Справа № 161/1529/13-а, 161/1529/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.
Справа № 7908/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Коршівської
сільської ради, треті особи на стороні
відповідачів, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_2, Садівниче товариство «Коршів»
про визнання протиправним та
скасування рішень суб'єктів владних
повноважень, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Коршівської сільської ради Луцького
району про визнання протиправним та
скасування рішення Коршівської
сільської ради Луцького району №12/13
від 10.08.2012р. «Про погодження надання
дозволу на виготовлення технічної
документації на право власності на
земельні ділянки членам садівничого
товариства «Коршів» в частині відмови
ОСОБА_1 в погодженні надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на право власності на земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 0,06 га для ведення
садівництва.

З урахуванням уточнених позовних вимог
просив суд визнати також протиправним
та скасувати рішення Коршівської
сільської ради Луцького району №14/13
від 12.11.2012р. «Про погодження надання
дозволу на виготовлення технічної
документації на право власності на
земельні ділянки членам садівничого
товариства «Коршів».

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 25 квітня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивачем не
підтверджено членство в садівничому
товаристві «Коршів» та виділення йому
Коршівською сільською радою чи іншим
державним виконавчим органом
земельної ділянки НОМЕР_1, площею 0,06 га
на території садівничого товариства
«Коршів», а також користування даною
земельною ділянкою.

Не погодившись із вказаною постановою
суду, її оскаржив позивач - ОСОБА_1, який
зазначаючи те, що оскаржувана
постанова є незаконною та такою, що
прийнята із грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 квітня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити з підстав, що
викладені в позовній заяві та
апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт
вказав, що будь-яких рішень органів
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про вилучення у
позивача земельної ділянки НОМЕР_1, яка
розташована в СТ «Коршів» та території
Коршівської сільської ради, та надання
її у власність чи користування ОСОБА_2
не приймалось.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів прийшла до
висновку про те, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити,
виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.08.2012р. Коршівською сільською радою
Луцького району прийнято рішення №12/13
«Про погодження надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на право власності на земельні ділянки
членам садівничого товариства
«Коршів», яким відмовлено у погодженні
надання дозволу на складання технічної
документації для передачі земельної
ділянки НОМЕР_1 площею 0,06 га для ведення
садівництва: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв»язку
з тим, що ними не підтверджено членство
в садівничому товаристві «Коршів»
Луцького району, на території якого
знаходиться спірна земельна ділянка.

12.11.2012р. Коршівською сільською радою
Луцького району прийняте рішення №14/13
«Про погодження надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на право власності на земельні ділянки
членам садівничого товариства
«Коршів», яким погоджено надання
дозволу на складання технічної
документації для передачі земельної
ділянки НОМЕР_1 площею 0,06 га для ведення
садівництва ОСОБА_2

Погоджуючись з твердженнями суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
викуп земельних ділянок для суспільних
потреб відповідних територіальних
громад сіл, селищ, міст; організація
землеустрою; координація діяльності
місцевих органів земельних ресурсів;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; обмеження,
тимчасова заборона (зупинення)
використання земель громадянами і
юридичними особами у разі порушення
ними вимог земельного законодавства;
підготовка висновків щодо вилучення
(викупу) та надання земельних ділянок
відповідно до цього Кодексу;
встановлення та зміна меж районів у
містах з районним поділом;
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок;
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; вирішення земельних
спорів; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до ст.ст. 26, 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
виключно компетенцією сільських,
селищних та міських рад є вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин. До
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
організація і здійснення землеустрою,
погодження проектів землеустрою тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу
України громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 116 Земельного
кодексу України набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі: а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

У відповідності до ст. 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що позивач не є власником чи
користувачем спірної земельної
ділянки. На момент прийняття
оскаржуваного рішення сільської ради,
позивач не був членом СТ «Коршів» і не
мав у користуванні спірної земельної
ділянки, а тому твердження позивача про
відсутність підстав для вилучення у
нього земельної ділянки є
необґрунтованими.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу
України встановлено, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного
кодексу України рада за результатами
розгляду такого клопотання приймає
рішення про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або про
відмову у наданні такого дозволу.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Так, відповідно до положень Земельного
кодексу України та Закону України «Про
землеустрій», рішення відповідних рад
щодо надання земельних ділянок
приймаються на підставі розроблених
проектів відведення земельних ділянок.
Необхідність розробки та затвердження
таких проектів обумовлена приписами
ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Документація із землеустрою
визначається як затверджені в
установленому порядку текстові та
графічні матеріали, якими регулюється
використання та охорона земель
державної, комунальної та приватної
власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо.

Відповідно до ст. 30 вказаного Закону,
землеустрій проводиться в
обов'язковому порядку на землях усіх
категорій незалежно від форми
власності в разі, зокрема, надання,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок.

При цьому, документація із землеустрою
розробляється у вигляді програм, схем,
проектів, спеціальних тематичних карт,
атласів, технічної документації. В
контексті ст. 25 Закону України «Про
землеустрій», одним із видів
документації із землеустрою є проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що Коршівська
сільська рада в межах повноважень,
передбачених ст. 12 Земельного кодексу
України та порядку безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, прийняла рішення про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_2

Статтею 73 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено,
що акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і в повному обсязі
встановив обставини справи, прийняв
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права.

Таким чином, апеляційний суд вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними, та такими, що не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. 160, ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 25 квітня 2013 року у справі №
161/1529/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п»ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя
Р.Б . Хобор

суддя
Я.С. Попко

суддя
Р.П. Сеник