Справа № 1570/6646/2012
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 травня 2014 року м. Київ
В/800/2157/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів Голяшкіна О.В.,

Гончар Л.Я.,

Маслія В.І.,

Чалого С.Я.,

розглянувши заяву Південної митниці
Міндоходів

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 18 березня 2014 року у справі
№1570/6646/12 (касаційне провадження
К/800/35109/13, К/800/35322/13, К/800/35663/13)

за позовом Приватного
підприємства "Вестра"

до 1) Південної митниці
Міндоходів,

2) Головного управління
Державної казначейської служби
України

в Одеській області

за участю Прокуратури Одеської
області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року приватне
підприємство "Вестра" звернулось до
суду з позовом про визнання
неправомірною бездіяльності Південної
митниці щодо повернення надмірно
сплачених до бюджету платежів та про
зобов'язання Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області здійснити
повернення цих надмірно сплачених
коштів.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року у справі №1570/6646/12, залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 18 березня 2014 року у справі
№1570/6646/12 (касаційне провадження
К/800/35109/13, К/800/35322/13, К/800/35663/13) постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 30 квітня 2013 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
касаційного суду, Південна митниця
Міндоходів подала заяву про її
перегляд Верховним Судом України.

В обґрунтування заяви зазначає, що в
спірних правовідносинах судом невірно
застосовано положення статей 3, 4, 11, 81, 86,
90, 259, 260, 261, 262, 264, 265 Митного кодексу
України, Порядку повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 року №618, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Згідно статті 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається до Верховного Суду України
через Вищий адміністративний суд
України, який за правилами статей 239-2 та
240 Кодексу адміністративного
судочинства України перевіряє
відповідність заяви вимогам цього
Кодексу та вирішує питання про допуск
справи до провадження.

Відповідно до пункту 1 статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В якості прикладів приводить правову
позицію колегії суддів, викладену в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013 року (касаційне
провадження К/9991/64968/12), ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
08.11.2011 року у справі №2а-11451/09/1570
(касаційне провадження К/9991/39449/11),
постанові Вищого адміністративного
суду України у справі №820/225/13-а від
05.03.2014 року (касаційне провадження
К/800/40434/13), постанові Вищого
адміністративного суду України від
19.03.2014 року (касаційне провадження
К/800/46496/13).

В ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 03.12.2013 року (касаційне
провадження К/9991/64968/12) доданій на
підтвердження неоднакового
застосування норм матеріального права,
суд касаційної інстанції, погоджуючись
із позицією судів попередніх інстанцій
щодо правомірності відмови митного
органу у повернення надмірно сплачених
митних платежів, виходив з відсутності
факту надмірної сплати і грошових
коштів. Зазначена позиція суду
касаційної інстанції ґрунтується на
тому, що право декларанта є порушеним у
випадку відмови митного органу в
митному оформленні товару за ціною,
вказаною декларантом, із прийняттям
відповідного рішення, яке оформлюється
у письмовій формі. У той же час,
зважаючи на те, що у спірних
правовідносинах за спірною ВМД рішення
Про визначення митної вартості товару
митним органом не приймалось, суд
касаційної інстанцій дійшов висновку
про відсутність факту порушення прав
декларанта та, відповідно, відсутність
підстав для стягнення сплачених
коштів.

У той же час, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
08.11.2011 року у справі №2а-11451/09/1570
(касаційне провадження К/9991/39449/11) суд
касаційної інстанції також
погоджуючись із позицією суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для повернення
суми надмірно сплачених митних
платежів, вказав, що декларантом шостий
(резервний) метод визначення митної
вартості товару застосовано
самостійно та самостійно визначено у
наданій до митного органу вантажній
митній декларації митну вартість
товару, що ввозиться на митну територію
України, у той час як зміна, доповнення
чи відкликання декларації можуть бути
здійснені лише до моменту прийняття
митним органом митної декларації до
митного оформлення. Так, вказуючи на те,
що посадові особи митних органів не
мають права заповнювати митну
декларацію, змінювати чи доповнювати
відомості, зазначені в митній
декларації, за винятком внесення до неї
відомостей, що належать до компетенції
митних органів, суд касаційної
інстанції погодився із позицією суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Разом з тим, в постанові Вищого
адміністративного суду України у
справі №820/225/13-а від 05.03.2014 року
(касаційне провадження К/800/40434/13) суд
касаційної інстанції, змінюючи рішення
судів попередніх інстанцій в частині
стягнення з Державного бюджету України
митних платежів та відмовляючи у
захисту порушених прав позивача шляхом
стягнення з бюджету коштів, зазначив,
що повернення помилково та/або
надмірно сплачених сум митних платежів
має здійснюватися відповідно до
Бюджетного та Податкового кодексів
України; в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

В постанові Вищого адміністративного
суду України від 19.03.2014 року (касаційне
провадження К/800/46496/13) суд касаційної
інстанції, також вказуючи на
відсутність підстав для стягнення з
бюджету надмірно сплачених коштів,
виходив з того, що питання контролю
правильності обчислення декларантом
митної вартості в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відносяться до
виключної компетенції митних органів.
Тому, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості товару за тим чи іншим
методом, суди не вправі підміняти
митний орган, стягуючи з державного
бюджету надмірно сплачену з такої
вартості суму ПДВ або ввізного мита,
фактично визначаючи при цьому інший
метод обчислення митної вартості.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що зазначені в
заяві Південної митниці Міндоходів
обставини щодо неоднакового
застосування Вищим адміністративним
судом України в ухвалі від 18 березня 2014
року у справі №1570/6646/12 (касаційне
провадження К/800/35109/13, К/800/35322/13,
К/800/35663/13), є підставою для перегляду
судового рішення і що судом касаційної
інстанції неоднаково застосовані
норми матеріального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів допускає справу до провадження
Верховного Суду України для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 18 березня 2014 року.

Керуючись статтями 236- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
Приватного підприємства "Вестра" до
Південної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області за участю
Прокуратури Одеської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити дії для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від
18 березня 2014 року у справі
№1570/6646/12 (касаційне провадження
К/800/35109/13, К/800/35322/13, К/800/35663/13).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді