Справа № 159/4232/13-а, 2а-159/155/13
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 р.
Справа № 876/11751/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Улицького
В. З., Гулида Р. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційні
скарги управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі Волинської області та Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 6 серпня 2013 року
у справі № 159/4232/13-а, 2а-159/155/13 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м.Ковелі та Ковельському
районі Волинської області, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області про визнання
протиправними та скасування рішень,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Ковелі та Ковельському районі
Волинської області, Головного
управління Пенсійного фонду України у
Волинській області, яким просила
визнати протиправним та скасувати
рішення Комісії при Головному
Управлінні пенсійного фонду України у
Волинській області №19/514 від 22 березня
2013 року про відмову в зарахуванні їй,
пільгового стажу роботи, що дає право
на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до Списку
№2 періоду роботи на посаді
транспортувальника вапна з 1 січня 1989
року по 31 липня 1991 року та визнати за
нею право на пільгове забезпечення
відповідно до абзацу 2 пункту 2б» статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за Списком №2, як за
особою, яка працювала у виробничому
об'єднанні «Ковельбудіндустрія»
Волинського агробуду на посаді
транспортувальника вапна другого
розряду. Також просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковель та Ковельському районі
Волинської області від 17 квітня 2013 року
про відмову позивачу в призначенні
пільгової пенсії за віком та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Ковель та
Ковельському районі Волинської
області призначити їй, пенсію за віком
на пільгових умовах за Списком №2
відповідно до абзацу 2 пункту «б»
статті 13 Закону України « Про пенсійне
забезпечення» з 26 лютого 2013 року.

Позов мотивує тим, що 26 лютого 2013 року
вона звернулась до
відповідача-Управління Пенсійного
фонду України в м. Ковель та
Ковельському районі волинської
області за призначенням пенсії за
віком на яку позивач має право за
Списком 2 із зменшенням пенсійного віку
на 3 роки згідно абзацу 2 пункту «б»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та частини 2 розділу ХV
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» так як мала достатнього
трудового стажу, адже працювала за
професією «транспортувальник вапна» і
тому має право на достроковий вихід на
пенсію. Надані позивачем документи
були направлені відповідачем -
Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області для належного
розгляду Комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років
при Головному Управлінні Пенсійного
фонду України у Волинській області.
Рішенням Комісії від 22 березня 2013 року
за №19/514 до пільгового стажу, що дає
позивачу право на призначення пенсії
за віком на пільгових умовах
відповідно до Списку №2 було
зараховано лише періоди роботи
позивача з 19 листопада 1984 року по 31
грудня 1988 року - календарно та з 1
вересня 1999 року по 11 листопада 2001 року -
за фактичною тривалістю. Відтак до
стажу, який дає право на зменшення
пенсійного року не включено період
роботи позивача на посаді
«транспортувальника вапна» за
оскаржений період. На підставі
вказаного рішення Комісії Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області листом №3015/02-10-22 від 17 квітня 2013
року позивача було повідомлено , що
зважаючи на те, що Комісією було
визначено їй пільговий стаж як 4 роки 6
місяців 3 дні, то Управлінням було
прийняте рішення про відмову позивачу
у призначенні пенсії за віком за
Списком №2 із зменшенням пенсійного
віку на 3 роки згідно з абзацом 2 пункту
«б» статті 13 Закону України « Про
пенсійне забезпечення» та частини 2
розділу ХV Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у зв'язку із відсутністю
необхідного стажу тривалістю не менше 6
років.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 6 серпня 2013 року позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення Комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України у Волинській області №19/514 від
22 березня 2013 року про відмову в
зарахуванні позивачу пільгового стажу
роботи, що дає право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнано протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області від 17 квітня
2013 року про відмову позивачу в
призначенні пільгової пенсії за віком.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області зарахувати позивачу до
спеціального стажу, який дає право за
вислугу років, період роботи на посаді
транспортувальника вапна за період
роботи з 1 січня 1989 року по 1 липня 1991
року.

З таким рішенням суду не погодилися
відповідачі.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області подало апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції безпідставно не взято
до уваги факти встановлені комісією,
при визначенні періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Головне управління Пенсійного фонду
України у Волинській області подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги, що
комісія діяла відповідно до
законодавства, оскільки дані в
трудовій книжці позивача були
неповними, а отримати довідку було
неможливо.

Сторони чи їх представники в судове
засідання не з'явилися, тому суд, з
огляду на вимоги статті 197 КАС України
вирішив розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення з наступних
підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
26 лютого 2013 року позивач звернулась з
заявою про призначення пільгової
пенсії за віком за Списком №2 зі
зменшенням пенсійного віку на 3 роки.

Управлінням ПФУ в місті Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області на основі рішення Комісії при
Головному управлінні Пенсійного фонду
України у Волинській області №19/514 від
22 березня 2013 було прийнято рішення про
відмову позивачу у призначенні пенсії
за віком за списком №2 із зменшенням
пенсійного віку на 3 (три) роки у зв'язку
із відсутністю необхідного стажу
тривалістю не менше 6 років.

Зокрема з листа управління Пенсійного
фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області №3015/02-10-22 від 17 квітня 2013 року
та листа Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області №325/11-01 від 12 червня 2013 року
зрозуміло, що як підставу відмови
позивачу вказано, що, хоча в трудовій
книжці записано, що позивач з 9 лютого
1989 року працювала транспортувальником
вапна, відповідно до записів особовій
картці форми Т-2 прослідковується
робота позивача у вказаний період на
посаді транспортувальника піску.

Відповідно до запису в трудовій книжці
1 квітня 1986 року позивача прийнято на
роботу транспортувальником вапна.

9 лютого 1989 року в зв'язку з введенням
цільової оплати праці на підприємстві
позивачу встановлено ІІ розряд
транспортувальника піску.

1 серпня 1991 року позивача переведено на
роботу транспортувальником піску.

З аналізу записів у трудовій книзі та
довідки №609 від 16 липня 2004 року
зрозуміло, що з 19 листопада 1984 року по 31
липня 1991 року позивач працювала
транспортувальником вапна. Запис від 9
лютого 1989 року не свідчить про зміну
посади, а лише про присвоєння розряду
для цільової оплати праці.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та частини 2 розділу ХV
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» право на пенсію за віком
на пільгових умовах мають працівники,
зайняті повний робочий день на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,-
за Списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: жінки - після досягнення
50 років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу із
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням
пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки
такої роботи жінкам.

Відповідно до пункту 8 розділу ХVІІ
Списку №2 виробництв, робіт , професій і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого постановою Радою
Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173
передбачені підвозчики вапна.

Оскільки судом встановлено, що позивач
в оспорюваний період працював на
посаді, яка дає право на вихід на пенсію
зі зменшенням пенсійного віку та має не
менше половини стажу необхідного для
призначення пенсії зі зменшенням
пенсійного віку, то оскаржене рішення
Комісії при Головному Управлінні
пенсійного фонду України у Волинській
області №19/514 від 22 березня 2013 року та
прийняте на його основі рішення
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області є протиправними та
такими, що належать до скасування.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу належить
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення суду
першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області та Головного управління
Пенсійного фонду України у Волинській
області залишити без задоволення, а
постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 6 серпня 2013
року у справі № 159/4232/13-а, 2а-159/155/13 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копії особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Улицький В. З.

Гулид Р. М.