Справа № 204/9546/13-а(2а/204/30/14)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2014 рокусправа №
204/9546/13-а(2а/204/30/14) Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді Ясенової Т.І.

суддів: Головко
О.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська на постанову
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року позивач звернувся з
позовом до суду в якому просив
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська призначити
пенсію за віком на пільгових умовах за
Списком № 1 відповідно до пункту «а»
частини 1 статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з моменту
звернення до пенсійного органу.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 січня 2014 року позов задоволено.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська призначити
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно за Списком № 1 відповідно до
пункту «а» частини 1 статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
моменту звернення до пенсійного
органу.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин справи, що
призвело до неправильного вирішення
справи та просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
наступних висновків.

ОСОБА_1 має загальний стаж роботи
більше 25 років та понад 10 років на
роботах, які дають право на пенсію на
пільгових умовах за Списком № 1
відповідно до пункту „а" статті 13
Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Судом встановлено, що в позивач
звернувся до відповідача із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 1
відповідно до пункту «а» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

За результатами розгляду заяви
відповідно до витягу з протоколу № 56
від 25.11.2013 року позивачу відмовлено, з
тих підстав, що у позивача відсутній
необхідний стаж роботи, що дає право на
пенсію на пільгових умовах за Списком
№ 1, оскільки періоди роботи в
шкідливих умовах праці без наявності
атестації робочих місць в пільговий
стаж не зараховується відповідно до
законодавства.

Відповідно до пункту „а" статті 13
Закону України „Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Отже, названою нормою
матеріального права встановлені умови,
за яких особа має право на призначення
пенсії на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 100 вищевказаного
Закону особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: особам,
які мають на день введення в дію цього
Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановленим раніше
діючим законодавством.

Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442.

Цим Порядком встановлено, що
відповідно до статті 13 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" пенсії за
віком на пільгових умовах за списками
№ 1 і 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Пунктом 4 вказаного Порядку
передбачено, що, згідно з пунктом 4
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року № 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться в строки, передбачені
колективним договором, але не рідше
одного разу на 5 років.

Між тим, своєчасність та проведення
атестації робочих місць за умовами
праці не залежить від працівника і не
може обмежувати його право на
отримання пенсії.

Отже, не проведення або неналежне
проведення атестації робочих місць не
можуть позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 62 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із пунктами 1, 2, 3, 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993
року, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка; за відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами; у разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків; за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи; у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5). У
довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка (далі - Порядок).

Крім того, Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено,
що право особи на одержання пенсії
установлюється на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх
поданих документів органом, що
призначає пенсію.

Дослідженими письмовими доказами
встановлено, що пільговий стаж
позивача підтверджується основним
документом, а саме трудовою книжкою, а
також архівними довідками та особовими
рахунками робітника та службовця.

Відповідно до статті 8 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визначаються
найвищими цінностями та визначають
зміст і спрямованість діяльності
держави.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги законодавства, що
регулює дані правовідносини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 1
відповідно до пункту „а" статті 13
Закону України „Про пенсійне
забезпечення".

Проте, суд першої інстанції при
вирішенні питання про розподіл судових
витрат безпідставно дійшов висновку
про стягнення з відповідача судового
збору в сумі 68,82 гривні, оскільки
частиною 1 статті 94 КАС України
встановлено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа) .

В матеріалах справи наявний оригінал
квітанції від 10.12.2013 року про сплату
позивачем судового збору в сумі 68,82
гривні (а.с. 1).

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, а постанову суду першої
інстанції скасувати в частині
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі міста Дніпропетровська на
користь ОСОБА_1 судового збору в сумі
68,82 гривні та присудити вказані витрати
з Державного бюджету України.

Керуючись ч.3 ст. 198, ст. 202, ст. 205, 207 КАС
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 січня 2014 року - скасувати в частині
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська на користь
ОСОБА_1 судового збору в сумі 68,82 гривні
та в цій частині прийняти нове рішення.

Присудити на користь ОСОБА_1 з
Державного бюджету України судові
витрати у вигляді судового збору в сумі
68,82 гривні.

В решті постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 січня 2014 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій, та може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий :
Т.І. Ясенова

Суддя:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров