Справа № 804/7731/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 червня 2014 р. справа № 804/7731/14
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Чорна В.В.,
перевіривши матеріали заяви
ліквідатора Ткачук В.М. про грошові
вимоги ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» до боржника ТОВ
спільного сільськогосподарського
науково-виробничого підприємства
«П'ятачок»,-

в с т а н о в и в:

30 травня 2014 р. ліквідатор Товариства з
обмеженою відповідальністю спільного
сільськогосподарського
науково-виробничого підприємства
«П'ятачок» Ткачук Володимир
Миколайович звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з заявою про
визнання грошових вимог ТОВ «Фінансова
компанія «Приватні інвестиції» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю спільного
сільськогосподарського
науково-виробничого підприємства
«П'ятачок» в сумі 11 418 230,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
посилається на те, що у Товариства з
обмеженою відповідальністю спільного
сільськогосподарського
науково-виробничого підприємства
«П'ятачок» існує заборгованість по
кредитному договору № 33 від 29.08.2008 р.,
яка станом на 06.03.2013 р. становить 11 418 230,14
грн., в тому числі: 6 948 147 грн. 80 коп. -
прострочена заборгованість, 451 083 грн. 14
коп. - заборгованість по відсотках,
4 018 999 грн. 20 коп. - сума штрафних
санкцій. Відповідно до договору
факторингу, укладеному 29.11.2011 р. між ПАТ
«Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції», останнє набуло
прав кредитора стосовно ТОВ спільного
сільськогосподарського
науково-виробничого підприємства
«П'ятачок». На даний час, боржник
ліквідується, а тому заявник як його
ліквідатор просить суд визнати грошові
вимоги ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» на суму 11 418 230,14
грн., посилаючись при цьому на
ст.ст. 111, 112 ЦК України.

Перевіривши зміст заявлених позовних
вимог на відповідність ст. 105 КАС
України, суд доходить висновку, що вони
не можуть бути предметом розгляду
адміністративним судом, з огляду на
наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя після одержання
позовної заяви, серед іншого, з'ясовує,
чи відповідає позовна заява вимогам,
передбаченим ст. 106 КАС України, чи
належить дану позовну заяву розглядати
в порядку адміністративного
судочинства і чи підсудна вона даному
адміністративному суду.

При вирішенні питання про належність
даного спору до категорії
адміністративного, суд виходить з того,
що, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України,
громадяни України, іноземці чи особи
без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повновжань, можуть бути
відповідачами за адміністративним
позовом суб'єкта владних повноважень
лише у випадках, зазначених в п.п. 1- 4 ч. 1
ст. 50 КАС, та в інших випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження. При
цьому, суб'єкт владних повноважень в
розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України - це
орган державної влади, місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до Інформаційного листа
Верховного Суду України № 3.2-2005 від
26.12.2005 р., справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, який виник між
двома (кількома) конкретними суб'єктами
стосовно їхніх прав та обов'язків у
конкретних правових відносинах, у яких
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта. У випадку, якщо
суб'єкт (в тому числі орган державної
влади, місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
КАС України ознак справи
адміністративної юрисдикції, та,
відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

У спірних правовідносинах, які
склалися між ліквідатором юридичної
особи та її кредитором - іншою
юридичною особою, жодна із сторін не
наділена компетенцією владно керувати
поведінкою іншої, тобто, між ними
відсутні відносини влади та
підпорядкування.

Отже, даний спір не належить до
публічно-правових спорів, та не
підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Натомість, відповідно до ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд порушує
справи за позовними заявами
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

З аналізу положень ст. 60 Господарського
кодексу України, якою визначено
порядок ліквідації суб'єкта
господарювання, вбачається, що
ліквідація суб'єкта господарювання
здійснюється ліквідаційною комісією,
яка утворюється власником (власниками)
майна суб'єкта господарювання чи його
(їх) представниками (органами), або
іншим органом, визначеним законом, якщо
інший порядок її утворення не
передбачений цим Кодексом. Ліквідацію
суб'єкта господарювання може бути
також покладено на орган управління
суб'єкта, що ліквідується. Орган (особа),
який прийняв рішення про ліквідацію
суб'єкта господарювання, встановлює
порядок та визначає строки проведення
ліквідації, а також строк для заяви
претензій кредиторами, що не може бути
меншим, ніж два місяці з дня оголошення
про ліквідацію. Ліквідаційна комісія
або інший орган, який проводить
ліквідацію суб'єкта господарювання,
вміщує в друкованих органах відповідно
до закону повідомлення про його
ліквідацію та про порядок і строки
заяви кредиторами претензій, а явних
(відомих) кредиторів повідомляє
персонально у письмовій формі у
встановлені цим Кодексом чи
спеціальним законом строки. Одночасно
ліквідаційна комісія вживає
необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості суб'єкта
господарювання, який ліквідується, та
виявлення вимог кредиторів, з
письмовим повідомленням кожного з них
про ліквідацію суб'єкта
господарювання. Ліквідаційна комісія
оцінює наявне майно суб'єкта
господарювання, який ліквідується, і
розраховується з кредиторами, складає
ліквідаційний баланс та подає його
власнику або органу, який призначив
ліквідаційну комісію. Достовірність та
повнота ліквідаційного балансу
повинні бути перевірені у
встановленому законодавством порядку
з обов'язковою перевіркою органом
доходів і зборів, у якому перебуває на
обліку суб'єкт господарювання.

Таким чином, процедура ліквідації
суб'єкта господарювання визначена
Господарським кодексом України, та
передбачає проведення відповідних дій
у строки, визначені цим Кодексом.

При цьому, процесуальна можливість
вчинення адміністративним судом
відповідних дій, визначених
Господарським кодексом України,
спрямованих на проведення процедури
ліквідації суб'єкта господарювання, не
передбачена Кодексом
адміністративного судочинства
України, яким керується
адміністративний суд при розгляді
адміністративних справ. Так само, є
неможливим проведення
адміністративним судом ліквідаційної
процедури у строки, визначені
Господарським кодексом України,
оскільки всі ці строки перевищують
граничний місячний термін, визначений
Кодексом адміністративного
судочинства України для розгляду
адміністративної справи судом, та
прийняття рішення.

Зазначене ще раз підтверджує
належність спору, що виник між
сторонами, до підвідомчості
господарських судів, який підлягає
вирішенню за правилами Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України,
суд відмовляє у відкритті провадження
в адміністративній справі, якщо заяву
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за заявою
ліквідатора Ткачук В.М. про грошові
вимоги ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» до боржника ТОВ
спільного сільськогосподарського
науково-виробничого підприємства
«П'ятачок».

Копію ухвали надіслати позивачу разом
із позовною заявою та усіма доданими до
неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
В.В. Чорна