Справа № 2а-45053/09/1670
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 червня 2014 року м. Київ
В/800/2381/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В., суддів:
Амєліна С.Є., Винокурова К.С., Тракало
В.В., Черпака Ю.К.,-перевіривши заяву
ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом
України ухвал Вищого
адміністративного суду України від 13
жовтня 2010 року та від 26 липня 2012 року і
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 12 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до Управління
праці та соціального захисту населення
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області про
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання незаконним звільнення з
посади державного соціального
інспектора на підставі пункту 2 статті
40 Кодексу законів про працю України,
поновлення його на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 9 вересня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 25 січня 2010
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 13 жовтня 2010 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 задоволено частково,
рішення судів попередніх інстанцій
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 листопада
2011 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26 липня 2012 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від 25
березня 2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 листопада 2011 року - без змін.

Позивач звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду із
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови цього ж суду від
25 березня 2011 року.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від 12
березня 2014 року у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від 7
червня 2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 25 вересня 2013 року (про відмову у
задоволенні заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами судового
рішення) у справі за вищезазначеним
позовом відмовлено на підставі пункту 5
частини 5 статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвал Вищого
адміністративного суду України від 13
жовтня 2010 року та від 26 липня 2012 року і
ухвали судді Вищого адміністративного
суду України від 12 березня 2014 року
ОСОБА_6 посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень,
просить скасувати вказані ухвали та
задовольнити позовні вимоги.

За змістом частини 1 статті 2391 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, а з підстав, передбачених
пунктом 3 частини першої статті 237
цього Кодексу, - безпосередньо до
Верховного Суду України.

Згідно статті 235 Кодексу
адміністративного судочинства України
Верховний Суд України переглядає
судові рішення в адміністративних
справах виключно з підстав і в порядку,
встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 1 статті 236 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, мають право
подати заяву про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
після їх перегляду в касаційному
порядку.

У відповідності до пункту 1 частини 1
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України заява про перегляд
судових рішень в адміністративних
справах може бути подана виключно з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до частини 4 статті 24
Кодексу адміністративного судочинства
України перегляд судових рішень в
адміністративних справах у
касаційному порядку здійснюється
колегією у складі не менше трьох
суддів.

З наведеного вбачається, що ухвала
судді Вищого адміністративного
суду України про відмову у відкритті
касаційного провадження, у тому
числі і з підстав, встановлених
пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не може вважатися такою,
що постановлена за наслідками
перегляду судового рішення у
касаційному порядку, оскільки
зазначеною ухвалою оскаржуване судове
рішення до касаційного перегляду судом
касаційної інстанції не допущено.

Суддя-доповідач суду касаційної
інстанції не є касаційним судом,
оскільки суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення у
касаційному порядку виключно у
колегіальному, не менше трьох суддів,
складі.

Ухвала Вищого адміністративного суду
України від 13 жовтня 2010 року також не
може бути предметом перегляду
Верховним Судом України у
відповідності до вимог пункту 1 частини
1 статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки справа
по суті не вирішувалась, а була
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Слід зазначити, що направлення справи
на новий розгляд виключає можливість
формулювання судом касаційної
інстанції остаточної правової позиції
у справі, оскільки застосування норм
матеріального права можливе лише на
підставі повного та всебічного
встановлення обставин справи.
Водночас, неповне встановлення
обставин справи виключає можливість
ствердження того факту, що матеріальні
норми були по-різному застосовані саме
в подібних відносинах, оскільки зміст
цих відносин у такому разі не є
остаточно встановленим.

Згідно частин 1, 4 статті 238 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається протягом трьох місяців з дня
ухвалення судового рішення, щодо якого
заявлено клопотання про перегляд, або з
дня ухвалення судового рішення, на яке
здійснюється посилання на
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява. У разі
пропущення строку, встановленого
частинами першою, другою, третьою цієї
статті, з причин, визнаних поважними,
суд за клопотанням особи, яка подала
заяву про перегляд судового рішення,
може поновити цей строк. Заява про
перегляд судового рішення залишається
без розгляду, якщо особа, яка її подала,
не порушує питання про поновлення
цього строку, а також якщо у поновленні
строку відмовлено. Питання про
поновлення строку для подання заяви
про перегляд судового рішення або про
залишення заяви без розгляду
вирішується судом без виклику осіб, які
беруть участь у справі, та за
результатами розгляду постановляється
відповідна ухвала.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 звернувся до
суду з заявою про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26 липня 2012 року лише 21 травня 2014 року,
тобто, з пропуском річного строку,
встановленого частиною 1 статті 238
Кодексу адміністративного судочинства
України, така підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління праці та
соціального захисту населення
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області про
поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди, - для перегляду ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 13 жовтня 2010 року та ухвали
судді Вищого адміністративного суду
України від 12 березня 2014 року.

Заяву ОСОБА_6 в частині перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 26
липня 2012 року у справі за даним позовом
- залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із копією заяви та
доданими до неї матеріалами направити
особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Амєлін С.Є.

Винокуров К.С.

Тракало В.В.

Черпак Ю.К.