Справа № 805/4642/14
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
справа №805/4642/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючої Арабей Т.Г.

суддів Геращенка І.В., Губської Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
р. у справі № 805/4642/14 за позовом ОСОБА_2
до Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області про визнання дій
протиправними, скасування наказу № 57
о/с від 28.02.2014 р., поновлення на посаді та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області про визнання дій
протиправними, скасування наказу № 57
о/с від 28.02.2014 р., поновлення на посаді та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
р. у справі № 805/4642/14 в задоволенні
адміністративного позову відмовлено в
повному обсязі.

Не погодившись з судовим рішенням,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2014 р. у справі № 805/4642/14 та
прийняти нову постанову суду, якою
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення. Колегія суддів розглядає
дану справу відповідно до вимог ст. 197
КАС України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2
проходив службу в органах внутрішніх
справ з 19.02.2007 року по 05.03.2014 року та має
спеціальне звання капітана міліції.

23.01.2014 року позивачем подано рапорт
Начальнику ГУМВС України в Донецькій
області про звільнення з органів
внутрішніх справ за власним бажанням
звільнено з посади оперуповноваженого
відділу боротьби з етнічними
організованими групами та
екстремізмом управління боротьби з
організованою злочинністю ГУМВС
України в Донецькій області у зв'язку з
тим, що його не влаштовує заробітна
плата та умови роботи. В рапорті просив
питання щодо звільнення з органів
внутрішніх справ розглянути на
кадровій комісії ГУМВС в Донецькій
області без його присутності та
наполягав на своєму звільненні з
органів внутрішніх справ до спливу
тримісячного терміну (а.с.30).

Питання про звільнення ОСОБА_2 зі
служби в органах внутрішніх справ за
власним бажанням розглянуто на
засіданні кадрової комісії ГУМВС
України в області 11.02.2014 року, за
результатами розгляду якого прийнято
рішення звільнити позивача зі служби в
органах внутрішніх справ, що
підтверджується витягом з протоколу
засідання кадрової комісії ГУМВС
України в Донецькій області від 11.02.2014
року № 5 (а.с.31).

Наказом ГУМВС України в області від
28.02.2014 року № 57 о/с "По особовому складу"
відповідно до пп. "ж" п.64 Положення про
порядок проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за власним бажанням)
капітана міліції ОСОБА_2,
оперуповноваженого відділу боротьби з
етнічними організованими злочинними
групами та екстремізмом управління
боротьби з організованою злочинністю
ГУМВС в Донецької області, звільнено з
органів внутрішніх справ у запас (з
постановкою на військовий облік) з 05
березня 2014 року.

Позивач ,посилаючись на порушення
відповідачем процедури звільнення ,
звернувся до суду з зазначеним позовом.

Не оспорюючи власноручного написання
рапорту, позивач стверджує, що рапорт
про звільнення з органів внутрішніх
справ України від 23.01.2014 року був
написаний під тиском керівництва,
окрім того, як на дату видання наказу
про звільнення так і на дату самого
звільнення позивач знаходився на
амбулаторному лікуванні, що
підтверджується довідками про
тимчасову непрацездатність (а.с. 11, 12,13).

Позивач також наполягає на тому, що
звільнення відбулось з порушенням
трудового законодавства, а саме без
дотримання тримісячного терміну, як це
передбачено п. 68 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що звільнення ОСОБА_2 зі служби в
органах внутрішніх справ відбулося з
дотриманням вимог чинного
законодавства, межах наданих
повноважень та в порядку і у спосіб, що
визначені законодавством, розцінивши
дії сторін спірних правовідносин як
досягнення згоди про звільнення у
більш короткий строк, ніж передбачений
п.68 Положення № 114.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права й
обов'язки визначені Положенням.

Відповідно до пункту 10 Положення особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією та
іншими законодавчими актами, а їх
права, обов'язки і відповідальність, що
випливають з умов служби, визначаються
законодавством, Присягою, статутами
органів внутрішніх справ і цим
Положенням.

Підпунктом "ж" пункту 64 Положення
передбачено, що особи середнього,
старшого і вищого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік) за
власним бажанням - при наявності
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків.

Згідно з пунктом 68 Положення особи
рядового і начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніш як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 23.01.2014 року позивач
подав рапорт про звільнення його за
власним бажанням без зазначення
конкретної дати звільнення,однак в
рапорті наполягав на його звільнення
до спливу тримісячного терміну, тобто
за проханням позивача його звільнення
було можливо до спливу тримісячного
строку, що не суперечить вимогам пункту
68 Положення, оскільки за змістом цього
пункту до закінчення трьохмісячного
строку попередження згадані особи
мають право відкликати поданий рапорт,
якщо сторони не домовилися про
звільнення у більш короткий строк.

Оскільки, позивач в рапорті наполягав
на більш короткому строку звільнення з
органів внутрішніх справ та просив
зазначене питання розглянути за
кадровій комісії, яка відбулася 11.02.2014
року, за його відсутності, суд
апеляційної інстанції вважає, що у
відповідача були всі підстави для
звільнення позивача до спливу
тримісячного терміну попередження та
прийняття наказу від 28.02.2014 року № 57о/с
"По особовому складу".

До часу отримання наказу про
звільнення, позивач з заявою, про
відкликання рапорту про звільнення за
власним бажанням, до відповідача не
звертався, відповідно до даних
обхідного листа , саме 03.03.2014 року,
добровільно склав свої повноваження,
що також підтверджує його
волевиявлення на звільнення з посади
за власним бажанням( а.с.32).

Доводи апелянта, щодо написання
рапорту про звільнення без зазначення
дати звільнення до уваги не
приймаються, оскільки дата його
написання не впливає на час його
звільнення, якщо сторони досягли
домовленості про звільнення у більш
короткий строк.

Суд першої інстанції правильно прийшов
до висновку щодо недоведеності
позивачем факту написання рапорту про
звільнення за власним бажанням під
психологічним тиском, оскільки позивач
зі скаргами про тиск на нього нікуди не
звертався, рапорт писав власноручно .

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2014
р. у справі № 805/4642/14 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Л.В.Губська