Справа № К/9991/70606/11-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/70606/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної судової адміністрації
України на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 28
грудня 2010 року та постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної судової адміністрації
України, Державного казначейства
України, Міністерства фінансів
України, Господарського суду
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та стягнення
щомісячного грошового утримання судді
за червень-грудень 2005 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до Державної
судової адміністрації України,
Державного казначейства України,
Міністерства фінансів України,
Господарського суду Хмельницької
області про визнання дій протиправними
та стягнення щомісячного грошового
утримання судді за червень-грудень 2005
року.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2010
року, зміненою постановою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26 травня 2011 року, позовні вимоги
задоволено частково. Зобов'язано
Державну судову адміністрацію України,
Міністерство фінансів України та
Господарський суд Хмельницької
області провести перерахунок і виплату
на користь ОСОБА_2 заробітної плати за
період з червня по грудень 2005 року,
визначивши її розмір відповідно до
посадового окладу з розрахунку
мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом на см момент
проведення виплат, з урахуванням
раніше проведених виплат. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, Державна судова
адміністрація України, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та прийняти
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225- 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 09 липня 2003 року
ОСОБА_2 працює на посаді судді
Севастопольського апеляційного
господарського суду.

Частиною другою статті 44 Закону
України «Про статус суддів»
передбачено, що розміри посадових
окладів суддів встановлюються у
відсотковому відношенні до посадового
окладу Голови Верховного Суду України
і не можуть бути меншими від 50
відсотків його окладу. Посадовий оклад
судді не може бути меншим від 80
відсотків посадового окладу голови
суду, в якому працює суддя.

Аналізуючи вказану норму вбачається,
що гарантований мінімальний посадовий
оклад судді не може бути меншим
встановленого статтею 44 цього Закону в
співвідношенні до окладу Голови
Верховного Суду України. Недодержання
цього принципу, є порушенням
конституційного права суддів на
отримання заробітної плати не нижче,
від визначеної законом, та порушенням
конституційних гарантій щодо
незалежності та недоторканності
суддів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 30 червня 2005 року
Кабінет Міністрів України, в межах
своїх повноважень, прийняв Постанову №
513 «Про оплату праці Голови та
заступників Голови Конституційного
Суду України» та Постанову № 514 «Про
оплату праці Голови та заступників
Голови Верховного Суду України», якими
підвищив оклади, зокрема, Голові
Конституційного Суду України та Голові
Верховного Суду України.

Водночас, Кабінет Міністрів України не
привів посадові оклади суддів у
відповідність з вимогами статті 44
Закону України «Про статус суддів».
Лише 3 вересня 2005 року відповідач свою
бездіяльність із зазначеного питання
припинив прийняттям Постанови №865 «Про
оплату праці суддів», затвердивши
схеми посадових окладів інших
керівників та суддів Конституційного
Суду України, керівників та суддів
інших судів загальної юрисдикції, якою
привів оклади суддів у відповідність з
встановленим частиною другою статті 44
Закону України «Про статус суддів»
співвідношенням до посадових окладів
Голови Верховного Суду України та
голови суду, в якому працює суддя.

Однак, Кабінет Міністрів України не
усунув порушення вимог частини другої
статті 44 Закону України «Про статус
суддів» і не привів оклади суддів усіх
судів України до встановленого цією
нормою співвідношення, одночасно з
окладами Голови Верховного Суду
України та Голови Конституційного Суду
України, а саме з 1 червня 2005 року,
оскільки надав Постанові від 3 вересня
2005 року №865 «Про оплату праці суддів»
чинності з 1 січня 2006 року (пункт 5
Постанови).

Внаслідок цього з 1 червня 2005 року по 1
січня 2006 року оклади суддів не
відповідали вимогам статті 44 Закону
України «Про статус суддів».

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
щодо нарахування та виплати
заборгованості з щомісячного
грошового утримання за червень-грудень
2005 року, оскільки за вказаний період
позивач отримувала грошове утримання у
меншому розмірі, ніж це було
передбачено Законом України «Про
статус суддів».

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими і підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної судової
адміністрації України залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 26 травня 2011 року та постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 грудня 2010
року, змінену рішенням суду
апеляційної інстанції, у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державної судової
адміністрації України, Державного
казначейства України, Міністерства
фінансів України, Господарського суду
Хмельницької області про визнання дій
протиправними та стягнення
щомісячного грошового утримання судді
за червень-грудень 2005 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко