Справа № 2а-1292/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 р. Справа № 37268/09/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів
Обрізка І.М, Дяковича В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м Кам'янець-Подільському Хмельницької
області на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 травня
2009 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в м. Кам'янець-Подільському
Хмельницької області про стягнення
невиплаченої суми підвищення до
пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

22 квітня 2009 року позивачі звернулися з
вказаним вище позовом до суду. Просили
стягнути з відповідача на їх користь
доплату до пенсії за період з 01.01.2007
року до 01.01.2009 року. Обґрунтовуючи свої
позовні вимоги, позивач посилається на
те, що у зв'язку з визнанням
Конституційним судом України такими,
що не відповідають Конституції України
відповідних положень Закону України
«Про Державний бюджет України» на 2007,
2008 роки, якими була зупинена дія
положень чинного законодавства
України, на підставі якого їм було
нараховано пенсію, відповідач
зобов'язаний був здійснити
перерахування пенсії, тобто привести у
відповідність з рішенням
Конституційного суду України розмір
виплат їх пенсії з врахуванням права на
надбавку як дітям війни.

Постановою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 травня 2009 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м Кам'янець-Подільському Хмельницької
області здійснити щомісячну виплату
ОСОБА_2, ОСОБА_3 підвищення пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
починаючи з 09 липня 2007 року до 31 грудня
2007 року включно та з 22 травня 2008 року до
31 грудня 2008 року врахувавши виплати,
які були проведені у 2008 році. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач. В
апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що оскаржувана постанова не відповідає
вимогам чинного законодавства та є
такою, що прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою у позові відмовити
повністю. Також, апелянт вказує на те,
що Законом України «Про соціальний
захист дітей війни» передбачено, що
фінансування виплат згідно даного
Закону проводиться із Державного
бюджету України, який затверджується
Верховною Радою України, а не з бюджету
Пенсійного фонду України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України та законодавством України не
врегульоване питання щодо розміру
мінімальної пенсії за віком, оскільки
відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначення
мінімального розміру пенсії за віком
наведене у цій статті застосовується
виключно до розмірів пенсій,
призначених за цим Законом. Окрім того
апелянт зазначає, що позивачами
пропущено річний строк звернення до
суду.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи. Справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку про наступне.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсія або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що врегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачів, суд першої інстанції
виходив з того, що вони мають право на
підвищення до пенсії на 30 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до вимог ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». Рішеннями
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008
року визнано неконституційними
положення Закону України «Про
Державний бюджет України» на
відповідні роки, які стосувалися ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права і фактичним обставинам справи.

Встановлено, що позивачі є дітьми війни
та відповідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
редакції, що була чинною на час
виникнення спірних правовідносин та
вирішення даного публічно-правового
спору судом, мали право на отримання
підвищення виплачуваної їм пенсії за
віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України і є
неконституційними положення п.12 ст. 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», якими зупинено дію
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Частиною 2 ст. 152
Конституції України передбачено, що
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність, тому відмова
позивачам у підвищенні пенсії на 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 09.07.2007 року є
безпідставною, а вимоги позивачів в
частині соціальних виплат за 2007 рік, а
саме з 09.07.2007 року є обґрунтованими.

Проте, частиною 2 ст. 99 КАС України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів (в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин). Відповідно до ч.1 ст. 100
КАС України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволені
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що судом першої
інстанції не враховано ту обставину, що
позивачі пропустили строк звернення до
суду, оскільки звернулися з позовом
лише в квітні 2009 року, а на застосуванні
річного строку звернення до суду
наполягав відповідач. Тому, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність застосування строку
звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС
України щодо позовних вимог позивача
за 2007 рік.

Щодо виплати підвищення до пенсії за 2008
рік, колегія суддів зазначає, що ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» була викладена у новій
редакції - дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Проте, Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року ця нова редакція визнана
неконституційною, та втратила чинність
з дня ухвалення, тобто з 22.05.2008 року.
Тому вимога позивачів щодо виплати
надбавки до пенсії за період 2008 року
підлягає до задоволення з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року.

Одним із порушень норм матеріального
права, на думку апелянта, є те, що
поняття мінімального розміру пенсії за
віком, яке визначене в ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
застосовується лише до пенсій
передбачених цим законом.

Однак положення ч. 7 ст. 9 КАС України,
зазначає, що у разі відсутності закону,
що регулює відповідні правовідносини,
суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини (аналогія
закону), тому поняття мінімальної
пенсії за віком наведене у ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» можна
застосувати для визначення розміру
підвищення до пенсії відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Колегія суддів також вважає за
необхідне наголосити, що відсутність
бюджетного фінансування на виплату
передбаченого Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії, не може бути
причиною невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього зобов'язань,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивачі
належать до вказаної групи осіб і мають
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З врахуванням викладеного вище, судом
першої інстанції прийнято незаконне
рішення, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Рішення ухвалене не на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин справи, не
підтверджених тими доказами, які були
наявними у матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 195, 197 ч.1, п.3 ч.1 ст. 198, 202,
ч.2 ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, колегія
суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області задовольнити
частково, постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 травня
2009 року у справі № 2а-1292/09/2208 скасувати,
та прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кам'янець-Подільському
районі Хмельницької області
нарахувати та виплатити ОСОБА_2, ОСОБА_3
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року з врахуванням ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.О. Яворський

Судді
І.М. Обрізко

В.П. Дякович