Справа № 2270/13956/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/23667/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання
неправомірними дій та скасування
рішення, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_3
на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2012 року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кам'янець-Подільському та
Кам'янець-Подільському районі
Хмельницької області про визнання
неправомірними дій та скасування
рішення № 768 від 16 вересня 2011 року про
застосування штрафних санкцій.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 лютого 2012
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем 15 вересня
2011 року складено акт виявлення
несвоєчасної подачі позивачем заяви
про взяття його на облік, на підставі
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю №524 Зокрема,
згідно даного акту виявлено порушення
позивачем пункту 11 частини 2 статті 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», та
п.4.1, п.4.2 глави 4 Порядку взяття на облік
та зняття з обліку в органах Пенсійного
фонду України платників єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

В результаті виявленого порушення,
відповідачем 16 вересня 2011 року,
керуючись пунктом 1 частини 11 статті 25
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
відповідачем, прийнято рішення про
застосування до позивача штрафних
санкцій у розмірі 170 грн.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідач, при винесенні рішення №
768 від 16 вересня 2011 року про
застосування штрафних санкцій діяв на
підставі та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому вимоги позивача є
необґрунтоватини і такими, що
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів попередніх інстанцій з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закону) платниками єдиного внеску є
особи, які забезпечують себе роботою
самостійно - займаються незалежною
професійною діяльністю, а саме
науковою, літературною, артистичною,
художньою, освітньою або викладацькою,
а також медичною, юридичною практикою,
в тому числі адвокатською,
нотаріальною діяльністю, або особи, які
провадять релігійну (місіонерську)
діяльність, іншу подібну діяльність та
отримують дохід безпосередньо від цієї
діяльності, за умови, що такі особи не є
найманими працівниками чи
підприємцями.

Згідно з пунктом 11 частини 2 статті 6
Закону у випадках, передбачених цим
Законом і нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону,
платник єдиного внеску зобов'язаний
стати на облік у територіальному
органі Пенсійного фонду як платник
єдиного внеску.

Відповідно до п.4,2, п.4.4 глави 4 Порядку
взяття на облік та зняття з обліку в
органах Пенсійного фонду України
платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України 27 вересня 2010 року № 21-6 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27 жовтня 2010 року за
№ 995/18290 платники єдиного внеску
(фізичні особи), на яких не поширюється
дія Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» ( 755-15 ), беруться на
облік в органах Пенсійного фонду за
місцем проживання не пізніше
наступного робочого дня з дня
отримання від них заяви. Заява
зазначеними платниками подається в
10-денний термін із дня початку
провадження відповідної діяльності.
Для взяття на облік в органах
Пенсійного фонду платники єдиного
внеску, зазначені в пункті 4.2 цієї
глави, разом із заявою подають копії
документів, серед яких зокрема
значиться і свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю,
видане кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, 15 вересня 2011 року позивач
звернувся до відповідача з заявою про
взяття його на облік платників єдиного
внеску. До заяви позивачем було додано
копію свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю, яке видане 15
червня 2011 року.

На підставі пункту 1 частини 11 статті 25
Закону територіальний орган
Пенсійного фонду застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції у разі ухилення від взяття на
облік або несвоєчасного подання заяви
про взяття на облік платниками єдиного
внеску, на яких не поширюється дія
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців», накладається штраф
у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що оскільки
позивач несвоєчасно подав заяву про
взяття на облік платника єдиного
внеску, на яких не поширюється дія
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» до територіального
органу Пенсійного фонду, то відповідач
керуючись нормами пункту 1 частини
11 статті 25 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» правомірно
застосував до позивача штрафні санкції
у розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що відповідач,
приймаючи оскаржуване рішення № 768 від
16 вересня 2011 року про застосування
штрафних санкцій, діяв на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 06
грудня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: