Справа № 2а-1270/569/12
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/40680/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Жовтневого районного відділу
Головного Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Луганській
області, Національного банку України в
особі Управління Національного банку
України в Луганській області про
скасування незаконних рішень,
поновлення на роботі та виплати
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_3
на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Жовтневого районного
відділу Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Луганській області, Національного
банку України в особі Управління
Національного банку України в
Луганській області про скасування
незаконних рішень, поновлення на
роботі та виплати заробітної плати за
час вимушеного прогулу.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29 лютого 2012
року, залишеною без зміни ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 травня 2012
року, позовні вимоги залишені без
задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а в справі прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідач надав заперечення на
касаційну скаргу, в якому просив
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, оскільки вони ухвалені
відповідно до норм матеріального права
та на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що ОСОБА_3 був прийнятий на
посаду інкасатора у Луганську дільницю
інкасації Національного банку України,
згідно наказу від 25 жовтня 1991 року №345,
присягу державного службовця прийняв
31.01.2000р.

Наказом Управління Національного
банку України в Луганській області №342-
від 28.12.2011р. позивача звільнено з роботи
по п.2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
виявленою невідповідністю займаній
посаді, та відсутністю можливості
переведення на іншу роботу.

Підставою для звільнення слугував лист
Жовтневого РВ ЛМУ УМВС України в
Луганській області № 42/17997 від 26.12.2011
року щодо неможливості надання згоди
на допуск до відомчої вогнепальної
зброї, надісланий у відповідь на
письмове звернення Управління
Національного банку України в
Луганській області від 19.12.2011 р. №
15-011/5432.

Пунктом 1.8 Посадової інструкції
інкасатора відділу перевезення
цінностей та організації інкасації,
затвердженої заступником начальника
Управління начальником відділу
готівкового обігу і касових операцій
06.06.2011р., встановлені наступні
кваліфікаційні вимоги до інкасатора:
повна загальна середня освіта та
індивідуальне навчання,придатність за
станом здоров'я, фізичною підготовкою,
своїми особистими, моральними та
діловими якостями до виконання
службових обов'язків, за умови надання
органами внутрішніх справ згоди на
укладення відповідних трудових
договорів та оформлення
індивідуального дозволу на право
носіння відомчої зброї.

Порядок надання та отримання дозволів
на право носіння відомчої зброї
передбачені: Інструкцією про порядок
виготовлення, придбання, зберігання,
обліку, перевезення та використання
вогнепальної, пневматичної і холодної
зброї, пристроїв вітчизняного
виробництва для відстрілу патронів,
споряджених гумовими чи аналогічними
за своїми властивостями метальними
снарядами несмертельної дії, та
зазначених патронів, а також
боєприпасів до зброї та вибухових
матеріалів, затвердженої наказом
Міністерства внутрішніх справ України
від 21.08.1998 N622, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за
N637/3077 та затвердженою постановою
Правління Національного банку України
,Інструкцією про порядок придбання,
зберігання, обліку, охорони,
перевезення, використання і
застосування бойової вогнепальної
зброї та боєприпасів у системі
Національного банку України (далі -
Інструкція) від 11.05.2010 N229,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 01.06.2010р. за N352/17647.

Індивідуальні дозволи на право
зберігання та носіння відомчої зброї
оформлюються органами внутрішніх
справ за клопотаннями керівників
установ Національного банку. Орган
внутрішніх справ протягом одного
місяця з дня надходження клопотання і
документів розглядає їх і видає
індивідуальні дозволи з позначкою
"Відомчий", а в разі відмови - письмово
повідомляє про це керівництво установи
Національного банку.

У відповідності з п. 5.1, 5.2 Інструкції
МВС N622 надання згоди на право
зберігання та носіння відомчої зброї
здійснюється після всебічної і
ретельної перевірки таких осіб
працівниками органів внутрішніх справ
за територією обслуговування (місця
проживання таких осіб) на підставі
листів керівників або ними
уповноважених органів. Органи
внутрішніх справ не мають права
видавати дозволи на придбання,
зберігання та носіння вогнепальної,
пневматичної чи холодної зброї,
бойових припасів, пристроїв та
зазначених патронів громадянам,
зокрема наявності даних про
систематичне (два чи більше разів)
порушення такою особою громадського
порядку, зловживання спиртними
напоями, вживання наркотичних речовин
без призначення лікаря, інших
одурманюючих засобів, скоєння
насильства в сім'ї, що підтверджується
документально.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно рапорту
дільничного інспектора міліції ВДІМ
Артемівського РВ Зеленського М.В., який
здійснював перевірку позивача за
місцем проживання, останній
характеризується з негативної сторони,
зловживає алкогольними напоями, у
відношенні позивача був складений
адміністративний протокол №682987 від
10.01.2009р. за ч.1 ст.173 КУАП України, члени
родини неодноразово зверталися до ОВС
зі скаргами відносно протиправних дій
позивача в родині, що знайшло
відображення в матеріалах про відмову
у порушені кримінальних справ від
02.06.2011 року № 5175 та від 03.10.2011року
№ 9963.

Правомірність дій дільничного
інспектора міліції щодо надання
висновку на право допуску до зброї,
підтверджується Положенням про службу
дільничних інспекторів міліції в
системі Міністерства внутрішніх справ
України, затвердженого Наказом МВС від
11.11.2010 р. № 550, оскільки відповідно до
п.13.6 виключно до його повноважень
входить вивчення та узагальнення
матеріалів, за якими винесено
постанови про відмову в порушені
кримінальної справи за фактами, що мали
місце у сфері сімейно - побутових
відносин.

На підставі висновку дільничного
Артемівським РВ ЛМУ ГУМВС України в
Луганській області, затвердженого
начальником Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС
України в Луганській області 23.12.2011р.
Жовтневий РВ ЛМУ УМВС України в
Луганській області листом від 26.12.2011р.
№ 42/17997 повідомив про відмову у наданні
згоди на допуск ОСОБА_3 до відомчої
вогнепальної зброї.

Жовтневим РВ ЛМУ ГУМВС України в
Луганській області проведена
перевірка у повній відповідності з
вимогами чинної нормативної
документації, дії виконані в межах
наданих повноважень та у спосіб
передбачений законодавством, а тому
колегія суддів вважає їх правомірними,
оскільки висновок дільничного
Артемівського РВ ЛМУ ГУМВС України в
Луганській області позивачем не
оскаржений та не визнаний недійсним, а
у 1 відповідача відсутні підстави
вважати його неправомірним.

Отже, з урахуванням того, що позивач
позбавлений в праві допуску до
відомчої вогнепальної зброї,
Управлінням Національного банку
України у Луганській області
правомірно прийнято рішення про
звільнення з мотивів невідповідності
займаній посаді з додержанням правил
ч.2 ст.40 КЗпП.

Повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи та давши належну
правову оцінку доказам, суди першої та
апеляційної інстанцій обґрунтовано
відмовили у задоволенні позову,
оскільки дії суб'єкта оскарження
відповідають чинному законодавству.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 29
лютого 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 травня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: