Справа № К/9991/7582/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/7582/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.розглянувши у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами адміністративну
справу за касаційною скаргою Головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2011 року у справі №2а-256/09/0970
за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області до
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області, третя
особа - ОСОБА_4 про стягнення переплати
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області звернулось
з позовом до Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області,
третя особа - ОСОБА_4 про стягнення
переплати пенсії, призначеної та
виплаченої ОСОБА_4, у розмірі 8434,68 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
зв'язку з наданням Головним
управлінням юстиції в
Івано-Франківській області
недостовірних даних щодо розміру
заробітної плати ОСОБА_4, Управлінню
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області завдано
збитків у вигляді надміру виплаченої
ОСОБА_4 суми пенсій за період з жовтня
2007 року по жовтень 2008 року у розмірі
8434,68 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2011
року, позов задоволено. Стягнуто з
Головного управління юстиції в
Івано-Франківській області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області 8434,68 грн.
переплати по пенсії.

Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанцій
Головне управління юстиції в
Івано-Франківській області звернулось
з касаційною скаргою, у якій просить
скасувати судові рішення першої та
апеляційної інстанції та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначених судових рішень
було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 23.11.2007р. пенсійним органом
призначена пенсія по інвалідності
ОСОБА_4, який працював судовим
розпорядником Снятинського районного
суду Івано-Франківської області на
підставі довідки про заробіток від
21.11.2007 року №03-20/2487, виданої
відповідачем.

16.10.2008 року позивачем проведено
перевірку правильності та повноти
відображення заробітку ОСОБА_4 для
призначення пенсії, якою виявлені
розбіжності між довідкою роботодавця
про заробіток особи та даними
персоніфікованого обліку через
неправильність переведення
карбованців у гривні. У зв'язку із чим
виникла переплата по пенсії в розмірі
8434,68 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
виходили з того, що через подання
Головним управлінням юстиції в
Івано-Франківській області
недостовірних даних щодо заробітку
ОСОБА_4, пенсійним органом проведені
пенсійні виплати в завищеному розмірі.

Однак колегія суддів вважає такі
висновки судів передчасними з огляду
на наступне.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС)
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
четвертої статті 21 КАС, згідно з якими
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

За встановлених судами обставин
відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, а виступав організацією,
установою, яка мала надати документи,
необхідні для перерахунку пенсії
органами, що призначають пенсії.

Відповідно до статті 101 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
оскільки спір у справі виник між
юридичними особами поза межами
публічно-правового спору, то дану
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2013 року у справі № 21-204а13 за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівській області до
Чернігівського обласного військового
комісаріату про визнання протиправною
бездіяльності та відшкодування суми
зайво виплаченої пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України
суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Частиною 1 статті 228 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції скасовує судові рішення в
касаційному порядку і залишає позовну
заяву без розгляду або закриває
провадження у справі з підстав,
встановлених статтями 155 і 157 цього
Кодексу.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2009 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 грудня 2011 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: