Справа № 826/2884/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2884/14
інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суд міста
Києва від 31 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої
служби України, Міністерства юстиції
України про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної виконавчої служби
України, Міністерства юстиції України
про зобов'язання ДВС України
розглянути об'єктивно, всебічно заяву
позивача від 05.11.2013 року та перевірити
викладені в ній факти незаконного
ведення виконавчого провадження ВДВС
Ніжинського МРУЮ; визнання
бездіяльності ДВС України і
Міністерства юстиції України.

Відповідно до постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
31 березня 2014 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Міністерства юстиції України з заявою
про проведення перевірки законності
ведення виконавчого провадження по
виконавчому листу № 2-2338/11, виданому
14.07.2012 року Ужгородським міськрайонним
судом, та по виконавчому листу №
6-2514/36/12, виданому 10.07.2012 року Ніжинським
міськрайонним судом, а також
присутності позивача при розгляді
вказаної заяви в порядку Закону
України "Про звернення громадян".

Листом від 12.11.2013 року № В-17795/6.1
Міністерство юстиції України
направило вищевказану заяву позивача
за належністю до ДВС України.

Листом від 29.11.2013 року № В-0-26-3753/3.3 ДВС
України надало позивачеві відповідь на
його заяву від 05.11.2013 року .

Листом від 07.12.2013 ОСОБА_2 повторно
звернувся до Міністерства юстиції
України з заявою про зобов'язання ДВС
України провести перевірку викладених
у заяві від 05.11.2013 року фактів та
прийняти відповідні міри у межах
чинного законодавства України.

Листом від 18.12.2013 року № В-20431/6.1
Міністерство юстиції України
направило вищевказану заяву позивача
за належністю до ДВС України.

Листом від 10.01.2014 року № В-0-26-4414/3.3 ДВС
України надало позивачеві відповідь на
його заяви від 05.11.2013 року та 07.12.2013 року.

Позивач вважає, що ДВС України не було
об'єктивно та всебічно розглянуто
заяву позивача від 05.11.2013 року та не
перевірено викладені в ній факти, тому
звернувся до суду з позовом за захистом
своїх прав.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
лист Міністерства юстиції України від
12.11.2013 року № В-17795/6.1, яким заяву
позивача від 05.11.2013 року було
направлено на адресу ДВС України,
отримано 14.11.2013 року.

Листом від 29.11.2013 року № В-0-26-3753/3.3 ДВС
України надало позивачеві відповідь на
його заяву від 05.11.2013 року, зазначивши,
що оскарження боржником рішення, дії
або бездіяльності державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби
здійснюється виключно в судовому
порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ.

Згідно інформації управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області, 19.10.2012 року до відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції надійшла заява позивача про
повернення коштів у сумі 536,50 грн. До
заяви додано незавірену копію
виконавчого листа Ніжинського
міськрайонного суду від 10.07.2012 року №
6/2514/36/12 про стягнення з відділу
державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції на користь позивача 536,50 грн.
Кошти у сумі 536,50 грн. були перераховані
на рахунок позивача відкритий у банку,
згідно квитанції від 22.10.2012 року № 326103.

На звернення від 19.10.2013 року державним
виконавцем листом від 31.10.2012 року №
02-39/11140 ОСОБА_2 надано відповідь.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду від 07.06.2013 року, яку 29.07.2013 року
залишено без змін апеляційним судом
Чернігівської області, відмовлено в
задоволенні скарги щодо бездіяльності
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції та зобов'язанні вчинити дії.

Листом від 18.12.2013 року Міністерством
юстиції України направлено на адресу
ДВС України заяву позивача від 07.12.2013
року, який отримано відповідачем 20.12.2013
року.

Листом від 10.01.2014 року № В-0-26-4414/3.3 ДВС
України надало позивачеві відповідь на
його заяви від 05.11.2013 року та 07.12.2013 року
, зазначивши, що «листом Державної
виконавчої служби України від 29.11.2013
року № В-0-26-3753/3.3 надано відповідь.

Також, відповідачем зазначено в листі,
що за бажанням позивача, останній може
бути присутнім на оперативній нараді
Департаменту контролю за виконанням
рішень, розгляду звернень громадян та
юридичних осіб Державної виконавчої
служби України. За наслідками
проведеної наради позивачу роз'яснено
порядок виконання рішення суду, його
наслідки та запропоновано шляхи
вирішення порушених питань".

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено
альтернативний порядок оскарження
рішень, дій або бездіяльності
посадових осіб державної виконавчої
служби, який залежить від статусу
суб'єкта оскарження у виконавчому
провадженні.

Згідно частини 3 статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
розглядає виключно скарги на рішення,
дії чи бездіяльність начальників
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 86 Закону України
«Про виконавче провадження» посадові
особи, зазначені у статті 84 цього
Закону, можуть проводити перевірку
законності виконавчого провадження за
дорученням вищої посадової особи, з
власної ініціативи або під час
розгляду поданої відповідно до частини
сьомої статті 82 цього Закону скарги на
постанову начальника підпорядкованого
органу державної виконавчої служби,
винесену за результатами розгляду
скарги на рішення, дії (бездіяльність)
державного виконавця, інших посадових
осіб державної виконавчої служби.

Статтею 84 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
здійснювати перевірку законності
виконавчого провадження має право,
зокрема, директор Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України та його
заступники - щодо виконавчого
провадження, яке перебуває на
виконанні у будь-якому структурному
підрозділі органів державної
виконавчої служби.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про
Державну виконавчу службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 № 385/2011, Державна
виконавча служба України є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра юстиції України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)
відповідно до законів. Державна
виконавча служба України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
наказами Міністерства юстиції України,
іншими актами законодавства України,
дорученнями Президента України та
Міністра юстиції України.

Підпунктом 10 пункту 4 Положення про
Державну виконавчу службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 № 385/2011, передбачено
повноваження Державної виконавчої
служби України щодо організації
розгляду звернень громадян з питань,
пов'язаних із діяльністю Державної
виконавчої служби України, структурних
підрозділів територіальних органів
Мін'юсту України, що забезпечують
реалізацію повноважень Державної
виконавчої служби України.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про звернення громадян" громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення
громадян" передбачено, що під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян
із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності. Клопотання - письмове
звернення з проханням про визнання за
особою відповідного статусу, прав чи
свобод тощо.

Згідно статті 15 Закону України "Про
звернення громадян" органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про звернення громадян" органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані,
зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги;
забезпечувати поновлення порушених
прав, реальне виконання прийнятих у
зв'язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення; у разі
визнання заяви чи скарги
необгрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі
розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти
стан розгляду заяв чи скарг громадян,
вживати заходів до усунення причин, що
їх породжують, систематично
аналізувати та інформувати населення
про хід цієї роботи.

Статтею 20 Закону України "Про звернення
громадян" передбачено, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, ДВС України в строк, передбачений
чинним законодавством України, в межах
компетенції розглянуто заяви позивача
від 05.11.2013 року та від 07.12.2013 року і
надано відповідні відповіді на всі
поставлені заявником питання, тому
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги до Міністерства юстиції
України про визнання бездіяльності
протиправною також задоволенню не
підлягають, оскільки дії Міністерства
відповідають вимогам законодавства, а
фактів бездіяльності щодо звернення
позивача від 05.11.2013 року виявлено з боку
Міністерства не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду є законною і
обґрунтованою, ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому підстав для її скасування
не має.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду -без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41, 160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 31
березня 2014 року - без змін

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.