Справа № 824/2670/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/2670/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці
Міндоходів про зобов'язання вчинити
дії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з адміністративним позовом
до Чернівецької митниці Міндоходів
про зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від 26
березня 2014 року у задоволенні позовних
вимог відмовлено .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Позивач, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явився . Про причини
своєї неявки суд не повідомив .

Представник відповідача будучи
належним чином повідомленим про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
проте 02 червня 2014 року надав
заперечення апеляційної скарги та
прохання про розгляд даної справи без
участі представника відповідача.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні -не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року - без змін, виходячи з
наступного.

Як встановлено з матеріалів справи ,
звертаючись до суду першої інстанції
та на аргументацію адміністративного
позову, позивач вказав на те, що наказом
Чернівецької митниці Міндоходів від
22.10.2013 р. №288-о його звільнено з посади
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста Кельменці
Чернівецької обласної митниці з 22.10.2013
р. відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Відповідно до п.2.2 вказаного наказу та
повідомлення про розрахунок від 22.10.2013
р. №08-16/01/4490 позивачу виплачено грошову
компенсацію за 14 календарних днів
невикористаної щорічної відпустки у
сумі 979,92 грн.

Позивач не погоджується із твердженням
митниці, що надання відпусток
службовим особам митних органів
України регламентовано постановою
Кабінету Міністрів України від 09.02.1993 р.
№ 97 "Про затвердження Положення про
порядок і умови проходження служби в
митних органах України". В п. 1 цього
Положення вказано: Положення визначає
порядок і умови проходження служби в
митних органах їх службовими особами,
яким присвоєно персональні звання
відповідно до займаних ними посад і
стажу роботи. А згідно записів в
трудовій книжці №?36, 37 починаючи з
25.06.2005 р. позивачу присвоювались
спеціальні звання.

Тому позивач вважає, що відпустка
надається у відповідності до ст.1, ст.6
Закону України "Про відпустки", ст. 35
Закону України "Про державну службу",
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.04.1994 р. № 250, тоді: за період з 18.09.2011
по 17.09.2012, йому належить 30 календарних
днів основної відпустки та 15
календарних днів додаткової відпустки;
за період з 18.09.2012 р. по 17.09.2013 р.,
належить 30 календарних днів основної
відпустки та 15 календарних днів
додаткової відпустки; за період з 18.09.2012
р. по 22.10.2013 р. розрахунок днів основної
відпустки проводиться відповідно до
листа Міністерства соціальної
політики України від 27.03.2013 р. №321/13/84-13
30:355=0,0845 35х0,0845=2,96 округлюється до 3. Отже,
основна відпустка становить 30
календарних днів, а додаткова
відпустка, відповідно до ст.1 Закону
України "Про відпустки", ст. 35 Закону
України "Про державну службу",
постанови Кабінету Міністрів України
від 27.04.1994 р. № 250, та виходячи з листа
Головного управління державної служби
України від 21.01.2011 р. №474/11-12, становить 15
календарних днів. Право на додаткову
оплачувану відпустку в кількості 15
календарних днів за період з 18.09.2012 р. по
22.10.2013 р. у позивача настало 18.09.2013 р.
Тому позивач вважає, що загальна
кількість календарних днів відпустки з
18.09.2011 р. по 22.10.2013 р. становить
30+15+30+15+3+15=108 календарних днів. З них
позивачу надано, та виплачено
компенсацію за 88 календарних днів. З
чого слідує на думку позивача, що з ним
не проведено розрахунок за 108-88=20
календарних днів невикористаної
відпустки.

Крім того позивач зазначив, що
відповідно до розрахункового листа за
липень 2013 р. надбавка за високі
досягнення, нарахована та виплачена в
розмірі 80% посадового окладу з
урахуванням надбавки за спеціальне
звання та вислугу років. Однак, в
розрахунковому листі за серпень 2013 р.,
надбавка за високі досягнення
безпідставно зменшена за липень, а за
серпень знята. Вищезазначене і стало
підставою для звернення позивача до
суду першої інстанції за захистом
своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивача
було звільнено з митних органів
України наказом від 25.01.2012 року №107-к "По
особовому складу Чернівецької
обласної митниці" і відповідно втратив
чинність наказ про встановлення раніше
надбавок. При поновленні на роботу
позивача надбавки за високі досягнення
не встановлювалось.

Стосовно нарахування відповідачем за
липень 2013 року надбавки за високі
досягнення суд першої інстанції
зазначив, що дане нарахування у липні
2013 року відбулося помилково, так як не
було внесено відповідні зміни у
електронну систему нарахування
заробітної плати. У подальшому вказані
недоліки було виправлено, неправомірно
нарахована надбавка за високі
досягнення відрахована у наступному
місяці, а відтак, наказ про
встановлення надбавки за високі
досягнення ОСОБА_2 у 2013 році
відповідачем не виносився, і
відповідно позивач не має права на
виплату такої надбавки.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи та надаючи правову оцінку
публічно - правовому спору суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Наказом від 24.07.2013 р. №482-кв про надання
відпустки, ОСОБА_2 інспектору відділу
митного оформлення №3 митного поста
"Кельменці" надано щорічну відпустку за
період з 27.01.2012 р. по 26.01.2013 р., період
відпустки з 05.08.2013 р. по 19.09.2013 р. на 45
календарних днів, за період роботи: з
27.01.2013 р. по 01.06.2013 р., період відпустки з
20.09.2013 р. по 03.10.2013 р. на 14 календарних
днів (а.с.6).

22.10.2013 р. №288-о його звільнено з посади
інспектора відділу митного оформлення
№3 митного поста Кельменці
Чернівецької обласної митниці з 22.10.2013
р. відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Відповідно до п.2.2 вказаного наказу та
повідомлення про розрахунок від 22.10.2013
р. №08-16/01/4490 позивачу виплачено грошову
компенсацію за 14 календарних днів
невикористаної щорічної відпустки у
сумі 979,92 грн. (а.с.4,5).

Судом досліджені розрахункові листи за
липень, серпень 2013 р. про виплату ОСОБА_2
заробітної плати (а.с.7-8).

Судом досліджено заяву позивача від
29.10.2013 р., в якій вказано, що в
розрахунковому листі за серпень 2013 р.
відсутня надбавка а високі досягнення.
Вказана надбавка була призначена та
виплачувалась позивачу (а.с.9).

Листом від 01.11.2013 р. повідомлено
позивача, що відповідно до п. 2.1 наказу
Державної митної служби України від
22.06.2006 р. №523 "Про затвердження Порядку
установлення надбавок посадовим
особам та працівникам митної служби",
надбавка за високі досягнення в праці
або за виконання особливо важкої
роботи встановлюється посадовим
особам наказом по митниці за поданням
начальника структурного підрозділу.
Враховуючи те, що при звільненні
виплата даної надбавки була скасована,
а при поновленні позивача на роботі
подання про встановлення надбавки не
надходило, то відповідно і виплата
надбавки за високі досягнення в праці
або за виконання особливо важкої
роботи не проводилась (а.с.10,24-26).

Листом Чернівецької митниці
Міндоходів від 17.02.2014 №24-70-11-07/01/1328-Р-З на
заяву позивача від 06.02.2014 р.
повідомлено, що надання відпусток
службовим особам органів України
регламентовано постановою Кабінету
Міністрів України від 09.02.1993 р. №97 "Про
затвердження Положення про порядок і
умови проходження служби в митних
органах України". Зокрема, відповідно
до п. 37 Положення тривалість чергової
відпустки службових осіб митних
органів визначається залежно від
вислуги років (у календарному
обчисленні) і встановлюється при
вислузі: менше 10 років - 30 діб щорічно;
від 10 до 15 років - 35 діб щорічно; від 15 до
20 років - 40 діб щорічно; від 20 років і
більше - 45 діб щорічно.

Отже, за період роботи у Чернівецькій
обласній митниці позивачу належить: з
18.09.2011 по 17.09.2012 р. - 45 календарних днів
чергової відпустки; з 18.09.2012 по 17.09.2013 р. -
45 календарних днів чергової відпустки;
з 18.09.2013 по 22.10.2013 р. - 4 календарних дні
чергової відпустки (а.с.46,47).

Так, Постановою Кабінету Міністрів
України від 09.02.1993 №97 затверджено
Положення про порядок і умови
проходження служби в митних органах
України. Дане Положення, як спеціальний
нормативно- правовий акт визначає
порядок і умови проходження служби в
митних органах їх службовими особами,
яким присвоєно персональні звання
відповідно до займаних ними посад і
стажу роботи.

Також даним Положенням визначено, що
трудові відносини інших працівників
митних органів регулюються
законодавством України про працю.

Розділом V Положення встановлено
порядок та умови надання відпусток
службовим особам митних органів,
згідно якого службовим особам митних
органів надаються відпустки: чергові;
короткотермінові; додаткові; по
вагітності; родах і догляду за дитиною;
творчі; у зв'язку з навчанням.

Обчислення тривалості відпустки
провадиться відповідно до чинного
законодавства.

Службовим особам митних органів
додатково до їхніх відпусток надасться
час, необхідний для проїзду до місця
проведення відпустки та в зворотному
напрямку, який не перевищує 15 діб.

Тривалість чергової відпустки
службових осіб митних органів
визначається залежно від вислуги років
(у календарному обчисленні) і
встановлюється при вислузі:

менше 10 років - ЗО діб щорічно;

від 10 до 15 років - 35 діб щорічно;

від 15 до 20 років - 40 діб щорічно;

від 20 років і більше - 45 діб щорічно.

До вислуги років для надання відпустки
включається стаж служби і роботи,
передбачений пунктом 31 цього
Положення.

Службові особи митних органів, які під
час виконання службових обов'язків
зазнають впливу шкідливих фізичних,
хімічних, біологічних і
психо-фізіологічних факторів, мають
право на додаткові відпустки за
шкідливі й важкі умови праці або
особливий характер роботи.

Натомість, щорічна чергова відпустка
надається протягом календарного року
та лише в особливих випадках з дозволу
керівника митного органу частина
невикористаної чергової відпустки за
минулий рік, що перевищує 14 календарних
діб, може бути надана тільки в І
кварталі наступного року.

Службовим особам митних органів, які
захворіли під час чергової відпустки,
ця відпустка продовжується на строк
хвороби, разом з тим, продовження
відпустки здійснюється керівником,
яким надав її, на підставі відповідного
документу, засвідченого в
установленому порядку.

У виняткових випадках, коли подальше
перебування службової особи у
відпустці може негативно впливати на
нормальний хід роботи митного органу,
за рішенням керівника цього органу та
за згодою працівника допускається його
відкликання з чергової відпустки у
цьому разі невикористана частина
відпустки надасться, як правило, в
поточному році.

Частина відпустки, що не була
використана службовою особою, може
бути за її бажанням приєднана до
чергової відпустки в наступному році.

У разі звільнення службових осіб з
митних органів їм виплачується грошова
компенсація відповідно до чинного
законодавства зі» невикористану з році
звільнення відпустку.

Короткотермінові відпустки без
збереження заробітної плати надаються
службовим особам митних органів за
сімейними обставинами та з інших
поважних причин згідно зі ст. 84 КЗпП
України.

Також ОСОБА_2 здійснено й компенсацію
за 6 календарних днів невикористаної
відпустки відповідно до постанови
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 18.11-2013року,
отже відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 09.02.1993 №97 та
враховуючи рішення суду від 18.11.2013
вимога про виплату компенсації за 20
календарних днів невикористаної
відпустки є безпідставною .

Щодо позовної вимоги про нарахування
та виплату позивачу надбавки за високі
досягнення, в розмірі 80% посадового
окладу з врахуванням надбавки за
спеціальне звання та вислугу років, за
липень, серпень та жовтень 2013 року, та
проведення перерахунку пов'язаних з
нею виплат.

Також варто відзначити, що
встановлення такої надбавки є правом
керівника митниці, а в свою чергу
позивач не наводить жодних доказів
того, що після поновлення на державної
службі в митних органах він під час
виконання обов'язків мав високі
досягнення в праці.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198
та статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду першої інстанції - без змін

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 26 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.