Справа № 2а-2361/09
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 р. Справа № 67552/09

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді

Старунського Д.М.

Суддів
Ніколіна
В.В. , Богаченка С.І.

при секретарі судового засідання
Федунів
Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 липня 2009
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 29.05.2009 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому, в якому просить
визнати дії протиправними, зобов'язати
здійснити перерахунок пенсії у
відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 27.01.2009 року та визначити її розмір в
сумі 3 984,00 гривень.

Постановою Хмельницького
міскрайонного суду Хмельницької
області від 13 липня 2009 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому перерахувати позивачу
з 27.01.2009 року пенсію як інваліду ІІ
групи від захворювання пов'язаного з
аварією на Чорнобильській АЕС з
розрахунку: державна пенсія в розмірі
не менше восьми мінімальних пенсій за
віком та додаткова пенсія за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
виходячи із законодавчо встановленого
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 липня 2009
року скасувати і прийняти нове рішення,
яким в задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції були недостатньо досліджені
докази та обставини справи, рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що
порядок обчислення пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
визначається Кабінетом Міністрів
України. Твердження щодо застосування
як базової величини для перерахунку
пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
мінімальної пенсії за віком
ґрунтується на помилковому твердженні
норм матеріального права, якими
врегульовані спірні правовідносини,
оскільки порядок обчислення пенсії за
даними нормами визначається КМУ.

Таким чином питання обчислення розміру
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, у відповідності
до Закону, регулюється постановами
уряду, в яких відсутнє посилання на
визначення мінімального розміру
пенсії відповідно до положень закону
України про Державний бюджет України.
Також при застосуванні мінімального
розміру пенсії, судом першої інстанції
неправильно застосовано положення ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Позивач в судове засідання не прибув,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду був повідомлений належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ч.4 ст.196 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу за
його відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просить її задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач, як підтверджено копією
посвідчення серія НОМЕР_1 від 12.02.2009
року є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи І
категорії та учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, вкладка НОМЕР_2 /а.с.3/, також є
інвалідом ІІ групи, що підтверджено
копією довідки серія ХМ №108518 /а.с.4/.

Листом №280/К-12 від 19.05.2009 року позивачу
відмовлено у встановленні розміру
пенсії, відповідно до ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» -
по ІІ-їй групі інвалідності вісім
мінімальних пенсій за віком та в її
перерахунку та 75 відсотків мінімальної
пенсії за віком (а.с.2).

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими, по IІ групі інвалідності -
вісім мінімальних пенсій за віком.

Особам, віднесеним до категорії 1,
відповідно до ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю
інвалідам II групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Положення ч.3 ст.28 вищенаведеного Закон
не є перешкодою для застосування
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого крім
передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом України про
Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції приймаючи рішення правильно
прийшов до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково, оскільки, ч.3
ст.22 Конституції України встановлено,
що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
нормативними актами Кабінету
Міністрів України колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку, що
застосування відповідачем положень
наведених вище постанов КМУ є
безпідставним, а тому пенсія позивача
має становити та нараховуватися
відповідно до положень ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів також вважає, що судом
першої інстанції вірно зазначено, що
згідно п.2 ч.2 ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, а саме зобов'язати нарахувати і
виплатити пенсії, без зазначення
розміру виплати, так як виключною
компетенцією щодо нарахування та
виплати пенсії наділені органи
Пенсійного фонду України.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарга не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 липня 2009 року у справі
№2а-2361/09 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу, згідно з вимогами Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
підвідомчості справ, пов'язаних із
соціальними виплатами» №1691-IV від 18
лютого 2010 року, в порядку цивільного
судочинства може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців
після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Старунський
Д.М.

Судді
Ніколін В.В.
, Богаченко С.І.

Ухвала у повному обсязі складена 27.04.2010
року.