Справа № 872/12475/13
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2014 рокусправа № 811/2154/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Уханенка С.А.

суддів:
Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
р. по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Девіс" до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень ,-

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення - рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби №
від 03.06.13 р., яким ТОВ «Девіс» збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 595 391,00 грн.
в т.ч. 431 514,00 грн. - основного платежу та
163 877,00 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів); визнати протиправним
та скасувати податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби № від 03.06.13 р.,
яким ТОВ «Девіс» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 526 697,00 грн., в т.ч. 492
262,00 грн. - основного платежу та 34 435,00
грн. - штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів); визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби № від 03.06.2013
року, яким ТОВ «Девіс» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість у розмірі 2 302,00 грн. в
т.ч. 2 302,00 грн. - сума податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди та 0 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів).

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
р. адміністративний позов задоволено
повністю. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби № від 03.06.13 р.,
яким ТОВ "Девіс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 595391,00 грн., в
т. ч. 431514,00 грн. - основного платежу та
163877,00 грн. - штрафних ( фінансових )
санкцій; визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Кіровоградської області Державної
податкової служби № від 03.06.13 р.,
яким ТОВ "Девіс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 526697,00 грн., в т. ч.
492262,00 грн. - основного платежу та 34435,00
грн. - штрафних санкцій; визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення - рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби №
від 03.06.2013 року, яким ТОВ "Девіс"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 2302,00 грн., в т. ч. 2302,00 грн. - сума
завищення від'ємного значення, яка була
врахована у зменшення суми податкового
боргу з податку, що виник за попередні
звітні ( податкові ) періоди та 0 грн.
штрафних санкцій .

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на необґрунтованість постанови суду
першої інстанції та порушення судом
першої інстанції норм законодавства,
просить скасувати оскаржувану
постанову та постановити нове рішення,
яким відмовити в позовних вимогах.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Девіс" 21.08.1999
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Кіровоградської
міської ради, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи серії А00 №078353.

На підставі наказу №937 від 25.04.2013 року
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією Кіровоградської
області Державної податкової служби
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ТОВ "Девіс" з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість, доходів та
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування податком на
прибуток підприємства по
взаємовідносинах з ТОВ "Арагон- Торг" за
квітень, травень 2012 р., ТОВ "Дайкор" за
червень 2012 р., ТОВ "Логістичний центр
"Укравтовантаж" за листопад 2011 р., ТОВ
"Асторойл" за жовтень 2011 р., ТОВ "Айвар
МС" за травень, липень, вересень 2011 р, за
результатами якої складено акт від
14.05.2013 року № 81/22-4/30514069.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем винесені податкове
повідомлення - рішення № від 03.06.13
р., яким ТОВ "Девіс" збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 595391,00 грн., в
т. ч. 431514,00 грн. - основного платежу та
163877,00 грн. - штрафних ( фінансових )
санкцій, податкове повідомлення -
рішення № від 03.06.13 р., яким ТОВ
"Девіс" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 526697,00 грн., в т. ч. 492262,00 грн. -
основного платежу та 34435,00 грн. -
штрафних санкцій, податкове
повідомлення - рішення Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби №
від 03.06.2013 року, яким ТОВ "Девіс"
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 2302,00 грн., в т. ч. 2302,00 грн. - сума
завищення від'ємного значення, яка була
врахована у зменшення суми податкового
боргу з податку, що виник за попередні
звітні ( податкові ) періоди та 0 грн.
штрафних санкцій .

Відповідно до висновків вказаного акту
податковим органом встановлено
допущені позивачем наступні порушення:

п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України від
02.12.2010 р. № 2755-IV (із змінами та
доповненнями) в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість за перевіряємий період
всього у сумі 431514,00 грн., в т. ч. у:

- травні 2011 р. в сумі 103 763,00 грн.;

- вересні 2011 р. в сумі 21 755,00 грн.;

- жовтні 2011 р. в сумі 204 375,00 грн.;

- листопаді 2011 р. в сумі 38 333,00 грн.;

- квітні 2012 р. в сумі 12 592,00 грн.;

- травні 2012 р. в сумі 43 876,00 грн.;

- червні 2012 р. в сумі 6 820,00 грн;

та завищено від'ємне значення з ПДВ на
загальну суму 2302,00 грн., в тому числі:

- за травень 2012 р. на суму 463,00 грн.;

- за червень 2012 р. на суму 1839,00 грн.

п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138 та п. п. 139.1.9 п. 139.1
ст. 139, п. 10 розділу XX Податкового
кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV(із
змінами та доповненнями), в результаті
чого підприємством занижено податок на
прибуток підприємств, що підлягає
сплаті до бюджету на загальну суму
492262,00 грн.; в тому числі за:

- II квартал 2011 р. в сумі 119 328 грн.;

-III квартал 2011 р. в сумі 24 950,00 грн.;

- IV квартал 2011 р. в сумі 279 114,00 грн.;

- II квартал 2012 р. в сумі 68 870,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції дійшов висновку, що
реальність господарських операцій
позивача зі своїми контрагентами
підтверджена відповідними первинними
документами.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податком на прибуток є: прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу;
дохід (прибуток) нерезидента, що
підлягає оподаткуванню згідно зі
статтею 160 цього Кодексу, з джерелом
походження з України.

Згідно пп. 138.2, 138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. Витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат: витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Таким чином, у разі, якщо платник
податку здійснив певні витрати на
придбання товарів (робіт, послуг) для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності і ці витрати
підтверджуються відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, він має право віднести
такі витрати до складу валових витрат.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ
"Девіс" має дозвіл Держпромгірнагляду
на початок виконання роботи підвищеної
небезпеки № 3181.06.30-29.22.2 від 21.11.2006 р.
(термін дії дозволу - з 21.11.2006 р. по 21.11.2009
р.) та Дозвіл територіального
управління Держпромгірнагляду по
Кіровоградській області на
продовження виконання робіт
підвищеної небезпеки та експлуатацію
обладнання підвищеної небезпеки №
035.10.35-29.22.2 від 06.04.2010 р. ( термін дії
дозволу - з 06.04.2010 р. по 06.04.2015 р.).

На підтвердження наявності виробничих
потужностей позивач, починаючи з 1.08.2010
р. і до 31.03.2014 р. з Кіровоградським ПШБУ
асоціації "Кіровоградобл-агрошляхбуд"
укладає договори оренди нежитлового
приміщення площею близько 500 кв.м, та
автостоянки площею 868 кв.м., де
зберігались отримані запчастини та
устаткування (т.1 а.с.61-62, т.3 а.с.153-158).
Факт прийому-передачі в оренду
приміщення підтверджується
відповідними актами.

За орендовану територію позивач
проводив відповідні розрахунки з
орендодавцем, що підтверджується
платіжними дорученнями.

Всі господарські операції з ТОВ
«Арагон-Торг» за квітень, травень 2012
року, ТОВ «Дайкор» за червень 2012 року,
ТОВ «Логістичний центр Укравтовантаж»
за листопад 2011 року, ТОВ «Асторойл» за
жовтень 2011 року, ТОВ «Айвар МС» за
травень, серпень, вересень 2011 року
позивач відображав у податкових
деклараціях з податку на додану
вартість, які приймались ОДПІ,
фіксувались у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних.

Судом першої інстанції були досліджені
наявні первинні документи та
встановлено реальність господарських
операцій з вказаним контрагентом та
дотримання позивачем спеціальних
вимог законодавства щодо
документального підтвердження сум
податкового кредиту. Крім того,
реальність спірних господарських
операцій підтверджується матеріалами
справи, зокрема, податковими та
видатковими накладними тощо.

Крім того, висновками акту перевірки не
встановлено дефекту будь-якого
первинного документу або обставин, які
б свідчили про нереальність укладеної
позивачем з його контрагентами угоди.

При цьому, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до акту перевірки, висновки
податкового органу ґрунтуються
виключно на підставі інформації з
актів Кіровоградської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС від 08.02.2013
року № 129/1520/37709106 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Логістичний Центр
"Укравтовантаж" з питань правильності
нарахування податкових обов'язань та
податкового кредиту за серпень -
грудень 2011 р. та січень - вересень 2012 р.",
від 08.02.2013 р. № 127/1520/38164764 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Арагон Торг" з питань
правомірності формування податкового
кредиту з податку на додану вартість за
період лютий - жовтень 2012 р.", від 08.02.2013
р. № 138/1520/38211955 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Дайкор" з питань
правильності нарахування податкових
зобов'язань з податкового кредиту за
червень -вересень 2012 р.", від 08.02.2013 р. №
134/1520/37529878 "Про результати проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Асторойл" з питання
повноти декларування податкових
зобов'язань та правомірності
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість за лютий -
грудень 2011 р.", від 07.02.2013 р. № 113/1520/37426854
"Про результати проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ "Айвар - МС" з питання
повноти декларування податкових
зобов'язань та правомірності
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість за лютий -
грудень 2011 р.".

Тобто, сутність спору зводиться до
правомірності застосування податковим
органом висновків інших актів.

За висновками суду апеляційної
інстанції, формування суб'єктом
господарювання податкового кредиту та
валових витрат не може ставитись у
пряму залежність від додержання
податкової дисципліни третіми особами,
законодавство України, не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання. Якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальності
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування податку
на додану вартість, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Чинне законодавство не зобов'язує
платника податків перевіряти
безпосереднього контрагента на
предмет виконання ним вимог
податкового законодавства перед тим,
як відносити відповідні суми витрат до
валових витрат.

Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення з боку його
контрагента.

Таким чином, висновки податкового
органу, мають характер припущень та є
необґрунтованими, а відтак, не можуть
бути покладені в основу спірних
податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, у зв'язку чим суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2013
р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим