Справа № 2а-332/10
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Справа № 74059/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Червоноградської міської
ради Львівської області на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 4.11.2010 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2009 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із позовом до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області про
стягнення заборгованості із
виплачуваної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з листопада 2007 року по
квітень 2009 року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона
здійснює догляд за дитиною до
досягнення нею трирічного віку та має
право на отримання допомоги у розмірі,
який не може бути нижчим прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
віком до шести років. Проте вказана
допомога виплачувалася йому в нижчому
розмірі.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 4.11.2010 року
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача.
Зобов'язано відповідача провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 31.12.2007 року відповідно до ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить постанову
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким повністю відмовити у задоволенні
заявленого позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що управління
належним чином виконало свій обов'язок
перед позивачкою щодо виплати їй
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною. Просить врахувати,
що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування і органи праці
та соціального захисту населення не
вправі їх змінювати. Стверджує, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення було допущено порушення норм
бюджетного законодавства України та не
враховано видаткові можливості
основного фінансового документу
держави.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

В справі встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_1,
належить до застрахованих осіб,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 31.12.2007 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не була виплачена на
користь позивача за 31.12.2007 року у
повному обсязі допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, через що суб'єкта владних
повноважень слід зобов'язати
нарахувати і виплатити суму цієї
допомоги за вказаний період із
врахуванням розміру, визначеного ст.43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, частково
відповідають нормам матеріального
права і фактичним обставинам справи з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Розмір державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку визначений ч.1 ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» (в редакції, яка діяла
до 01.01.2008р.) і повинен відповідати
розміру встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Звідси, позивачка має право відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на пільги відповідно до
цього Закону, а саме на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09.07.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України
положенняст.56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
якими було передбачено розмір
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яка виплачується
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», що
дорівнює різниці між 50 відсотками
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому дане рішення Конституційного
Суду України має преюдиціальне
значення для судів загальної
юрисдикції при розгляді ними позовів у
зв'язку з правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Враховуючи наведені положення,
керуючись ч.4 ст.9 КАС України, колегія
суддів вважає, що постанова КМ України
№ 13 від 11.01.2007р. «Про деякі питання
призначення і виплати допомоги сім'ям з
дітьми» є підзаконним
нормативно-правовим актом, а тому в
разі виникнення колізії між її нормами
та нормами закону, застосуванню
підлягають положення закону.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача,
які стосуються нарахування та виплат
йому щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 31.12.2007 року.

Шодо позовних вимог про виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в 2008-2009
роках колегія суддів зазначає
наступне.

До 1.01. 2008 року - дати набрання чинності
Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» (№ 2811-ХII), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» (№ 2240-III), який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, частиною першою
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» передбачено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХII та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами
до статті 13 Закону № 2811-ХII його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону № 2240-III було виключено статті
40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними окремі положення
Закону України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», в тому
числі й пункту 25 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХII.

Оскільки спір особи, яка застрахована в
системі загальнообов'язкового
соціального страхування, про виплату
допомоги охоплює період з 9 липня 2007
року по 30 червня 2008 року, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального закону,
яким є Закон № 2240-III.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню в 2008
році за період з 22.05.2008 року по 30.04.2009
року.

Також слід зазначити, що управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області при
розгляді цієї справи не наполягало на
застосуванні наслідків пропуску
строку звернення до суду,
встановленого частиною 2 статті 99 КАС
України (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин), як
на підставу для відмови у задоволенні
адміністративного позову за період
виплат в 2007 році.

Посилання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» соціальних виплат як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги колегією
суддів не приймаються, оскільки
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про
неправомірність постанови суду першої
інстанції, тому оскаржувану постанову
належить скасувати та прийняти нову
постанову про часткове задоволення
позовних вимог з наведених вище
підстав.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст.
205, ст. 207, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області
задовольнити частково.

Постанову Червоноградського міського
суду Львівської області від 4.11.2010року
по справі № 2а-332/10 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
щомісячної державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.04.2009 року
включно.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Червоноградської
міської ради Львівської області
провести нарахування та виплату
належних ОСОБА_1 сум державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по
30.04.2009 року включно відповідно до ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський