Справа № 487/3246/14-а
Суддя: Корнешова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/487/153/14
Справа № 487/3246/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 року Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі: головуючого судді
Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Лось Д.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України
в Заводському районі м.Миколаєва

про зобов'язання призначити і
виплачувати пенсію за віком,

в с т а н о в и в:

У березні 2014р. позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просить
зобов'язати відповідача вирішити
питання про призначення та виплату
йому пенсії за віком з 07.10.2009р. у
відповідності до вимог пенсійного
законодавства, без обмежень за ознакою
його місця проживання, посилаючись в
обґрунтування вимог на те, що будучи
громадянином України, в 1995р. він виїхав
на постійне місце проживання в іншу
державу та після досягнення пенсійного
віку в 1999р. йому повинна була
нараховуватися пенсія за віком, але
йому було відмовлено в цьому, з підстав
постійного проживання на території
іншої держави.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов, зазначені
обставини підтвердив; представник
відповідача - проти позову заперечив,
посилаючись на те, що Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Миколаєва діяло в межах
повноважень, наданих йому законами
України та підзаконними нормативними
актами, просив відмовити у задоволенні
позову у зв'язку з безпідставністю та
необґрунтованістю.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши їх доказами, суд дійшов
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
громадянином України, що
підтверджується даними паспорту
громадянина України для виїзду за
кордон НОМЕР_1, виданим 04.08.2005р.

У серпні 1995р. позивач ОСОБА_3 виїхав з
України на постійне місце проживання
до держави Ізраїль.

21.02.2014р. позивач направив до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.Миколаєва заяву
щодо призначення та виплати йому
пенсії за віком у відповідності до
Рішення Конституційного Суду України
від 07.10.2009р.

Як вбачається з копії листа Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Миколаєва від 25.03.2014р. останній
відмовив позивачу в призначенні пенсії
за віком, оскільки позивач ОСОБА_3
постійно проживає на території Ізраїлю
і не надав необхідний документ про
місце проживання в Україні.

Згідно ст.24 Конституції України
громадяни України мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом; не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

У відповідності з ч.3 ст.2 Протоколу 34
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини кожна людина має право н
вільне пересування і свободу вибору
місця проживання; кожна людина має
право залишити будь-яку країну,
включаючи свою власну.

Статтею 10 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в редакції Закону
України №2981-ІІІ від 17.01.2002р., який
набрав чинності з 01 січня 2002р.,
встановлено, що пенсійне забезпечення
відповідно до цього Закону
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлено, що
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду припиняється на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана ВРУ.

Відповідно дост.51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана ВРУ.

Однак, згідно рішення Конституційного
Суду України від 07.10.2009р. №25-рн/2009,
Конституційний Суд України визнав
неконституційним положення п.2 ч.1 ст.49,
другого речення ст.51 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", за яким позивачу
відмовлено у виплаті пенсії.

Разом з тим, відповідно до ст.45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" №1058-ІV
від 09.07.2003р. пенсія призначається з дня,
що настає за днем досягнення
пенсійного віку, якщо звернення за
пенсією відбулось не пізніше трьох
місяців з дня досягнення особою
пенсійного віку, у інших випадках з дня
звернення з заявою відповідного
зразка. Відповідно до п.5 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №22-1 від 25.11.2005р. днем
звернення за пенсією вважається день
приймання органом, що призначає пенсію,
заяви про призначення, перерахунок,
відновлення або переведення з одного
виду пенсії на інший.

Оскільки висловлене органом ПФУ
заперечення права у позивача на
признання пенсії має підставою правові
норми, які визнані неконституційними,
то така відмова є неправомірною та
такою, що порушує права позивача як
громадянина України.

На їх захист слід зобов'язати
відповідача вирішити питання про
призначення пенсії за умови, що
постійне проживання позивача на
території Ізраїлю і відсутність у
нього документу про місце проживання в
Україні не можуть бути підставою для
відмови у призначені пенсії.

Керуючись ст.ст.160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
м.Миколаєва вирішити питання про
призначення та виплату ОСОБА_3 пенсії
за віком з 21.02.2014р. у відповідності до
вимог пенсійного законодавства, без
обмежень за ознакою його місця
проживання.

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
через районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення та набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

Суддя:
Т.В.Корнешова