Справа № 815/3212/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3212/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Музики А.О.,

представника позивача - Клочко С.І.,

представник відповідача - не
прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до Відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчини
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду звернулось
Головне управління Державної служби
України з надзвичайних ситуацій в
Одеській області до Відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області в якому позивачем
заявлено вимоги про:

- про визнання дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Моц В.В. -
неправомірними;

- скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
21.05.2014 року ВП № 43393772;

- зобов'язання відповідача винести
постанову про відкриття провадження по
виконанню виконавчого листа від 13.05.2014
року № 815/2264/14, виданого Одеським
окружним адміністративним судом та
розпочати його примусове виконання.

Обґрунтовуючи вказані вимоги позивач
зазначив, що 05 травня 2014 року в
адміністративній справі № 815/2264/14
Одеський окружний адміністративний
суд постановив: Застосувати до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експлуатаційна
компанія "Променад" ()
захід реагування у вигляді повного
зупинення роботи клубного комплексу
«Променад» товариства з обмеженою
відповідальністю «Експлуатаційна
компанія «Променад», що знаходиться за
адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
бульвар Золотий берег, 33 шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт), приміщень, будівель та
їх знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання
(електромереж, електроприладів,
електропристроїв, обладнання та
установок) до повного усунення всіх
порушень вимог законодавства з питань
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту виявлених в акті
перевірки від 10.04.2014 року № 201.

На підставі зазначеної постанови 13
травня 2014 року Головним управлінням
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області отримано виконавчий лист, який
14 травня 2014 року надіслано для
виконання до Відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

21.05.2014 року на адресу Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області надіслано постанову старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області від 21.05.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження з тих підстав, що Законом
України "Про виконавче провадження" не
передбачено заходів примусового
виконання рішення суду, яким визначено
застосувати заходи реагування у сфері
державного нагляду. На думку позивача
дії відповідача є неправомірними та
вказана постанова прийнята з
порушенням вимог чинного
законодавства, а тому підлягає
скасуванню.

Представник позивача позов підтримав у
повному обсязі та просив його
задовольнити, посилаючись на
обставини, зазначені в позовній заяві
(а.с.2-6).

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надіслав
заперечення на позов, в якому просив
розглянути справу за його відсутності
та вказав наступне. Відділ державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області не погоджується та
вважає, що позовну заяву подано з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, яка підлягає
залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог частково з наступних
підстав.

Законом України «Про виконавче
провадження» не передбачено заходів
примусового виконання рішення, яким
визначено: «застосувати заходи
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) у сфері техногенної та
пожежної безпеки шляхом повного
зупинення експлуатації приміщень».

Частиною 5 Закону України «Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності» повне
або часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій, затвердженого указом
Президента України від 16.01.2013 №20/2013,
Державна служба України з надзвичайних
ситуацій (ДСНС України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра оборони України.

Відповідно до п. 1 Положення, Головне
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області (скорочена назва - ГУ ДСНС
України в Одеській області) (далі -
Головне управління) є територіальним
органом Державної служби України з
надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС
України) в Одеській області,
уповноваженим на забезпечення
реалізації державної політики у сферах
цивільного захисту, захисту населення
і територій від надзвичайних ситуацій
та запобігання їх виникненню,
ліквідації надзвичайних ситуацій,
рятувальної справи, гасіння пожеж,
пожежної та техногенної безпеки,
діяльності аварійно-рятувальних служб,
профілактики травматизму
невиробничого характеру. З урахуванням
вищевказаного застосування заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) у сфері техногенної та
пожежної безпеки шляхом повного
зупинення експлуатації нежитлових
приміщень, має бути здійснено
відповідно до вимог Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС
України, суд прийшов до наступного.

Відповідно до резолютивної частини
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 05.05.2014 року
у справі № 815/2264/14:

«Позовні вимоги Головного управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експлуатаційна
компанія "Променад" про вжиття заходів
реагування у вигляді повного зупинення
роботи ТОВ "ЕК "Променад" за адресою:
Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт Затока,
бульвар Золотий берег,33, - задовольнити
повністю.

Застосувати до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експлуатаційна
компанія "Променад" ()
захід реагування у вигляді повного
зупинення роботи клубного комплексу
«Променад» товариства з обмеженою
відповідальністю «Експлуатаційна
компанія «Променад», що знаходиться за
адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
бульвар Золотий берег, 33 шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт), приміщень, будівель та
їх знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання
(електромереж, електроприладів,
електропристроїв, обладнання та
установок) до повного усунення всіх
порушень вимог законодавства з питань
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту виявлених в акті
перевірки від 10.04.2014 року № 201».

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про виконавче провадження" у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

13.05.2014 судом було видано позивачу
виконавчий лист по справі № 815/2264/14, в
якому зазначені всі необхідні
відомості, передбачені статтею 18
Закону України "Про виконавче
провадження", в тому числі викладено
резолютивну частину постанови суду від
05.05.2014: " Застосувати до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експлуатаційна компанія "Променад"
() захід реагування у
вигляді повного зупинення роботи
клубного комплексу «Променад»
товариства з обмеженою
відповідальністю «Експлуатаційна
компанія «Променад», що знаходиться за
адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
бульвар Золотий берег, 33 шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт), приміщень, будівель та
їх знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання
(електромереж, електроприладів,
електропристроїв, обладнання та
установок) до повного усунення всіх
порушень вимог законодавства з питань
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту виявлених в акті
перевірки від 10.04.2014 року № 201." (а.с. 12).

19.05.2014 року, відповідно до заяви,
позивач звернувся до Відділу
державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про примусове
виконання рішення суду відповідно до
виконавчого листа Одеського окружного
адміністративного суду від 05.05.2014 року
№ 815/2264/14 (а.с.13-14).

Постановою від 21.05.2014 року відповідач
відмовив у відкритті виконавчого
провадження, посилаючись на п. 8 ч.1 ст. 26
Закону України "Про виконавче
провадження" (а.с.17).

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження прийнята з
посиланням на п.8 ч.1 ст. 26 Закону.

Відповідач посилається на статтю 32
Закону, в якій визначені заходи
примусового виконання рішень:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Посилаючись на зміст статті 32 Закону
відповідач робить висновок, що цей
перелік є вичерпним, а оскільки
виконавчий лист не містить заходів
примусового виконання, він не підлягає
виконанню. Однак, суд не може
погодитися з таким висновком, оскільки,
пункт 4 статті 32 Закону визначає - інші
заходи, передбачені рішенням.

В даному випадку рішенням передбачено
застосувати захід реагування у вигляді
повного зупинення роботи клубного
комплексу «Променад» товариства з
обмеженою відповідальністю
«Експлуатаційна компанія «Променад»,
що знаходиться за адресою: Одеська
область, м. Білгород-Дністровський, смт.
Затока, бульвар Золотий берег, 33 шляхом
опечатування (опломбування) всіх
дверей (воріт), приміщень, будівель та
їх знеструмлення з опечатуванням
(опломбуванням) пристроїв відключення
джерел електропостачання
(електромереж, електроприладів,
електропристроїв, обладнання та
установок) до повного усунення всіх
порушень вимог законодавства з питань
пожежної і техногенної безпеки,
цивільного захисту виявлених в акті
перевірки від 10.04.2014 року № 201. - тобто
визначено інший захід у розумінні
пункту 4 статті 32 Закону України "Про
виконавче провадження".

Таке формулювання резолютивної
частини рішення повністю відповідає
змісту пункту 5 статті 4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" № 877-V відповідно до якого,
повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

За таких обставин суд дійшов висновку
про неправомірність відмови
відповідачем у відкритті виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа Одеського окружного
адміністративного суду та скасування
оскаржуваної постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
21.05.2014 року ВП № 43393772.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відповідача винести постанову про
відкриття провадження по виконанню
виконавчого листа від 13.05.2014 року №
815/2264/14, виданого Одеським окружним
адміністративним судом та розпочати
його примусове виконання.

Відповідно до положень частини 2 статті
19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, діяльність органів
державної влади регулюють закони та
підзаконні акти, які дають суб'єктам
владних повноважень можливість
користування певною свободою розсуду
при вирішенні питань і встановлюють
лише межі такої свободи, тобто
наділяють їх дискреційними
повноваженнями.

Як вбачається зі змісту Рекомендації №
R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи
державам-членам щодо виконання
дискреційних повноважень
адміністративними органами від 11
березня 1980 року під дискреційним
повноваженням слід розуміти
повноваження, яке адміністративний
орган, приймаючи рішення, може
здійснювати з певною свободою розсуду -
тобто, коли такий орган може обирати з
кількох юридично допустимих рішень те,
яке він вважає найкращим за даних
обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
без порушень принципу розподілу влади.

Таким чином, позовні вимоги позивача
передбачають втручання в діяльність
суб'єкта владних повноважень, який
уповноважений приймати відповідні
рішення.

Отже, позовні вимоги позивача про
зобов'язання відповідача винести
постанову про відкриття провадження по
виконанню виконавчого листа від 13.05.2014
року № 815/2264/14, виданого Одеським
окружним адміністративним судом та
розпочати його примусове виконання не
можуть бути задоволені також із тих
підстав, що суд не може підміняти собою
суб'єкта владних повноважень щодо
реалізації ним власних повноважень,
наданих законодавством, оскільки суди
не вправі втручатись в повноваження та
діяльність суб'єктів владних
повноважень, або ж підміняти їх.

Така позиція суду щодо неможливості
суду підміняти собою органи владних
повноважень, повністю узгоджується із
позицією Верховного суду України,
викладеною в постанові Пленуму № 13 від
24.10.2008 року, згідно якої, суд не може
підміняти державний орган, приймаючи
замість нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
суб'єкта владних повноважень та з
позицією Європейського суду з прав
людини, який неодноразово зазначав, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави, і
суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою.

Дане питання є виключною компетенцією
суб'єкта владних повноважень, а тому
суд не вбачає можливим втручання в ці
повноваження, підміняючи собою
суб'єкта владних повноважень.

Крім того слід зазначити, що після
скасування судом постанови про відмову
у відкритті виконавчого провадження
відповідач повинен відкрити виконавче
провадження в силу Закону України "Про
виконавче провадження", а
обов'язковість виконання судового
рішення встановлена безпосередньою
Конституцією України та статтею 11
Закону України "Про виконавче
провадження", а отже не потребує
додаткового зобов'язання судовим
рішенням.

За наслідками цього рішення суду
відповідач повинен самостійно, без
додаткового зобов'язання, після
отримання від позивача заяви про
примусове виконання та виконавчого
листа відкрити виконавче провадження і
вжити всіх необхідних заходів для його
виконання.

За таких обставин позов підлягає
частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 06
червня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.
2, 17, 18, 88, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій в Одеській
області до Відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчини
певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Моц В.В. -
неправомірними.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
21.05.2014 року ВП № 43393772.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 10 червня 2014 року.

Суддя
Л.М.Токмілова

10 червня 2014 року