Справа № 818/4936/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 818/4936/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 21.01.2014р. по справі № 818/4936/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (далі - відповідач), в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
просив визнати протиправними та
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 22.03.2010 року №/0 в
частині визначення податкового
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб в сумі 130403 грн. 85 коп.;
№/0, яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 124 324грн. за основним
платежем та 62 162 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014 року
адміністративний позов задоволено в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови при
неповному з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального і процесуального права,
а також на доводи та обґрунтування,
викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду першої інстанції, просить
залишити його без змін, апеляційну
скаргу відповідача - без задоволення.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

На підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що відповідачем за
результатами документальної планової
виїзної перевірки ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2009
року 22 березня 2010 року винесено
податкові повідомлення-рішення №
/0, визначено податкове
зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 143287 грн.; №
/0,яким визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 132 773 грн. за основним
платежем та 67996 грн. 50 коп. за штрафними
(фінансовими) санкціями (т. 1 а.с. 71-72).

Відповідно до акту перевірки від
10.03.2010р. №302/17-103-, відповідач
вважає безпідставним формування
позивачем валових витрат та
податкового кредиту по нікчемних
правочинах з ТОВ "Ревентон", ТОВ
"Кватро-центр", ТОВ "Кові-тос".
Відповідно до повідомлення самого
відповідача, в момент декларування
позивачем валових витрат та
податкового кредиту по документах,
виданих зазначеними контрагенти, усі
вони були зареєстровані як суб'єкти
підприємницької діяльності та
платники податку на додану вартість.
Обґрунтовуючи висновки про визнання
правочинів нікчемними, відповідач в
акті перевірки посилається на
постанову Вишгородського районного
суду Київської області від 24.03.2009 року,
якою встановлено утворення вказаних
підприємств ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з метою
здійснення підприємницької
діяльності, а лише для незаконного
виготовлення документів для
оформлення безтоварних операцій для
незаконного формування валових витрат
та податкового кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не доведено
правомірності винесених ним
податкових повідомлень-рішень в
частині, що оскаржується позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

Як свідчать письмові докази, єдиною
підставою для висновків відповідача
про нікчемність укладених ОСОБА_1
правочинів є постанова Вишгородського
райсуду Київської області від 24
березня 2009 року, на яку відповідач
посилається в акті перевірки.

З вказаної постанови вбачається, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обвинувачувались у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.
205 ч. 2, 358 ч.ч. 1,3 КК України, що полягало
у створенні ряду підприємств, в тому
числі ТОВ "Ревентон", ТОВ "Кватро-центр",
ТОВ "Кові-тос", без мети здійснення
підприємницької діяльності, а виключно
для документального оформлення
безтоварних операцій, виготовляли
підроблені документи, які надають
право для формування податкового
кредиту та отримання податкової
вигоди.

Постановою суду вказані особи
звільнені від кримінальної
відповідальності в зв'язку з амністією,
кримінальна справа щодо них закрита (т.
1 а.с. 148-153).

Окрім того, в зазначеній постанові
відсутні посилання на відносини ТОВ
"Ревентон", ТОВ "Кватро-центр", ТОВ
"Кові-тос" з ОСОБА_1, тобто ці обставини
судом не досліджувались і підстави
стверджувати, що постановою
встановлені обставини щодо позивача
відсутні.

З огляду на наведене, посилання
відповідача на обставини, зазначені в
постанові суду, як на встановлений
факт, що дає підстави для висновків про
вчинення порушень позивачем не
відповідає вимогам законодавства.

Так, відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє доводи відповідача щодо
відсутності реальності здійснення
господарської операції, що ґрунтуються
на висновках Шосткинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про здійснення
позивачем безтоварних операцій, а
також наявності у нього чи у
контрагентів - ТОВ "Ревентон", ТОВ
"Кватро-центр", ТОВ "Кові-тос" умислу на
укладання нікчемних правочинів.

З матеріалів справи вбачається, що у
перевіряємому періоді Приватна
позивачем придбавались товари та
послуги у ТОВ "Ревентон", ТОВ
"Кватро-центр", ТОВ "Кові-тос".

Придбані товари використані позивачем
в господарській діяльності, що
підтверджується копіями податкових
накладних, актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг), накладних квитанцій
до прибуткових касових ордерів,
довіреностей на отримання товарів,
товарно-транспортних накладних, (т. 1
а.с. 154-213, т. 2 а.с. 76- 91, т. 3 а.с. 32-69).

Окрім того, операції з наведеними
контрагентами відображено позивачем в
податковій звітності, за результатами
співставлення розбіжностей між
зобов'язаннями цих суб'єктів та
податковим кредитом позивача не
встановлено.

Колегією суддів встановлено, що наявні
в матеріалах справи первинні документи
містять всі обов'язкові реквізити
передбачені п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704).

Виходячи з вищенаведеного колегія
суддів доходить висновку, що фактичні
обставини справи об'єктивно
засвідчують реальність здійснення
господарських операцій позивача з ТОВ
"Ревентон", ТОВ "Кватро-центр", ТОВ
"Кові-тос" та правомірність формування
податкового кредиту, відповідно до
первинних бухгалтерських документів
складених під час здійснення таких
господарських операцій.

Також, як вбачається з акту перевірки
від 10.03.2010р. №302/17-103- відповідачем
зроблено висновок про завищення
позивачем в 4 кварталі 2007 року валових
витрат, в зв'язку з не підтвердженням їх
первинними документами, оскільки на
перевірку надано лише квитанції до
прибуткових касових ордерів про
отримання коштів та докази сплати
коштів в 4 кварталі.

Вказані висновки Шосткинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області є такими,
що не відповідають фактичним
обставинам справи, суперечать даним
бухгалтерської документації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 наданих до
матеріалів справи, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 13 ч.ч. 2,3 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про
прибутковий податок з громадян"
(чинного на момент виникнення
правовідносин) оподатковуваним
доходом вважається сукупний чистий
доход, тобто різниця між валовим
доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач протягом 2007 року перебував на
спрощеній системі оподаткування. В
зв'язку з перевищенням в 4 кварталі 2007
року граничного розміру виручки в 500
тис. грн. З 01.01.2008 року він перейшов на за
загальну систему оподаткування, що
відповідало вимогам Указу Президента
України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва". Як
зазначено позивачем, в 4 кварталі 2007
року ним отримано кошти в рахунок
оплати за надані послуги та проведено
оплату придбаних товарів та виконаних
робіт.

Постачання товарів та виконання робіт
відбулось в попередніх періодах, а
погашення дебіторської та
кредиторської заборгованості
відбулось лише в 4 кварталі 2007 року,
тому в цьому періоді маються лише
документи про рух коштів, що були
надані на перевірку, а саме виписки про
рух коштів на рахунку в банку,
податкові накладні видані ОСОБА_1, ТОВ
"Лонос-Союз", ТОВ "МК Сервіс", ТОВ
"АС-Терн", ТОВ "Грантвіс-ЛТД", накладні,
квитанції до прибуткових касових
ордерів, рахунок-фактуру, акти
виконаних робіт, квитанції про
здійснення касових операцій ( т. 1 а.с.
112-137,т. 4 а.с. 75-123).

З наданих документів вбачається, що
постачання товарів та надання послуг
як позивачу, так і позивачем відбулось
в 3 кварталі 2007 року, а розрахунки
проведено в 4 кварталі 2007 року.

Судом першої інстанції встановлено, що
16.01.2008 року відповідачем проведено
планову виїзну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2005 року по 30.09.2007 року. З
акту перевірки вбачається, що
документи, надані позивачем перевірено
суцільним порядком, станом на 30.09.2007
року кредиторської та дебіторської
заборгованості не він має. (т. 4 а.с. 141-155).
Для усунення протиріч у поясненнях
позивача та відповідача щодо наявності
кредиторської та дебіторської
заборгованості станом на кінець 3
кварталу 2007 року судом призначено
судово-економічну експертизу.
Відповідно до висновку експертизи № 6
від 20.12.2013 року станом на 30 вересня 2007
року ОСОБА_1 Мав кредиторську
заборгованість перед ТОВ "Лонос-Союз" в
сумі 68000 грн., ТОВ "АС-Терн" - 167300 грн., ТОВ
"Грантвіс-ЛТД" - 127580 грн.; дебіторську
заборгованість по підприємствах АТЗТ
БВФ "АІС Медесан" - 100 000 грн., ТОВ "МК
Сервіс" - 89992 грн. 50 коп., ТОВ Хівіца-буд" -
111265 грн. 19 коп., ТОВ "Ерідан" - 45787 грн., ТОВ
"Ректайм" - 91625 грн. 51 коп. Сплата ОСОБА_1 В
4 кварталі 2007 року коштів на адресу ТОВ
"Лонос-Союз", ТОВ "АС-Терн", ТОВ
"Грантвіс-ЛТД" пов'язана з отриманням в 4
кварталі 2007 року коштів від АТЗТ БВФ
"АІС Медесан", ТОВ "МК Сервіс", ТОВ
Хівіца-буд" , ТОВ "Ерідан", ТОВ "Ректайм"
на загальну суму 359 686 грн. 80 коп. (т. 4, а.с.
151-165).

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності
твердження позивача про неможливість
відображення ним валових витрат в 3
кварталі без фактичної сплати коштів, в
зв'язку з чим витрати були відображені
в 4 кварталі 2007 року, в податковому
періоді, коли фактично були здійснені.
Тому твердження відповідача про те, що
позивачем не надано ніяких документів,
крім платіжних, на підтвердження
витрат є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
не доведено факт порушення позивачем
вимог чинного на момент виникнення
спірних правовідносин податкового
законодавства та правомірність
податкового повідомлення - рішення від
22.03.2010 року №/0 в частині
визначення податкового зобов'язання по
податку з доходів фізичних осіб в сумі
130403 грн. 85 коп. та №/0, яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 124
324грн. за основним платежем та 62 162 грн.
за штрафними (фінансовими) санкціями.

Таким чином, переглянувши постанову
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
підтверджує, що при її прийнятті суд
першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлених
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шосткинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Сумській області залишити
без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014р. по
справі № 818/4936/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц
А.О.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Калиновський В.А.