Справа № 826/5549/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5549/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 червня 2014 року № 826/5549/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВНТ-1"

до

Київської міської ради

Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про

визнання дій неправомірними, зобов'язати винити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВНТ-1» звернулось до суду з позовом до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій (бездіяльності) по факту відмови в розгляді клопотання від 23.01.2014 №08/997 та винесення відповідного рішення на пленарному засіданні сесії; зобов’язання підготувати відповідні документи та включити до порядку денного і розглянути вказане клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його клопотання в порядку ст.118 ЗК України та пакет документів мало розглядатись Київською міською радою на відповідній сесії депутатів, проте Позивач отримав від Департаменту земельних ресурсів Виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) лист про неможливість позитивного вирішення порушеного у клопотанні питання, мотивуючи відмову невідповідністю Тимчасовому порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві, затвердженого рішенням КМР №63/9120 від 28.02.2013 р. (надалі – Порядок №63/9120).

Відповідач - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) – заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Відповідач – Київська міська рада – письмових заперечень по суті позовних вимог не надала, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що представники позивача та відповідача-2 не заперечували проти вирішення справи в порядку письмового провадження, оскільки відповідач-1 належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, в судове засідання не прибув, а також з огляду на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВНТ-1» звернулось до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали у масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки;

- витяг з містобудівного кадастру;

- витяг з міського земельного кадастру;

- нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення, припинення права користування земельної ділянки чи її частини, або у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди – рішення суду про вирішення цього питання;

- нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об’єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд), якщо такі розташовані на земельній ділянці;

- копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки або довідка Департаменту містобудування та архітектури про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки;

- засвідчені печаткою та підписом керівника зацікавленої особи копії установчих документів, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців;

- довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника представляє його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником).

Відповідно до положень ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, даним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 9 ЗК України визначено, що до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території віднесено, зокрема: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що особливості здійснення місцевого самоврядування в м. Києві та м. Севастополі визначаються окремими законами України.

Так, згідно з п.2 ст.22 Закону України «Про столицю України – місто-герой Київ» (надалі – Закон №401) у зв'язку зі здійсненням м. Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території.

В ст.6 Закону №401 місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи. Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними радами.

Відповідно до Закону №208 делеговані повноваження – це повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

При цьому, Указом Президента України №810/98 від 22.07.1998 р. «Про заходи щодо впровадження Концепції адміністративної реформи в Україні» визначено, що делеговані функції, повноваження функції, повноваження (права і обов'язки), що їх набуває певний суб'єкт (орган чи посадова особа) шляхом передачі йому для виконання від іншого суб'єкта за власним рішенням останнього або на підставі норми закону. «Делегування» означає, як правило, передачу функцій, повноважень на певний час із збереженням у делегуючого суб'єкта права повернути їх до власного виконання. Водночас делегуючий суб'єкт набуває право контролю за станом і наслідками виконання делегованих функцій, повноважень; він може також фінансувати із власних коштів їх здійснення, передавати у користування необхідні для цього майнові об'єкти.

Таким чином, орган місцевого самоврядування має право делегувати певні повноваження/функції іншим суб’єктам.

На реалізацію вказаних законодавчих положень КМР рішенням затвердила Порядок №63/9120. Відповідно до ст. 5 Порядку №63/9120 Зацікавлена особа, яка має намір одержати земельну ділянку в користування або у власність, звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань (крім громадян, які подають клопотання про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва або про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою одержання земельних ділянок для зазначених цілей в оренду) із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано клопотання саме через канцелярію Київської міської ради, а не через приймальню Київської міської ради з земельних питань, проте таке клопотання скеровано за дорученням секретаря Київради до Департаменту земельних ресурсів.

Також, п. 3-6 ст. 5 Порядку №63/9120 у разі невідповідності клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та складу доданих до нього документів вимогам цього Порядку клопотання не приймається.

Приймальня Київради з земельних питань у день реєстрації клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або протягом наступного робочого дня передає це клопотання з доданими до нього документами, сформованими у справу-клопотання, до секретаріату Київської міської ради.

Секретаріат Київської міської ради разом з дорученням (резолюцією) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київради у день надходження клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або протягом наступного робочого дня надсилає його через приймальню Київради з земельних питань до Департаменту земельних ресурсів.

У випадку надходження до Департаменту земельних ресурсів клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з доданими документами, які не відповідають складу та змісту документів, встановлених цією статтею, або не дають можливості розглядати клопотання по суті (подано недостатньо відомостей та документів щодо правового статусу майна, розташованого на земельній ділянці, графічні матеріали не відповідають вимогам цієї статті), Департамент земельних ресурсів через приймальню Київради з земельних питань повертає їх зацікавленій особі на доопрацювання.

У випадку повернення клопотання Департамент земельних ресурсів письмово зазначає підстави такого повернення. Після усунення зацікавленою особою зазначених Департаментом земельних ресурсів недоліків повторне повернення клопотання не допускається.

Суд зауважує, що повернення клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою можливо лише за наявності підстав визначених ст. 5 Порядку №63/9120.

Повернення клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у зв’язку з поданням клопотання не через приймальню Київради з земельних питань, а у зв’язку з подачею клопотання через загальну канцелярію Київради не передбачено Порядком №63/9120.

З огляду на викладене, суд вбачає наявними підстави для визнання протиправними дій Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо повернення клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 23.01.2014 з підстав не визначених ст. 5 Порядку №63/9120 та як наслідок задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій Київської міської ради щодо відмови в розгляді клопотання позивача від 23.01.2014 та не винесення відповідного рішення на пленарне засідання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 6 Порядку №63/9120 департамент земельних ресурсів за результатами опрацювання клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також висновку Департаменту містобудування та архітектури щодо відповідності заявленої ініціативи містобудівній документації або ситуації та щодо наявних містобудівних умов і обмежень, який надається у випадках, передбачених цим Порядком, розробляє проект рішення Київської міської ради про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою із зазначенням орієнтовного розміру та меж земельної ділянки (або проект рішення про відмову у наданні такого дозволу), який розглядається Київською міською радою в порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради, та у строк, встановлений законодавством.

З системного аналізу викладеного вбачається, що Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), після отримання клопотання від особи, яка бажає отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою, має можливість повернути документи на доопрацювання, або ж, в разі прийняття, розглянути та підготувати відповідний проект дозволу на розроблення документації із землеустрою (або ж проект відмови у наданні такого дозволу).

Як зазначено вище, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) клопотання позивача повернуто на доопрацювання, тобто проект дозволу на розроблення документації із землеустрою (або ж проект відмови у наданні такого дозволу) до Київської міської ради не надходив, отже позовні вимоги про визнання протиправними дій Київської міської ради щодо відмови в розгляді клопотання позивача від 23.01.2014 та не винесення відповідного рішення на пленарне засідання є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов’язання підготувати відповідні документи та включити до порядку денного і розглянути клопотання про отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 23.01.2014, суд зазначає, що з листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2014 вбачається, що клопотання від 23.01.2014 з доданими документами повернуто позивачеві.

Крім того, як зазначено вище, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), після отримання клопотання від особи, яка бажає отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою, має можливість повернути документи на доопрацювання, або ж, в разі прийняття, розглянути та підготувати відповідний проект дозволу на розроблення документації із землеустрою (або ж проект відмови у наданні такого дозволу), тобто за результатом розгляду поданих позивачем клопотання та документів відповідач може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення. Ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме: задоволення позовних вимог в частині для визнання протиправними дій Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо повернення клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 23.01.2014. Відмови в задоволення решти позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 3, 11, 69, 70, 71, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо повернення клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою від 23.01.2014.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 КАС України та може бути оскаржена до апеляційного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда