Справа № 805/11885/13-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 р.
Справа №805/11885/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12 година
45 хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., за участю секретаря судового
засідання Мандрики К.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Тзіфи О.В.;

відповідача - Бережного Р.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області до державного
підприємства «Торезантрацит» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених за списком № 1, за період з
01.04.2013 року по 30.06.2013 року, у розмірі 6 635
511,85 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області (далі -
позивач, УПФУ в м. Торезі) звернулось до
суду з адміністративним позовом до
державного підприємства
«Торезантрацит» (далі - відповідач, ДП
«Торезантрацит») про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій призначених
за списком № 1, за період з 01.04.2013 року по
30.06.2013 року, у розмірі 7 453 188,03 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від
09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) та
пунктом 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1)
передбачено порядок відшкодування
підприємствами витрат Пенсійного
фонду України на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах. У зв'язку з несплатою суми боргу
в добровільному порядку позивач просив
стягнути заборгованість з відповідача
у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 51 КАС України, крім
прав та обов'язків, визначених у статті
49 цього Кодексу, позивач має право в
будь-який час до закінчення судового
розгляду збільшити або зменшити розмір
позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову.

26 травня 2014 року, представник позивача
в судовому засіданні надала заяву про
зменшення суми позову, у зв'язку із
виділенням ДП «Шахта імені К.І.
Кисельова» зі складу ДП
«Торезантрацит». Просила суд
задовольнити позовні вимоги про
стягнення з відповідача фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій призначених за
списком № 1 за період з 01.04.2013 року по
30.06.2013 року, у розмірі 6 635 511,85 гривень

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі. У судовому засіданні від 29
серпня 2013 року надав письмові
заперечення. Із наданих заперечень
вбачається, що відповідач посилається
на відсутність у справі фактичних
доказів витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій. Просив відмовити у
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Крім цього, представником 4 листопада
2013 року, відповідача було заявлено
клопотання про призначення
судово-економічної експертизи, в якому
він поставив до експерта наступні
питання:

1. Чи підтверджується документально
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій №2095/02 від 30.04.2013
року, №2423/02 від 27.05.2013 року, №3132/02 від
04.07.2013 року за списком № 1 Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області? Якщо ні - в
якій сумі існує розбіжність?

2. Чи відповідає дійсності та даним
документів щодо складу витрат, та факту
їх понесення Управлінням Пенсійного
фонду України в місті Торезі Донецької
області визначений державним
підприємством "Торезантрацит" розмір
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
міністрів України у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах № 2095/02 від 30.04.2013 року,
№ 2423/02 від 27.05.2013 року, № 3132/02 від 04.07.2013
року за списком № 1 Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області? Якщо ні - щодо
яких видів витрат та в якій сумі існує
розбіжність?

3. Чи включені Управлінням Пенсійного
фонду України в місті Торезі Донецької
області до сум, що підлягають
відшкодуванню з боку державного
підприємства «Торезантрацит» за
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій № 2095/02 від
30.04.2013 року, № 2423/02 від 27.05.2013 року, № 3132/02
від 04.07.2013 року за списком № 1, суми
витрат, надбавок, доплат і підвищень, що
призначені відповідно до
законодавства України та виплачуються
за рахунок інших джерел, ніж кошти
Пенсійного фонду України? Якщо так - то
в якій сумі?

Ухвалою суду від 04.11.2013 року в справі №
805/11885/13-а призначено судово-економічну
експертизу, проведення якої доручити
Донецькому науково-дослідному
інституту судових експертиз.

7 травня 2014 року, Донецьким
науково-дослідним інститутом судових
експертиз до Донецького окружного
адміністративного суду надано
повідомлення про неможливість надання
експертного висновку, у зв'язку
ненаданням сторонами витребуваних
експертом документів та частковою
оплатою судової експертизи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами,
визначившись із правовими нормами, які
слід застосувати до спірних відносин,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно свідоцтва Серії А00 № 294811 про
державну реєстрацію юридичної особи та
довідки № 01-25/1-32 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, копії яких наявні в матеріалах
справи, державне підприємство
«Торезантрацит», ,
зареєстроване в якості юридичної особи
виконавчим комітетом Торезької
міської ради Донецької області 29.04.2003
року за № 1 000010.

На підприємстві відповідача працювали
особи, які були зайняті повний робочий
день на роботах, що дає їм право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, згідно з пунктом "а" статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року
(далі - Закон № 1788) та їм, відповідно до
вказаного Закону, були призначені та
виплачені пенсії, що не спростовано
відповідачем.

УПФУ в м. Торезі за період з 01.04.2013 року
по 30.06.2013 року здійснені витрати на
виплату і доставку працівникам ДП
«Торезантрацит», пенсій призначених на
пільгових умовах на підставі пункту "а"
статті 13 Закону № 1788, у розмірі 6 635 511,85
гривень.

На виконання приписів чинного
законодавства позивачем на адресу
відповідача, за вказаний період, були
направлені для відшкодування
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначеної за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах (далі - список
№ 1), по працівникам підприємства.

Проте відповідач вказані у розрахунках
фактичні витрати позивача на виплату
та доставку пільгових пенсій у
встановлені законодавством строки не
відшкодував, в результаті чого має
заборгованість перед позивачем за
період з 01.04.2013 року по 30.06.2013 року, в
розмірі 6 635 511,85 гривень, що, зокрема,
підтверджується карткою особового
рахунку платника.

Законом № 1058 регулюються принципи,
засади, механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
питання призначення, перерахунку і
виплати пенсій, надання соціальних
послуг з коштів Пенсійного фонду.

Законом України від 31.05.2005 року №2613-IV
«Про внесення змін до деяких законів
України з питань пенсійного
забезпечення працівників
сільськогосподарських підприємств -
платників фіксованого
сільськогосподарського податку», який
набрав чинності з 01.01.2006 року, внесено
зміни до Прикінцевих положень Закону №
1058.

Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди, зокрема, особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 Прикінцевих положень
Закону № 1058, підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" -
"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону №
1058 виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб. Так зі
змісту статті 14 Закону № 1788 вбачається,
що працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 1058 у
контексті положень статті 14 Закону №
1788 дає підстави для висновку про те, що
порядок, за яким витрати на доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону № 1788.

Оскільки судом встановлено, що спір між
сторонами стосується стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених, хоча і
працівникам, які безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах, але пенсії
яким призначено відповідно до пункту
"а" частини першої статті 13 Закону № 1788
(список № 1), то з урахуванням наведених
положень законодавства суд приходить
до висновку, що відповідач повинен
відшкодувати управлінню ПФУ витрати на
виплату та доставку таких пенсій.

До аналогічних висновків дійшов
Верховний Суд України у постанові від
10.10.2011 року по подібній справі № 21-62а11,
чим усунув неоднакове застосування
вказаних норм права.

Питання стягнення заборгованості зі
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески), сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах визначаються
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції № 21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону № 1058,
зокрема, в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: 20 відсотків
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2004 році; 30 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2005 році; 40 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2006 році; 50 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2007 році; 60 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2008 році; 70 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2009 році; 80 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2010 році; 90 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2011 році; 100 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №
21-1, розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону № 1058, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Згідно пункту 6.8. Інструкції № 21-1,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції 21-1,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Станом на момент розгляду справи
заборгованість відповідачем у
добровільному порядку не сплачена, що
підтверджується карткою особового
рахунку ДП «Торезантрацит».

Щодо заперечень відповідача, суд
зазначає наступне.

Зі змісту статті 14 Закону № 1788
вбачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт і рудників
та в металургії, мають право на пенсію
незалежно від віку, якщо вони були
зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Виходячи зі змісту положень пункту 2
«Прикінцевих положень» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у контексті
статті 14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» можливо зробити
висновок, що порядок, за якого витрати
на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Зазначена правова позиція відображена
у висновках Верховного Суду України, у
тому числі в постанові від 11.02.2014 року №
21-471а13 та постанові від 25.09.2012 року №
21-293а12.

Щодо посилань позивача про включення
до спірного розрахунку сум доплат,
надбавок та підвищень до пільгових
пенсій, які виплачуються за рахунок
інших джерел, ніж кошти Пенсійного
фонду України та які не підлягають
відшкодуванню підприємством, суд
зазначає наступне.

Відповідачем не надано жодних доказів
включення до спірного розрахунку сум
доплат, надбавок та підвищень до
пільгових пенсій, які не підлягають
відшкодуванню за рахунок підприємства.

ДП «Торезантрацит» не наведено
достатніх підстав вважати, що УПФУ в м.
Торезі включено до спірного розрахунку
суми доплат, надбавок та підвищень до
пільгових пенсій, які не підлягають
відшкодуванню за рахунок підприємства.

Також, відповідач не спростовує
отримання особами, які наведені в
спірному розрахунку пенсії на
пільгових умовах за списком № 1.

Доказів того, що до спірного розрахунку
включені особи, які не мають права
отримувати пенсію на пільгових умовах
за списком № 1 - суду не надано.

Твердження відповідача щодо включення
до спірного розрахунку сум доплат,
надбавок та підвищень до пільгових
пенсій, які не підлягають
відшкодуванню за рахунок підприємства,
ґрунтується на збільшенні суми пенсії
та, відповідно, суми, яка підлягає
відшкодуванню відповідачем, у
порівнянні з розрахунком за минулий
період, а також зазначення в спірному
розрахунку суми пенсії у більшому
розмірі, ніж наведено у протоколі
(розпорядженні) про призначення пенсії.

Судом встановлено та підтверджено
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених за списком № 1, за період з
01.04.2013 року по 30.06.2013 року, що суми
доплат, надбавок та підвищень, які не
входять до суми основного розміру
пенсій, зазначені в окремому рядку
спірного розрахунку (графа 9). Такі
доплати та надбавки не включені до
витрат, які підлягають відшкодуванню
(графа 18).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №
21-1, відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в таких
розмірах: - для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції,
- фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій працівникам, зайнятим
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, у таких
розмірах: 20 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2004 році; 30 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2005 році; 40 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2006 році; 50 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2007 році; 60 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2008 році; 70 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2009 році; 80 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2010 році; 90 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених у
2011 році; 100 відсотків від фактичних
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, призначених та/або виплачених з
2012 року.

Із пункту 6.2 вказаної Інструкції
вбачається, що витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи.

У разі ліквідації або зміни власника
підприємства суми зазначених витрат
Пенсійному фонду вносять
правонаступники, про що зазначено в п.
6.3 вказаної Інструкції.

Відповідно до пункту 6 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», до прийняття
відповідного закону до пенсій,
передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

До внесення відповідних змін до
законів фінансування соціальних
пенсій, передбачених Законом України
«Про пенсійне забезпечення», збільшень
пенсій, передбачених Законом України
«Про статус гірських населених
пунктів», надбавок, передбачених
Законом України «Про донорство крові
та її компонентів», а також надбавок та
пенсій, що призначаються особам,
трудовий договір з якими розірвано з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в зв'язку із
виявленою невідповідністю працівника
займаній посаді за станом здоров'я,
відповідно до Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Згідно пункту 6.6 Інструкції № 21-1,
додаткові пенсії, додаткові витрати на
виплату підвищеного розміру пенсії
відповідно до статті 8 Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці», доплати, надбавки
та підвищення призначені відповідно до
законодавства України, які
виплачуються за рахунок інших джерел,
ніж кошти Пенсійного фонду України, не
включаються до розміру фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що підлягають
відшкодуванню.

Суд зазначає, що «надбавки та
підвищення», які встановлюються та
виплачуються згідно з положеннями
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відрізняється від
поняття «збільшення розміру пенсії
внаслідок її перерахунку», визначеного
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», адже нормами
законодавства передбачено не лише
різні підстави для таких змін розміру
пенсії (під час встановлення та виплати
додаткових доплат, надбавок, підвищень
застосовуються норми Закону № 1788, під
час здійснення перерахунку та виплати
пенсії з урахуванням збільшення, яке
відбулось внаслідок її перерахунку, -
Закону № 1058-IV), а й правові наслідки -
додаткові доплати, надбавки,
підвищення мають окремий статус та
обліковуються окремими рядками, а
збільшення розміру пенсії внаслідок її
перерахунку за нормами Закону № 1058
становить її основний розмір.

Крім того, територіальні управління
ПФУ зобов'язані надсилати розрахунки
боржникам по пільгових пенсіях, а також
повідомляти про перераховані пенсії,
що свідчить про обов'язок підприємств
відшкодовувати основний розмір пенсій
в повному обсязі, в тому числі
перераховані пенсії, а не відповідно до
протоколів про призначення пенсії.

Зазначена правова позиція відображена
у висновках Верховного Суду України, у
тому числі в постанові від 11.02.2014р. №
21-471а13 та постанові від 25.09.2012р. № 21-294а12.

Суд додатково зазначає, що предметом
даної справи є стягнення
заборгованості, а не скасування
розрахунків позивача.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи
до уваги той факт, що позивач за період
з 01.04.2013 року по 30.06.2013 року поніс
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій призначених за
списком № 1 працівникам відповідача в
розмірі 6 635 511,85 гривень, враховуючи, що
обов'язок з відшкодування позивачу цих
витрат законодавством покладено на
відповідача, приймаючи до уваги
невідшкодування відповідачем цих
витрат, наявність на день розгляду
справи заборгованості в зазначеному
розмірі та визнання позовних вимог
відповідачем, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги УПФУ в м. Торезі є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 27-28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п. 2, 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122- 154,
158-163, 185-186, 254-255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в місті
Торезі Донецької області до державного
підприємства «Торезантрацит» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених за списком № 1, за період з
01.04.2013 року по 30.06.2013 року, у розмірі 6 635
511,85 гривень, задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства
«Торезантрацит» (місцезнаходження:
вул. Енгельса, 88, м. Торез, Донецька
область, 86600, ) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
місті Торезі Донецької області
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
1, за період з 01.04.2013 року по 30.06.2013 року, в
розмірі 6 635 511 (шість мільйони шістсот
тридцять п'ять тисяч п'ятсот
одинадцять) гривень 85 (вісімдесят п'ять)
копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені у судовому засіданні 26
травня 2014 року.

Постанова складена у повному обсязі 2
червня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.