Справа № 805/5635/14
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 р.
Справа № 805/5635/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження позовну заяву
Територіального

управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у

Донецькій області Державної інспекції
нагляду на транспорті та зв'язку

до відповідача Державного
підприємства «Донецька залізниця»

про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області Державної інспекції
нагляду на транспорті та зв'язку
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державного підприємства
«Донецька залізниця» про застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду шляхом повного зупинення
роботи екскаватору ЭО 2621 в гос. № 1971 ДЦ
до отримання дозвілу на роботи
підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (затосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки, затвердженого Постановою
КМУ від 26.10.2011 року № 1107 у зв'язку з
загрозою життю та здоров'ю людей.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим,
що під час перевірки Державного
підприємства «Донецька залізниця»
виявлені 5 порушення норм ст. 13 Закону
України «Про охорону праці», 1 з яких
створює загрозу життю та здоров'ю
людей.

Зазначає, що у зв'язку з виникненням
загрози життю та/або здоров'ю людей з
метою недопущення спричинення шкоди
життю та/або здоров'ю людей є підстави
для повного зупинення ведення робіт
(переробка вугілля) на ДП «Донецька
залізниця» у зв'язку з загрозою життю
та здоров'ю людей.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, заперечення на позовну
заяву та заяву про розгляд справи за
його участю не надав.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає
справу в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд встановив.

ДП «Донецька залізниця» перебуває на
обліку в Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України,
зареєстроване за юридичною адресою:
83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68.

24.04.2014 року Територіальним управлінням
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області Державної інспекції
нагляду на транспорті та у зв'язку
проведена перевірка Вагонного депо
Донецьк Державного підприємства
«Донецька залізниця», за результатами
якої складений акт від 24.04.2014 року №
019-16/22 (а.с. 1 - 18).

Під час перевірки встановлені
порушення ВД Донецьк Державним
підприємством «Донецька залізниця»
ст. 21 Закону України «Про охорону
праці», 1 з яких створює загрозу життю
та здоров'ю людей.

На момент звернення до суду порушення,
встановлені під час перевірки
Державного підприємства «Донецька
залізниця», у встановлений законом
термін та спосіб не усунені.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом,
позивач просить застосувати до
відповідача заходи реагування у сфері
державного нагляду шляхом повного
зупинення роботи екскаватору ЭО 2621 в
гос. № 1971 ДЦ до отримання дозволу на
роботи підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (затосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки, затвердженого Постановою
КМУ від 26.10.2011 року № 1107 у зв'язку з
загрозою життю та здоров'ю людей.

Проаналізувавши матеріали справи,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, доводи позовної заяви,
докази, надані сторонами до матеріалів
справи, суд вважає позовну заяву такою,
що підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну службу гірничого нагляду та
промислової безпеки України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року № 408/2011 Державна
служба гірничого нагляду та
промислової безпеки України
(Держгірпромнагляд України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра надзвичайних
ситуацій України.

Держгірпромнагляд України входить до
системи органів виконавчої влади та
забезпечує реалізацію державної
політики з промислової безпеки,
охорони праці, державного гірничого
нагляду, охорони надр та державного
регулювання у сфері безпечного
поводження з вибуховими матеріалами
промислового призначення.

Згідно п. 6 Положення № 408
Держгірпромнагляд України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, у місті
обласного значення Кривий Ріг.

Відповідно до п. 1 Положення про
територіальне управління
Держгірпромнагляду України у
Донецькій області, затвердженого
наказом Держгірпромнагляду України
від 02.12.2011 року № 186-к територіальне
управління Державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
у Донецькій області є територіальним
органом, який діє у складі Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у та їй
підпорядковується.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно ст. 38 Закону України «Про
охорону праці» державний нагляд за
додержанням законів та інших
нормативно-правових актів про охорону
праці здійснює, зокрема, центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці.

Таким чином, позивач у справі - орган
владних повноважень, якому чинним
законодавством України надані владні
управлінські функції щодо реалізації
державної політики у сфері охорони
праці.

Згідно Положенням про організацію та
здійснення державного гірничого
нагляду, державного нагляду (контролю)
у сфері промислової безпеки та охорони
праці в системі Держгірпромнагляду
України, затвердженого наказом МНС
України від 11.08.2011 року № 826, загроза
життю та здоров'ю працівників -
виникнення умов, за яких подальше
продовження виконання робіт або
експлуатація об'єкта, машин і
механізмів несе ризик спричинення
внаслідок цих умов фізичної шкоди
працівникові, в тому числі такої, яка
може призвести до смертельних
наслідків.

Відповідно до п. 2.26 Положення № 826 право
заборони виконання робіт, виробництва
виникає у разі виявлення під час
перевірки:

- порушень вимог законодавства з
охорони праці та промислової безпеки,
що створюють загрозу життю
працівників;

- порушень вимог Кодексу України про
надра;

- відсутності дозволу на виконання
робіт підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки;

- непроведення у встановленому порядку
та в терміни технічного огляду,
випробування або експертного
обстеження машин, механізмів та
устатковання підвищеної небезпеки;

- виникнення нещасного випадку зі
смертельним або тяжким наслідком,
групового нещасного випадку.

У разі виявлення факту перевищення
допустимих норм технологічного
навантаження виробничого об'єкта
(окремого виробництва, машин і
механізмів) або якщо дійсний рівень
технологічного навантаження створює
загрозу життю працівників, уникнути
чого можливо за рахунок його зниження,
роботи такого об'єкта (виробництво,
експлуатація машин і механізмів)
можуть бути обмежені до допустимого
безпечного рівня.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Згідно ч. 3 ст. 21 Закону України «Про
охорону праці» роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. З цією метою
роботодавець забезпечує
функціонування системи управління
охороною праці, а саме:

- створює відповідні служби і призначає
посадових осіб, які забезпечують
вирішення конкретних питань охорони
праці, затверджує інструкції про їх
обов'язки, права та відповідальність за
виконання покладених на них функцій, а
також контролює їх додержання;

- розробляє за участю сторін
колективного договору і реалізує
комплексні заходи для досягнення
встановлених нормативів та підвищення
існуючого рівня охорони праці;

- забезпечує виконання необхідних
профілактичних заходів відповідно до
обставин, що змінюються;

- впроваджує прогресивні технології,
досягнення науки і техніки, засоби
механізації та автоматизації
виробництва, вимоги ергономіки,
позитивний досвід з охорони праці тощо;

- забезпечує належне утримання
будівель і споруд, виробничого
обладнання та устаткування, моніторинг
за їх технічним станом;

- забезпечує усунення причин, що
призводять до нещасних випадків,
професійних захворювань, та здійснення
профілактичних заходів, визначених
комісіями за підсумками розслідування
цих причин;

- організовує проведення аудиту
охорони праці, лабораторних досліджень
умов праці, оцінку технічного стану
виробничого обладнання та
устаткування, атестацій робочих місць
на відповідність нормативно-правовим
актам з охорони праці в порядку і
строки, що визначаються

- законодавством, та за їх підсумками
вживає заходів до усунення небезпечних
і шкідливих для здоров'я виробничих
факторів;

- розробляє і затверджує положення,
інструкції, інші акти з охорони праці,
що діють у межах підприємства (далі -
акти підприємства), та встановлюють
правила виконання робіт і поведінки
працівників на території підприємства,
у виробничих приміщеннях, на
будівельних майданчиках, робочих
місцях відповідно до
нормативно-правових актів з охорони
праці, забезпечує безоплатно
працівників нормативно-правовими
актами та актами підприємства з
охорони праці;

- здійснює контроль за додержанням
працівником технологічних процесів,
правил поводження з машинами,
механізмами, устаткуванням та іншими
засобами виробництва, використанням
засобів колективного та
індивідуального захисту, виконанням
робіт відповідно до вимог з охорони
праці;

- організовує пропаганду безпечних
методів праці та співробітництво з
працівниками у галузі охорони праці;

- вживає термінових заходів для
допомоги потерпілим, залучає за
необхідності професійні
аварійно-рятувальні формування у разі
виникнення на підприємстві аварій та
нещасних випадків.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України
«Про охорону праці» роботодавець
повинен одержати дозвіл на виконання
робіт підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (застосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки (далі - дозвіл). Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці, видає дозволи на безоплатній
основі на підставі висновку експертизи
стану охорони праці та безпеки
промислового виробництва суб'єкта
господарювання, проведеної
експертно-технічними центрами, які
належать до сфери управління
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці, або незалежними
експертними організаціями, які
забезпечують науково-технічну
підтримку державного нагляду у сфері
промислової безпеки та охорони праці.
На застосування машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки
виробник або постачальник
устаткування підвищеної небезпеки
отримує дозвіл до прийняття
зобов'язань на постачання. Одержання
дозволу не вимагається у разі
експлуатації (застосування)
устаткування підвищеної небезпеки, яке
прийнято в експлуатацію з видачею
відповідного сертифіката або щодо
якого зареєстровано декларацію про
готовність до експлуатації, а також у
разі реєстрації машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони праці.

Як встановлено судом, підтверджено
матеріалами справи та не спростоване
відповідачем, під час проведення
планової перевірки дотримання вимог
законодавства та нормативно-правових
актів з охорони праці та промислової
безпеки встановлені порушення норм
чинного законодавства, які
відповідачем не усунені.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України
«Про охорону праці» роботодавець несе
безпосередню відповідальність за
порушення вимог, зазначених у ч. 1
статті.

Оскільки порушення, встановлені
позивачем під час перевірки
відповідача у встановлений час та
спосіб не усунені, існує загрози життю
та/або здоров'ю людей та з метою
недопущення спричинення шкоди життю чи
здоров'ю людей, суд вважає за доцільне
застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду шляхом зупинення
робіт з проведення вентиляційного
похилу пласта k8 у зв'язку з загрозою
життю та здоров'ю людей на
відокремленому підрозділі «Шахта
Жовтневий рудник».

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 256 Кодексу
адміністративного судочинства України
негайно виконуються постанови суду про
повне або часткове зупинення роботи
підприємств, окремих виробництв,
виробничих дільниць, експлуатації
будівель, об'єктів, споруд, цехів,
дільниць, а також машин, механізмів,
устаткування, транспортних засобів,
проведення робіт, у тому числі
будівельно-монтажних, випуску і
реалізації пожежонебезпечної
продукції, систем та засобів
протипожежного захисту, надання
послуг, якщо це загрожує життю та/або
здоров'ю людей.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка є суб'єктом владних повноважень,
питання про перерозподіл судових
витрат не вирішується.

На підставі викладеного керуючись ст. 19
Конституції України, Законом України
«Про охорону праці», Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», ст. 2, ст. 7-14, ст. 17-20, ст. 69-72,
ст. 86, ст. 94, ст. 128, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185,
ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И
В :

Адміністративний позов
Територіального управління Державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Донецькій області Державної інспекції
нагляду на транспорті та зв'язку до
Державного підприємства «Донецька
залізниця» про застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
шляхом повного зупинення роботи
екскаватору ЭО 2621 в гос. № 1971 ДЦ до
отримання дозвілу на роботи підвищеної
небезпеки та на експлуатацію
(затосування) машин, механізмів,
устаткування підвищеної небезпеки,
затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011
року № 1107 у зв'язку з загрозою життю та
здоров'ю людей - задовольнити.

Застосувати до Державного
підприємства «Донецька залізниця» (
юридична адреса: 83001, м. Донецьк, вул.
Артема, 68) заходи реагування у сфері
державного нагляду шляхом повного
зупинення роботи екскаватору ЭО 2621 в
гос. № 1971 ДЦ до отримання дозволу на
роботи підвищеної небезпеки та на
експлуатацію (затосування) машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки, затвердженого Постановою
КМУ від 26.10.2011 року № 1107 у зв'язку з
загрозою життю та здоров'ю людей.

Постанова Донецького
окружного адміністративного суду може
бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Суддя
Давиденко Т.В.