Справа № 805/1074/14
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року справа №805/1074/14

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача: Ястребової
Л.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Чумака С.Ю.,

секретар Копиця С.В.

за участі:

представників позивача Оганесьян Е.С.,
Шишкіної Л.І.

представників відповідачів:
Кострикіної Г.В., Пальчика В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Східної
митниці Міндоходів та Головного
управління Державного казначейства у
Донецькій області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року у справі № 805/1074/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» м.
Донецьк до Східної митниці Міндоходів,
Головного управління Державного
казначейства у Донецькій області про
скасування рішення про корегування
митної вартості товарів, картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та стягнення
з державного бюджету суми переплати
ПДВ в розмірі 13076,45 та мита в розмірі
3113,44 грн., -

В С Т А Н
О В И В:

Товарситво з обмеженою
відповідальністю «Торгово - промислове
об'єднання «Аріста» звернулось до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Східної митниці Міндоходів та
Головного управління Державного
казначейства у Донецькій області про
скасування рішення про корегування
митної вартості товарів № 700000002/2013/000120/1
від 23.12.2013 року, картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 700000002/2013/00269
від 23.12.2013 року та стягнення з
державного бюджету суми переплати ПДВ
в розмірі 13076,45 та мита в розмірі 3113,44
грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідачем
неправомірно застосовано резервний
метод визначення вартості товару а не
основний метод (за ціною договору)
відповідно до ВМД 70012000/02013/023726, а також у
відповідача не було підстав для
прийняття рішення про корегування
митної вартості товарів та картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленню випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року задоволено позовні вимоги у
повному обсязі: скасовано рішення про
корегування митної вартості товарів №
700000002/2013/000120/1 від 23.12.2013 року, скасовано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленню випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
700000002/2013/00269 від 23.12.2013 року, стягнуто з
держаного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» суми
переплати ПДВ в розмірі 13076,45 та мита в
розмірі 3113,44 грн., стягнуто з держаного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю «Торгово
- промислового об'єднання «Аріста»
судовий збір в розмірі 255,07 грн.

Не погодившись з постановою суду
відповідачі подали апеляційні скарги,
просили скасувати постанову суду
першої інстанції, прийняти нове
рішення, яким Східна митниця просила
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, відповідач - Головне
управління Державного казначейства у
Донецькій області скасувати постанову
та відмовити у задоволенні позовних
вимог про стягнення з Державного
бюджету України ПДВ і митних платежів,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування обставин у
справі.

Під час апеляційного розгляду
представники відповідачів підтримали
доводи апеляційних скарг, представник
позивача проти доводів апеляційних
скарг заперечував.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
в межах доводів апеляційних скарг,
вважає, що постанова суду підлягає
скасуванню в частині з наступних
підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що 12.09.2013 р. між ТОВ «ТПО
«Аріста» м. Донецьк (покупець) та «SHANDONG
SINCHEM SILICA GEL CO.,LTD» Китай (продавець) був
укладений договір № 12.09.2013 на поставку
товару «Силикогеля Мелкопористого 2.8-7.0
мм.». Відповідно до умов договору
якість продукції повинна
підтверджуватися Сертифікатами
Аналізу. Ціна товару складає 665 доларів
США за 1 т. загальна вартість 13300 доларів
США. Поставка здійснюється на умовах FOB
м. Кингдао Китай (Инкотермс - 2010) (арк.
справи 9-10).

12.09.2013 р. продавцем складено інвойс №
12092013 (арк. справи 22).

Згідно умов договору товар повинен
бути відвантажений в продовж 10 днів з
отримання 30% передплати.

На виконання умов договору (п. 7.1)
підприємством позивача була здійснена
передплата за товар в розмірі 30% - 3990
дол. США згідно платіжного доручення №
144 від 03.10.2013 р. (арк. справи 29) а також
була здійснена сплата 70% від суми
договору в продовж 5 робочих днів після
отримання коносаменту в розмірі 9310 дол.
США згідно платіжного доручення № 151
від 29.10.2013 р. (арк. справи 30).

18.12.2013 року до Східної митниці
Міндоходів Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТПО «Аріста» була
подана для митного оформлення митна
декларація, на товар: Силікагель
дрібнопористий - 20000 кг. У 800 мішках,
хімічна формула SIO2+H2O. CAS № 7631-86-9. Має
вигляд гранул СФЕ ричної форми
діаметром 2,8-7 мм. Являє собою
синтетичний аморфний діоксин кремнію,
який не є кристалічним діоксином
кремнію. Хімічні показники партії
згідно сертифікату аналізу.

Митній декларації був присвоєний №
700130000/2013/023369 (арк. справи 11). Митна
вартість товару декларантом визначена
за першим методом такого визначення (за
ціною договору). Митна вартість
заявлена декларантом 0,665 дол. США за кг
з урахуванням вартості перевезення
товару.

Оскаржуваним рішенням № 700000002/2013/000010/2
від 23.12.2013 року митницею скориговано
заявлену митну вартість товару за
другорядним (резервним) методом на
рівні 1,1 дол. США за кг. Джерелом
інформації визначено митну декларацію
№ 112040000//3390 від 27.11.2013.

Згідно з митною декларацією №
/2013/023726 від 23.12.2013 товар випущено у
вільний обіг із забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу
України від 17.11.2002р. митна декларація -
письмова заява встановленої форми, яка
подається митному органу і містить
відомості щодо товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, необхідні для їх
митного оформлення або переоформлення.

Згідно зі ст. 86 МК України митна
декларація приймається та
реєструється митним органом у порядку,
що визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Подання митної декларації повинно
супроводжуватися наданням митному
органу комерційних супровідних та
інших необхідних документів, перелік
яких визначається Кабінетом Міністрів
України або уповноваженим ним органом.
Митна декларація приймається митним
органом, якщо встановлено, що в ній
містяться всі необхідні відомості і до
неї додано всі необхідні документи.

Відповідно до ст. 259 МК України митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 264 МК визначено, що
заявлена декларантом митна вартість
товарів і подані ним відомості про її
визначення повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні
заявленої митної вартості товарів
декларант зобов'язаний подати митному
органу необхідні для цього відомості
та забезпечити можливість їх перевірки
відповідно до порядку, що
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з частиною 2 статті 26 МК України
порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Пунктом 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 грудня 2006 року
№ 1766, визначено, що для підтвердження
заявлених відомостей про митну
вартість товарів декларант
зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

За пунктом 11 Порядку для підтвердження
митної вартості товарів на вимогу
митного органу декларант зобов'язаний
подати додаткові документи. Для
підтвердження заявленої декларантом
митної вартості оцінюваних товарів
можуть подаватися: договір з третіми
особами, що пов'язаний з договором
(контрактом) про поставку товарів,
митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім
особам на користь продавця; рахунки про
сплату комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини.

За приписами Порядку у випадку
виникнення обґрунтованих сумнівів
митний орган повинен витребувати, а
позивач - надати лише ті докази, які
можуть підтвердити або спростувати
такі сумніви.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачем для здійснення митного
оформлення товару за ВМД № 700130000/2013/023369
на підтвердження заявленої митної
вартості були надані документи, а саме:
прейскурант (прайс-лист) виробника
товару від 01.08.2013 р., калькуляція
(розрахунок ціни) від 01.08.2013 р., рахунок
проформа від 12.09.2013 р., пакувальний лист
від 12.09.2013 р., договір № 12.09.2013 від 12.09.2013
р., договір перевезення № OV-13-0510 від
27.05.2013 р., довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України та знаходяться за її межами №
425/159-05-62-22-0512-1 Ворош. ДПІ від 30.10.2013 р.,
інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару № 2720 від 16.12.2013 р., інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2761
від 22.10.2013 р., резервна позиція № 915 від
26.07.2001 р., сертифікат походження товару
G700190 від 16.10.2013 р., сертифікат
аналізу б/н від 19.10.2013 р., екологічна
декларація № 99429 від 29.11.2013 р., лист № 194/2
від 16.12.2013 р. експортна декларація
країни виробника № 70476077 від 20.10.2013
р.

Митним органу повідомлено декларанта
про те, що в поданих документах на
підтвердження заявленої митної
вартості, були встановлені
розбіжності, а саме: інвойс від 12.09.2013 р.
№ 12092013 р. та сертифікат аналізу від
19.10.2013 р. б/н видані на фірмових бланках
виробника «SHANDONG SINCHEM SILICA GEL CO., LTD» різних
зразків, а також скріплені печатками
виробника різного зразка, що викликає
сумніви стосовно легітимності
зазначених документів. Тому необхідно
надати документи для підтвердження
митної вартості товарів зазначених у
гр. 44 митної декларації від 18.12.2013 р. №
700130000/2013/023369, протягом 10 календарних
днів додаткові документи відповідно до
вимог ст. 53 (п. 3) Митного кодексу
України: висновки про вартісні та
якісні характеристики товару, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини, каталоги,
специфікації фірми - виробника товару,
виписку з бухгалтерської документації,
а також документи для підтвердження
заявленої митної вартості товару за
власним бажанням декларанта.

23.12.2013 р. листом № 20/12-1 (арк. справи 44)
позивачем було надано до митного
органу наступні документи: платіжні
доручення № 144 від 03.10.2013 р. та № 151 від
29.10.2013 р., прайс б/н від 01.08.13 р. звіт про
оцінку товару № 328 від 19.12.2013 р.,
калькуляція б/н від 01.08.2013 р., картку
рахунку № 632 від 01.10.2013 р., рахунок
іншого виробника № 13кс127 від 13.09.2013 р.,
поштове листування б/н від 11.09..2013 р.,
пропозиції з сайту Alibaba від 01.12.2013 р.,
експортна декларація № 7046077 від
10.10.2013 р.

Також листом від 23.12.2013 р. № 20/12-2 (арк.
справи 45) позивачем повідомлено митний
орган, що у позивача відсутня
інформація щодо митного оформлення
аналогічного товару в інших митних
установах.

За результатами розгляду наданих
документів митним органом 23.12.2013
прийнято картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 700000002/2013/00269 (арк. справи
15) та рішення про коригування митної
вартості товарі № 700000002/2013/000010/2 (арк.
справи 17).

В Рішенні про корегування митної
вартості було зазначено, що в
документах наданих до митного
оформлення встановленні розбіжності
та запитуванні додаткові документи
митному органу не надані. Митний орган
повідомив, що митна вартість
імпортованого товару не може бути
визначена за ціною договору, так як з
урахуванням положень частини 3 статті 53
Митного кодексу України документи
містять розбіжності та подані
декларантом відомості не підтверджені
документально.

В рішенні митним органом зазначається
рівень вартості товару 1,1 дол. США за кг.
джерелом інформації визначено митну
декларацію № 112040000/3/3390 від 27.11.13 р.

Згідно митної декларації № 700130000/2013/023726
від 23.12.2013 р. (арк. справи 12) товар
випущено у вільний обіг із
забезпеченням сплати різниці.

Відповідач - Східна митниця Міндоходів
обґрунтовує доводи апеляційної скарги
наявністю розбіжностей бланку та
печатки на інвойсі та сертифікату
аналізу, на що позивачем надані листи
продавця в яких зазначено, що обидва
бланка та обидві печатки є
оригінальними та належними.
Підприємство використовує два бланка
та дві печатки: перший тип на якому
складений комерційний інвойс
використовується для офіційних та
відвантажувальних документах на яких
використовується відтиск першої
печатки, другий тип бланку на якому
видано сертифікат аналізу,
використовується для складання
документів Департаментом відділу
якості на яких використовується друга
печатка (арк. справи 25-26).

Щодо ненадання специфікації фірми
виробника товару, каталогів,
інформації біржових організацій про
вартість товару або сировини. Замість
специфікації виробника та каталогів
позивачем були надані прейскурант
(прайс-лист) виробника товару та його
калькуляція ціни.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, договором від
12.09.2013 р. передбачено надання продавцем
покупцю: інвойс, коносамент, сертифікат
аналізу, сертифікат походження,
пакувальний лист, морський страховий
поліс та експортна декларація. Надання
специфікації продавцем згідно
договору не передбачено, тому позивач
може надати специфікації за умови її
відсутності.

Що стосується посилання митниці на не
надання позивачем документів які
зазначені в гр. 44 митної декларації
біля яких є позначка «d», слід
зазначити, що в повідомленні про
надання додаткових документів митним
органом не зазначено про відсутність
документів зазначених в гр. 44 митної
декларації. Також як вбачається з
картки відмови в прийнятті митної
декларації в ній зазначено перелік
документів які були перевірені при
оформлені митної декларації, а саме
весь перелік документів які зазначені
в гр. 44 декларації.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою (стаття 52
Митного кодексу України).

Згідно з статтею 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Аналіз приведених вище норм
законодавства свідчить, що до
виключної компетенції митних органів
належить вирішення питання перевірки
та контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості товару.
Саме митний орган встановлює
достатність наданих декларантом
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Однак, законом чітко встановлено умову,
за наявності якої у митного органу
виникає право на застосування таких
повноважень, як витребування
додаткових документів та вімови у
митному оформленні.

Такою імперативною умовою є наявність
обґрунтованих сумніві у правильності
зазначеної декларантом митної
вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей
зобов'язують митний орган зазначити
конкретні обставини, які викликали
відповідні сумніви, причини
неможливості їх перевірки на підставі
наданих декларантом документів, а
також обґрунтувати необхідність
перевірки спірних відомостей та
зазначити документи, надання яких
зможе усунути сумніви у їх
достовірності.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час митного оформлення позивач надав
документи, що підтверджували митну
вартість задекларованих товарів, а
саме: прейскурант (прайс-лист)
виробника товару від 01.08.2013 р.,
калькуляція (розрахунок ціни) від 01.08.2013
р., рахунок проформа від 12.09.2013 р.,
пакувальний лист від 12.09.2013 р., договір
№ 12.09.2013 від 12.09.2013 р., договір
перевезення № OV-13-0510 від 27.05.2013 р.,
довідка про проведення декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України та
знаходяться за її межами №
425/159-05-62-22-0512-1 Ворош. ДПІ від 30.10.2013 р.,
інформація про позитивні результати
здійснення екологічного контролю
товару № 2720 від 16.12.2013 р., інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару № 2761
від 22.10.2013 р., резервна позиція № 915 від
26.07.2001 р., сертифікат походження товару
G700190 від 16.10.2013 р., сертифікат
аналізу б/н від 19.10.2013 р., екологічна
декларація № 99429 від 29.11.2013 р., лист № 194/2
від 16.12.2013 р. експортна декларація
країни виробника № 70476077 від 20.10.2013
р

Ці документи зазначені позивачем як
додатки до митних декларацій у графі 44
та наявні у матеріалах справи.

Заявлена митна вартість товару
пояснюється позивачем як договірна
ціна згідно договору № 12.09.2013 від 12.09.2013
р. між позивачем та «SHANDONG SINCHEM SILICA GEL CO.,
LTD» Китай.

Як встановлено колегією суддів,
заявлена позивачем митна вартість не
відповідала митній вартості, заявленій
раніше, що подавалась для митного
оформлення та в документах наданих до
митного оформлення встановленні
розбіжності.

Отже, наведені обставини зумовили
потребу у витребуванні додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів згідно з вимогами
пункту 3 статті 53 Митного кодексу
України.

Митний орган, скориставшись своїм
правом на витребування додаткових
документів, здійснив у митній
декларації відмітку про необхідність
подання додаткових документів та
пояснень.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
наявність розбіжностей та не надання
конкретно тих документів які зазначав
митний орган не є підставою для
незастосування методу визначення
митної вартості за ціною договору
(контракту), а у відповідності до
частини 3 статті 53 Митного Кодексу
України є лише підставою для
витребування додаткових документів.

Виявлені розбіжності та не надані
документи визначені митним органом не
стосуються числових значень складових
митної вартості товарів, чи відомостей
щодо ціни, що була фактично сплачена за
ці товари.

Доводи апелянта щодо розбіжностей в
рахунку на оплату транспортних послуг
від 28.11.2013 № 008900 вартість міжнародного
перевезення вантажобагажу морським
транспортом, де зазначено 7270,27 грн. та
листі Overseas transport Ukraine від 28.11.2013 № 28-11/03
вартість транспортних витрат по
міжнародному морському перевезенню
становить 7207,27 грн., то листом Overseas
transport Ukraine від 06.05.2014 № 06.05/02 повідомлено
про допущену технічну помилку у Листі
від 28.11.2013 та вартість міжнародного
морського перевезення складає 7270,27 грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що прийняття рішення про
коригування митної вартості товару з
мотивів неподання додаткових
документів визначених митними органом
для підтвердження заявленої митної
вартості в рамках положень пункту 2
частини 6 статті 54 МК України є
безпідставним, адже наявність
розбіжностей та не надання інформації
визначеної митним органом жодним чином
не стосується неповноти та
недостовірності відомостей про митну
вартість товарів.

За таких обставин Східною митницею
Міндоходів безпідставно відмовлено у
прийнятті митної декларації, та
неправомірно прийнято рішення про
визначення митної вартості товарів за
другорядним 2ґ (резервним) методом та
надана картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України.

Щодо задоволення позовних вимог про
стягнення з держаного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» суми
переплати ПДВ в розмірі 13076,45 та мита в
розмірі 3113,44 грн., суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку, оскільки
вказані позовні вимоги заявлені
передчасно.

Відповідно до частини шостої статті 264
МК у разі якщо після сплати декларантом
податків і зборів (обов'язкових
платежів) згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
буде прийнято рішення про застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, сума надміру сплачених
податків і зборів (обов'язкових
платежів) повертається декларанту у
місячний термін з дня прийняття
рішення у порядку, передбаченому
законодавством.

Відповідно до Порядку повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету, діючого
на час спірних правовідносин, контроль
за справлянням яких здійснюється
митними органами, затвердженого
наказом Державної митної служби
України від 20.07.2007 р. №618,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007 р. за №1097/14364 для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/а надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою та відповідний перелік
документів.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі - Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Щодо надання Висновку про повернення,
то він регулюється Порядком взаємодії
митних органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справляння яких
покладається на митні органи,
затвердженого Наказом Державної
митної служби, Державного казначейства
України від 20.07.2007 №611/147
Зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.09.2007р. за №1095/14362.
(далі Порядок №611/147). Згідно п.7
наведеного Порядку відповідний орган
Державного казначейства України на
підставі отриманого Висновку митного
органу про повернення готує платіжні
документи на перерахування коштів з
рахунку з обліку доходів державного
бюджету на рахунок, зазначений у
Висновку про повернення, та протягом
п'яти робочих днів від дати отримання
Висновку про повернення здійснює
повернення коштів з бюджету.

Виходячи з наведеного нормативними
актами встановлений порядок
повернення надмірно сплачених митних
платежів, який позивачем не дотриманий.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині стягнення з держаного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» м.
Донецьк суми переплати ПДВ в розмірі
13076,45 та мита в розмірі 3113,44 грн. В решті
постанову слід залишити без змін.

Повний текст постанови складений 06.06.2014
року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 195-198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Східної
митниці Міндоходів - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Головного
управління Державного казначейства у
Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року у справі № 805/1074/14 скасувати в
частині задоволення позовних вимог
щодо стягнення з державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» суми
переплати ПДВ в розмірі 13076,45 та мита в
розмірі 3113,44 грн.

У задоволенні позовних вимог про
стягнення з держаного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово -
промислового об'єднання «Аріста» суми
переплати ПДВ в розмірі 13076,45 та мита в
розмірі 3113,44 грн. - відмовити.

В іншій частині постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року у справі № 805/1074/14 -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
Л.В.Ястребова

Т.Г. Гаврищук

С.Ю.Чумак