Справа № 816/2021/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/2021/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик -
Куличок О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Котелевському районі
Полтавської області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Чутівському районі про
стягнення суми витрат на виплату
допомоги на поховання, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Котелевському районі
Полтавської області звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Чутівському районі про
стягнення суми витрат на виплату
допомоги на поховання пенсіонера
ОСОБА_1 в розмірі 304 грн 68 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що в порушення
положень Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4,
відповідач відмовився добровільно
відшкодувати суму витрат на виплату
допомоги на поховання пенсіонера
ОСОБА_1 у розмірі 300 грн. та витрати на
виплату такої допомоги в сумі 4 грн 68
коп., у зв'язку з чим вказана сума
підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач в судове засідання явку
уповноваженого представника не
забезпечив, надав заяву, в якій просив
справу розглянути без участі його
представника.

Представник відповідача в судове
засідання також не з'явився, надав до
суду клопотання про розгляд справи за
його відсутності.

У письмових запереченнях на
адміністративний позов відповідач
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
відсутність підстав для відшкодування
витрат, понесених у зв'язку з виплатою
допомоги на поховання пенсіонера
ОСОБА_1, та витрат на її виплату,
оскільки не встановлено причинний
зв'язок смерті потерпілого з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням /а.с.17-19/.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
наступних висновків.

Судом встановлено, що Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Чутівському
районі Полтавської області здійснює
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання на
території Чутівського та
Котелевського районів Полтавської
області, що підтверджується витягом з
положення Відділення /а.с.27/.

Згідно акту щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, списку померлих осіб,
довідки про суму допомоги на поховання,
таблиці розбіжностей, складених
Фондами, за січень 2014 року, відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Чутівському
районі не враховано суми витрат на
виплату допомоги на поховання
пенсіонеру ОСОБА_1 та витрати на
виплату такої допомоги в розмірі 304 грн
68 коп./а.с.7 - 10/.

У зв'язку з викладеним, позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Чутівському районі
Полтавської області суми витрат на
виплату допомоги на поховання та
витрати на виплату такої допомоги.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV (далі по тексту - Закон № 1105-XIV)
визначено соціальні послуги та
виплати, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі по тексту -
Фонд).

За змістом вказаної статті у разі
настання страхового випадку Фонд у
встановленому законом порядку повинен,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати відповідні кошти йому або
особам, які перебували на його
утриманні; організовувати поховання
померлого, відшкодовувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Страховим випадком, відповідно до ч. 2
ст. 13 Закону № 1105-XIV, є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону № 1105-XIV перелік
обставин, за яких настає страховий
випадок, визначається Кабінетом
Міністрів України за поданням
спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади.

В силу ч. 8 ст. 34 Закону № 1105-XIV у разі
смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі по
тексту - Порядок), затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року № 826, регулює
питання відшкодування Фондом таких
витрат страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг.

Відповідно до п. 2 Порядку витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України.

Абзацом другим частини дев'ятої статті
34 Закону № 1105-XIV встановлено, що у разі
смерті потерпілого, який одержував
страхові виплати і не працював, розмір
відшкодування шкоди особам, зазначеним
у статті 33 цього Закону, визначається
виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував
потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних
страхових виплат згідно із статтею 29
цього Закону. Причинний зв'язок смерті
потерпілого з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту ч. 2 ст. 24 Закону № 1105-XIV слідує,
що, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика та
відшкодувати понесені ним витрати.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання ч. 8 ст. 34
цього Закону, дає підстави
стверджувати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п. 11 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 року № 1317,
медико-соціальні експертні міські,
районні, міжрайонні комісії визначають
причини смерті інваліда або особи,
ступінь втрати працездатності якої
визначений комісією у відсотках на
підставі свідоцтва про смерть у разі,
коли законодавством передбачається
надання пільг членам сім'ї померлого.

Посилання позивача на положення пункту
4 Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року № 376/7697, яким зобов'язано Фонд
відшкодовувати Пенсійному фонду
витрати на допомогу на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, котра отримувала
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, суд оцінює
критично, оскільки зазначене положення
суперечить вимогам Закону № 1105-XIV. Так,
зокрема, стаття 21 цього Закону пов'язує
виникнення такого обов'язку у Фонду зі
смертю працівника, а не з отриманням
померлим, який не працював, зазначеної
вище пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що позивачем докази, які
підтверджують причинний зв'язок смерті
пенсіонера ОСОБА_1 з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, професійним
захворюванням, не надано, суд дійшов
висновку, що у відповідача відсутні
правові підстави для відшкодування
понесених Управлінням Пенсійного
фонду витрат на поховання вказаного
громадянина, а відтак позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Котелевському районі
Полтавської області до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Чутівському районі про
стягнення суми витрат на виплату
допомоги на поховання відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 10
червня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол