з 05.05.2014 по день фактичного
розрахунку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
момент його звільнення зі служби,
відповідач не провів з ним остаточного
розрахунку і не виплатив всіх сум
належних до сплати.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав та просив його задовольнити
в повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на заперечення, які
приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення сторін, суд вважає позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

ОСОБА_2 в період з 01 листопада1996 по 16
квітня 2014 року проходив службу в
органах внутрішніх справ.

Наказом Департаменту Державної служби
охорони при МВС України від 16.04.2014 № 129
о/с позивача було звільнено зі служби з
органів внутрішніх справ у запас
Збройних сил «за власним бажанням»
згідно з пунктом 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.1991 р. № 114 «Про затвердження
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ» (надалі
Положення).

Остання займана позивачем посада -
заступник начальника управління -
начальник відділу технічної служби та
матеріального забезпечення УДСО при
УМВС України в Чернігівській області,
останнє спеціальне звання -
«підполковник міліції», вислуга років
на час звільнення склала 25 років 10
місяців у календарному обчисленні та 26
повних років у пільговому обчисленні.

При звільненні позивачу була
нарахована та виплачена матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань за 2013 рік в
сумі 6048 грн.

Згідно п. 2.17.1. Наказу Міністерства
внутрішніх справ України від 31.12.2007 №
499 «Про впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за №
205/14896 від 12.03.2008, особам рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ надається
матеріальна допомога у межах
асигнувань що виділяються на їх
утримання, для вирішення
соціально-побутових питань у розмірі,
що не перевищує місячного грошового
забезпечення на день виплати, та один
раз на рік і виплачується, як правило,
при виході у щорічну відпустку.

У 2013 році така допомога позивачу не
виплачувалась.

Вказана допомога була нарахована
позивачу у квітні місяці 2014 року.

У квітні місяці 2014 року місячне грошове
забезпечення позивача складало 6048 грн.

Виходячи з такого розміру грошового
забезпечення позивачу і було
нараховано матеріальну допомогу.

Таким чином судом встановлено, що
підстави, для стягнення на користь
позивача невиплаченої суми грошової
допомоги є відсутніми і в задоволенні
цієї частини позову необхідно
відмовити.

У відповідності з приписами статті 9
Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» зважаючи на вислугу років
позивача та розмір його грошового
забезпечення на момент звільнення,
йому до виплати належить одноразова
грошова допомога при звільненні зі
служби у розмірі 25704 грн. Вказана сума
була нарахована і її розмір ніким не
оспорюється.

Разом з тим, при звільненні зі служби,
позивачу було виплачено лише 2142 грн.

Залишок невиплаченої позивачу
грошової допомоги при звільненні
складає 23562 грн.

Ні Закон України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» ні будь яка інша правова норма не
наділяє відповідача правом
відтерміновувати нараховану виплату
одноразової грошової допомоги
визначеної п. 9 вказаного Закону.

За таких підстав на користь позивача
необхідно стягнути 23562 грн. одноразової
грошової допомоги при звільненні.

Жодна з правових норм, що регламентують
порядок прийняття особи на службу в
ОВС, проходження такої служби та
звільнення з неї, не накладає на
відповідача обов'язку виплатити
середній заробіток за час не
проведення остаточного розрахунку при
звільненні.

Відповідальність роботодавця за не
проведення остаточного розрахунку при
звільненні визначена ст. 117 КЗПП
України.

У зв'язку з тим, що обов'язок
відповідача виплатити позивачу суму
одноразової грошової допомоги при
звільненні виник лише після звільнення
позивача зі служби і ця виплата не є
складової поняття «грошове
забезпечення», до цих правовідносин не
можна застосовувати приписи ст. 117 КЗПП.

За таких обставин підстави для
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час не проведення з
позивачем остаточного розрахунку при
звільненні, є відсутніми.

Враховуючи вищевикладене,
адміністративний позов ОСОБА_2
необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з Управління Державної служби
охорони при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Чернігівській області (адреса м.
Чернігів, вул. І. Франка, 4-а, код за
) на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
частину невиплаченої одноразової
грошової допомоги при звільненні зі
служби, що становить 23562 грн .

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
С.Л. Клопот