Справа № 2а-3601/11(6а/331/20/14 )
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2014 рокусправа № 2а-3601/11(6а/331/20/14
)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Сафронової С.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя

на ухвалу Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 06 березня 2014 року
у справі за поданням Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В. про
зміну способу та порядку виконання
постанови Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 17 червня 2011 року за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя про
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни", -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 17 червня 2011 року у
справі № 2а-3601/11 адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не
нарахування та невиплати підвищення до
пенсії протиправними та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_2 підвищення пенсії, згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004 року, за
період з 24 листопада 2010 року, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період, в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
з урахуванням різниці, яка була
виплачена у ці періоди.

Постановою Головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М.В. було відкрито
виконавче провадження та надано строк
для добровільного виконання рішення
суду до 11 грудня 2013 року.

14 січня 2014 року за вих. №226/09
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
повідомило Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області, що рішення Жовтневому
районного суду м. Запоріжжя по
виконавчому листу № 2а-3601/11 виданого 19
листопада 2013 року в частині
перерахунку пенсії виконано у повному
обсязі.

Щодо виконання рішення в частині
виплати, управління посилається на
неможливість виконання рішення суду в
цій частині, у зв'язку з відсутністю
коштів з відповідним призначенням.

20 січня 2014 року Головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В.
звернулася до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 06 березня 2014 року
подання Головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області Морар М.В. про заміну порядку та
способу виконання судового рішення
задоволено: змінено спосіб і порядок
виконання рішення Жовтнеового
районного суду м. Запоріжжя від 17
червня 2011 року по справі №2а-3601/11, а саме
з зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя здійснити виплати на
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі м.
Запоріжжя на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з розміру
встановленого ч. 1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в сумі 1 430, 51 грн.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
просить скасувати ухвалу та прийняти
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Статтею 14 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що судове рішення, яким
закінчується розгляд справи в
адміністративному суді, ухвалюється
іменем України. Постанови та ухвали
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається,
що постановою Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 17 червня 2011 року у
справі № 2а-3601/11 адміністративний позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо не
нарахування та невиплати підвищення до
пенсії протиправними та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплати
ОСОБА_2 підвищення пенсії, згідно ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» № 2195-ІV від 18.11.2004 року, за
період з 24 листопада 2010 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

За приписами пункту другого
частини четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини
постанови Жотвневого районного суду м.
Запоріжжя від 17 червня 2011 року та
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин державний
виконавець просив змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті
263 КАС України встановлено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

З урахуванням того, що фактичні
обставини справи судом першої
інстанції встановлено повно та
правильно, але неправильно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, колегія суддів
вважає за необхідне судове рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 204, 205,206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 06 березня 2014 року-
скасувати.

У задоволенні подання Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Морар М.В. -
відмовити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова