Справа № 234/4523/14-а
Суддя: Марченко Л. М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/4523/14-а
Провадження № 2-а/234/141/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року Краматорський міський
суд Донецької області у складі:

судді Марченко
Л.М.,

розглянувши у скороченому провадженні
у м.Краматорську адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
м.Краматорську про визнання рішення
про відмову у призначенні пенсії
неправомірним та зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В:

18.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
вказаним позовом, в якому зазначила, що
вона з 01.02.2006 року по 05.12.2006 року
працювала інструктором санітарної
просвіти у комунальній медичній
установі «Центр здоров'я». Однак
вказаний трудовий стаж, який складає 10
місяців і 5 днів, відповідач не
відносить до стажу роботи, що надає
право на призначення пенсії за вислугу
років відповідно до п.2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яким встановлено, що
пенсія за вислугу років призначається,
виходячи з вимог, встановлених
законодавством, що діяло раніше, тобто
згідно п. «е» ст.55 Закону України від
05.11.1991 року «Про пенсійне
забезпечення». Рішенням УПФУ у
м.Краматорську №71 від 10.04.2014 року їй
було відмовлено у призначенні пенсії
за вислугу років. Позивачка вважає таке
рішення неправомірним та просить
зобов'язати відповідача призначити їй
вищевказану пенсію.

Відповідач надав на позов
письмові заперечення, згідно яким
просив в позові відмовити, посилаючись
на те, що Центр здоров'я, де працювала
позивачка, не відноситься до переліку
закладів та установ, робота на яких
відповідно до постанови КМУ №909 від
04.11.1993 року (із змінами та доповненнями)
дає право на пенсію за вислугу років.

Дослідивши позов, заперечення та
надані докази, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 01.04.2014
року звернулася до УПФУ у
м.Краматорську з питання призначення
їй пенсії за вислугу років згідно п.
«е» ст.55 Закону України від 05.11.1991 року
№1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яким встановлено, що
пенсія за вислугу років призначається,
виходячи з вимог, встановлених
законодавством, що діяло раніше, тобто
згідно п. «е» ст.55 Закону України від
05.11.1991 року «Про пенсійне
забезпечення».

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено призначення
пенсії за вислугу років окремим
категоріям громадян, незалежно від
віку та при стажі роботи, що дає право
на призначення даного виду пенсії не
менше 25 років.

Про розгляді наданих ОСОБА_1 документів
управлінням ПФУ було встановлено, що
позивачка, зокрема, з 01.02.2006 року по
05.12.2006 року працювала інструктором
санітарної освіти в комунальній
медичній установі «Центр здоров'я»
Краматорської міської ради, що
підтверджується даними її трудової
книжки.

Її загальний стаж роботи був
визначений як 34 роки 8 місяців 1 день,
стаж роботи працівником охорони
здоров'я - 24 роки 9 місяців 2 дні, у
зв'язку з тим, що Центр здоров'я не
входить згідно постанови КМУ №909 від
04.11.1993 року до переліку закладів та
установ, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років.

На цій підставі УПФУ у м.Краматорську
було прийнято рішення №71 від 10.04.2014
року про відмову в призначенні пенсії
за вислугу років, у зв'язку з
відсутністю необхідного спеціального
стажу роботи.

Таке рішення відповідача суд вважає
правомірним.

Так, пенсія за вислугу років згідно п.
«е» ст.55 Закону України від 05.11.1991 року
«Про пенсійне забезпечення»
призначається у відповідності з
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №909 від 04.11.1993 року.

Таким чином, тип закладу та займана в
цих закладах посада повинні
відповідати зазначеному Переліку.

Згідно постанови №909 від 04.11.1993 року
«Про перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» (із
змінами та доповненнями) Центри
здоров'я не відносяться до переліку
закладів і установ, робота в яких дає
право на пенсію за вислугу років.

Посилання позивачки на наказ
Міністерства охорони здоров'я України
від 278.10.2002 року №385 «Про затвердження
переліків закладів охорони здоров'я,
лікарських посад та посад молодших
спеціалістів з фармацевтичною освітою
у закладах охорони здоров'я»,
відповідно до якого Центр здоров'я
відноситься до закладів охорони
здоров'я, не спростовує висновків суду.

Вищевказаний наказ МОЗ України №385
тільки зазначає, які заклади можуть
відноситися до закладів охорони
здоров'я, однак види закладів та
установ, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, визначені
постановою КМУ №909 від 04.11.1993 року (із
мінами та доповненнями), що є основним
документом, яким в даному випадку
визначається право на пенсію.

На підставі наведеного, позов ОСОБА_1 є
необґрунтованим та в його задоволені
слід відмовити.

На підставі ст.94 КАС України через
відмову у задоволені позову, судові
витрати позивачці не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.4-15,159-163,183-2,
185-186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України у
м.Краматорську про визнання рішення
про відмову у призначенні пенсії
неправомірним та зобов'язання
призначити пенсію за вислугу років,
відмовити.

На постанову суду може бути подана
апеляція до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Краматорський міський суд протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 КАС України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Л. М. Марченко