Справа № 826/13394/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КВК-Електро» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КВК-Електро» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КВК-Електро»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України та просило визнати
протиправним та скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
від 12 червня 2013 року №100270000/2013/400014/2.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що
відповідачем за результатами
здійсненого контролю правильності
визначення митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, безпідставно не застосовано
основний метод визначення митної
вартості товарів та неправомірно
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів. При цьому
позивач вважає, що надав митному органу
всі необхідні документи для
підтвердження заявленої ціни.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
між Компанією «Гюнтер Шпелсберг ГмбХ +
Ко. КГ» (м. Шалксмюле, Німеччина) та ТОВ
«КВК-Електро» укладено контракт № 2-FT/98
від 22.12.1998 року купівлі-продажу
електричної апаратури.

На виконання вимог чинного
законодавства 11.06.2013 декларантом, - ТОВ
«КВК-Електро», - подано для митного
контролю митну декларацію
№100270000/2013/224082 із застосуванням
основного методу визначення митної
вартості товару - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) з
додаванням транспортних витрат.

На підтвердження митної вартості
товарів до митного оформлення
позивачем, крім митної декларації
№100270000/2013/224082, було подано також
товарно-транспортну накладну № 2709420
від 05.06.2013, довідку для пред'явлення до
митних органів № 10/06/13 від 10.06.2013, інвойс
№ 351 від 29.05.2013 та інші
товарно-супровідні документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товарів, які зазначені в графі
44 даної декларації.

Однак, за результатами розгляду
поданих декларантом документів
Київською регіональною митницею
прийняте рішення про коригування
митної вартості товарів від 12.06.2013
№100270000/2013/400014/2, яким скориговано митну
вартість товару за окремими позиціями
товару.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що за
наявності розбіжностей у поданих до
митного оформлення документах, а також
у зв'язку з відмовою декларанта від
подання додаткових документів,
відповідачем правомірно застосовано
коригування заявленої митної вартості
ввезених товарів за третім методом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з такого:

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами статті 52 Митного кодексу
України заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53
Митного кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Викладене свідчить про те, що право
митного органу на витребування від
декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, зокрема, у разі
відсутності у документах всіх
відомостей, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, в
поданих позивачем документах митним
органом виявлено наступні
розбіжності: декларантом для митного
оформлення надано контракт № 2-FT/98 від
22.12.1998, відповідно до якого, «каждая
партия товара определяется отдельным
приложением». У наданих до митного
оформлення документах відсутня
інформація щодо даного додатку. Крім
того, у довідці про транспортні витрати
від 10.06.2013 року № 10/06/13 зазначено, що
витрати на навантаження включені в
суму транспортних витрат, однак сума
цих витрат не визначена в конкретному
цифровому значенні, тобто відсутня
інформація, що підтверджує числові
значення складових митної вартості
товарів. Також, зазначена довідка про
транспортні витрати не містить
реквізитів перевізника (індекс, адреса,
телефон, р/рахунок і т.д.) та не містить
посилань на CMR, що не дозволяє
ідентифікувати оцінювані товари.

У зв'язку із зазначеним вище,
відповідачем було запропоновано
позивачу надати додаткові документи
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів, а саме: банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару, якщо рахунок
сплачено; страхові документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість страхування, якщо
здійснювалося страхування; виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; копію
митної декларації країни-відправника;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та інформацію про
вартість сировини для виробництва
товару.

На вимогу митного органу декларантом
ТОВ «КВК-Електро» до контролюючого
органу було подано: каталоги,
специфікації, прайси виробника товару;
копія митної декларації країни
відправлення.

Відповідно до експертного висновку
№Ц-1995 від 30.08.2013 Київської
торгово-промислової палати ринкова
вартість імпортованих позивачем
товарів відповідає задекларованій
позивачем вартості цих товарів.

Решту витребовуваних документів не
вдалось надати, з огляду на таке:

- банківські платіжні документи
щодо оцінюваного товару не існували на
момент митного оформлення (відповідно
до п. 7 Контракту № 2 - РТ/98 від 22.12.1998,
умов оплати згідно інвойсу № 51
від 29.05.2013 та відповідно до пункту Б.1
умов поставки БСА згідно Інкотермс -2000
року.);

- страхові документи або
документи, які містять відомості про
вартість страхування, оскільки
страхування не передбачалось умовами
Контракту № 2 - РТ/98 від 22.12.1998 та умовами
поставки згідно Інкотермс -2000 року,
відповідно страхові платежі не
сплачувались та не включались до
митної вартості;

- виписка з бухгалтерської
документації, оскільки, що на момент
здійснення митного рішення рахунок ще
не був сплачений, а товар, який
поставлявся не був оприбуткований.

Аналізуючи вищевказані обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що вони
жодним чином не впливають на
визначення митної вартості
імпортованого позивачем товару та про
відсутність підстав до коригування
митної вартості за спірною митною
декларацією.

Крім того, митним органом не
спростовано доводів апелянта про те, що
останнім здійснювався імпорт
аналогічних товарів без збільшення їх
митної вартості за основним методом
(ЕМД № 558 від 23.09.2013, № 578 від 15.10.2013, № 611
від 26.11.2013).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Оскільки, за результатами апеляційного
перегляду справи, колегією суддів не
встановлено обставин, які б
унеможливлюють визнання
задекларованої митної вартості
товарів за першим методом, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про протиправність рішення Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про
коригування митної вартості товарів
від 12 червня 2013 року №100270000/2013/400014/2 та
необхідність його скасування.

Отже, висновки суду першої інстанції не
відповідають дійсним обставинам
справи, останнім також допущено
порушення норм матеріального права, а
тому, у відповідності до ст.202 КАС
України, постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 20
грудня 2013 року підлягає скасуванню з
ухваленням нового судового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.160, 167, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КВК-Електро» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 20 грудня 2013 року
скасувати.

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КВК-Електро» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів України про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
задовольнити.

Рішення про коригування митної
вартості товарів від 12 червня 2013 року
№100270000/2013/400014/2 визнати протиправним та
скасувати.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.