Справа № К-29773/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2014 р. м. Київ
К-29773/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 17 серпня 2010 року в справі за її
позовом до Головного управління
Державного казначейства України,
Державної судової адміністрації
України, третя особа Хмельницький
окружний адміністративний суд про
стягнення коштів на придбання житла,

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в суд
з адміністративним позовом, в якому,
посилаючись на порушення
відповідачами вимог частини сьомої
статті 44 Закону України «Про статус
суддів», просила суд зобов'язати
Державне казначейство України
перерахувати кошти в сумі 910 354,15 грн. на
рахунок Державної судової
адміністрації України для придбання
Хмельницьким окружним
адміністративним судом житла, стягнути
дану суму на її користь для придбання
впорядкованого житла.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 17 серпня 2010
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, позивач ставить
питання про скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Указом Президента
України від 17 червня 2008 року №552 ОСОБА_4
призначено на посаду судді
Хмельницького окружного
адміністративного суду строком на
п'ять років, а наказом голови
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 16 липня 2008
року зараховано в штат суду з 16 липня 2008
року.

Відповідно до довідки відділу обліку
та розподілу житлової площі
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 26 листопада 2008 року
позивач перебуває з 25 вересня 2008 року
на квартирному обліку по місцю
проживання та має №1115 у пільговій
черзі як суддя зі складом сім'ї 4 особи.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що Державна
судова адміністрація України не
порушувала права позивача, пов'язані із
реалізацією частини сьомою статті 44
Закону України «Про статус суддів».
Оскільки Законом України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
окремі видатки на придбання або
будівництво житла для суддів не
передбачені, Державне казначейство
України не мало підстав для виділення
коштів на придбання житла позивачу.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Частиною сьомою статті 44 Закону
України «Про статус суддів», чинної на
час виникнення спірних правовідносин,
було встановлено, що не пізніш як через
шість місяців після обрання суддя
Конституційного Суду, Верховного Суду
або вищого спеціалізованого суду, який
потребує поліпшення житлових умов,
забезпечується благоустроєним житлом
у вигляді окремої квартири або будинку
Кабінетом Міністрів України, а суддя
іншого суду - відповідними місцевими
органами державної виконавчої влади за
місцем знаходження суду.

У разі незабезпечення судді
благоустроєним житлом у зазначені
строки суд за рахунок державного
бюджету може придбати квартиру або
будинок за ринковими цінами і передати
їх у користування судді. Порядок
фінансування судів для цієї мети, а
також порядок розрахунків з державним
бюджетом органу державної виконавчої
влади, який своєчасно не надав судді
житло, визначається Кабінетом
Міністрів України.

На виконання наведених вимог закону
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2005 року №707 затверджено
Порядок забезпечення житлом суддів
Апеляційного суду України, апеляційних
і місцевих судів.

Пунктами 2 та 4 даного Порядку
встановлено, що суддям, які відповідно
до житлового законодавства
перебувають на обліку громадян, що
потребують поліпшення житлових умов,
надають окрему квартиру або будинок
місцеві органи виконавчої влади не
пізніше ніж через шість місяців після
їх обрання на посаду. Взяття,
перебування та зняття з обліку судді
здійснюється виконавчими комітетами
рад за місцем роботи відповідно до
житлового законодавства.

У разі коли місцевий орган виконавчої
влади у шестимісячний строк не
забезпечив житлом суддю, який потребує
поліпшення житлових умов, суд на
підставі його заяви за погодженням з
Державною судовою адміністрацією або
її територіальним управлінням
(стосовно судді місцевого суду) може
прийняти рішення про придбання житла
за рахунок коштів державного бюджету
та передачу його у користування судді
(пункт 7 Порядку).

Пунктом 9 Порядку передбачено, що для
забезпечення суддів благоустроєним
житлом Державна судова адміністрація
та її територіальні управління
(стосовно суддів місцевих судів) ведуть
контрольні списки суддів, які
потребують поліпшення житлових умов,
та суддів, які забезпечені житлом, і
вносять місцевим органам виконавчої
влади пропозиції щодо забезпечення
суддів житлом.

Аналіз положень Закону України «Про
статус суддів» та Порядку забезпечення
житлом суддів Апеляційного суду
України, апеляційних і місцевих судів
свідчить, що обов'язок забезпечити
житлом суддю, який потребує поліпшення
житлових умов, покладений на місцеві
органи виконавчої влади за місцем
роботи судді, а дії Державної судової
адміністрації та її територіальних
управлінь із забезпечення суддів
житлом є додатковими у разі
невирішення цього питання органом
місцевої виконавчої влади.

Отже, висновок судів попередніх
інстанцій про порушення позивачем
процедури забезпечення судді житлом у
разі, якщо він потребує поліпшення
житлових умов, та відсутність
протиправної бездіяльності
відповідача є обґрунтованим.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 21
травня 2013 року по справі № 21-122а13.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 17 серпня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/