Справа № 2а-9810/11/0170/5
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/35916/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Заїка М.М., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.09.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04.04.2012 у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі Автономної Республіки Крим до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим про стягнення
заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року Управління Пенсійного
фонду України в Совєтському районі
Автономної Республіки Крим звернулося
до суду із позовом про відшкодування
суми витрат на виплату і доставку
державної адресної допомоги в розмірі
1991,55 грн. за період з 01.04.2011 по 30.06.2011.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 13.09.2011, яка залишена
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2012, у задоволенні позову
відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами рішення та ухвалити нове
рішення.

Заслухавши доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
касаційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що вона не підлягає
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Відповідно до положення статті 21
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Судами встановлено, що відповідачем не
було прийнято до заліку витрати
понесені позивачем на виплату та
доставку державної адресної допомоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з чим погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
згідно положень статті 6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», статей 21, 25
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» державна адресна
допомога, передбачена постановою КМ
України №265, не відноситься до
страхових виплат, передбачених
загальнообов'язковим державним
страхуванням від нещасних випадків, а
тому не повинна виплачуватись за
рахунок коштів відповідача.

З такими висновками судів першої та
апеляційної інстанцій колегія суддів
погоджується і вважає, що вони
відповідають нормам матеріального та
процесуального права і фактичним
обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги
висновки судів не спростовують і є
безпідставними, оскільки щомісячна
державна адресна допомога, призначена
та виплачена управлінням Пенсійного
фонду України відповідно до постанови
КМ України від 26.03.2008 №265 не є виплатою,
що підлягає фінансуванню згідно статті
21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Совєтському
районі Автономної Республіки Крим
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 13.09.2011
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04.04.2012 у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Совєтському районі Автономної
Республіки Крим до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Сімферопольському районі Автономної
Республіки Крим про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
М.М. Заїка

Ю.Й. Рецебуринський