Справа № 802/1515/14-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 травня 2014 р.
Справа № 802/1515/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медвідь І.О.,

представника позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_2 до Державного
інспектора сільського господарства
Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області
Немировського Юрія Володимировича,
Державного інспектора сільського
господарства Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області Устенка Олега Леонідовича про
визнання незаконними дій

в с т а н о в и в:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до Державного інспектора
сільського господарства Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області Немировського Юрія
Володимировича, Державного інспектора
сільського господарства Державної
інспекції сільського господарства у
Вінницькій області Устенка Олега
Леонідовича про визнання незаконними
дій.

Зазначала, що за результатами
проведеної перевірки відповідачами
складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства, яким
встановлено, що позивач захопила
частину земельної ділянки суміжного
землевласника по АДРЕСА_1. Позивач
вважає, що перевірка проведена
незаконно, оскільки, про проведення
перевірки позивачка повідомлена не
була, в акті перевірки відповідачі не
зазначили підстав для її проведення,
провели її за відсутності власників
земельної ділянки та зробили висновки
про влаштування паркану на сусідній
земельній ділянці саме ОСОБА_2 без
достатніх доказів. Відповідачами не
викликались власники землі, не
досліджувались правовстановлюючі
документи на землю та коло її
співвласників, не надано можливості
надати свої заперечення проти
висновків, викладених в акті. На думку
позивача, зміст акту перевірки
направлений на незаконний захист
інтересів суміжного землекористувача.
Крім того, до перевірки не долучались
спеціалісти, свідки, не проводились
обміри земельної ділянки, а тому
висновки перевірки є передчасними. На
підставі викладеного, позивач ОСОБА_2
просить визнати дії державних
інспекторів сільського господарства
щодо проведення 07.05.2014 року перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства та формування висновків
за результатами проведеної перевірки
незаконними.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, подали заяву (а.с. 25) про
розгляд справи без їх присутності.
Щодо розгляду адміністративної справи
по суті поклалися на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справу докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 31.01.2013 року, яке набрало
законної сили, визнано за ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 право власності на земельну
ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_1, та
є спільною сумісною власністю
відповідно до державного акту про
право власності на земельну ділянку
серії ЯА №810433 від 08.12.2005 року, та
виділено в натурі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 із
спільної сумісної власності частину
земельної ділянки розташованої по
АДРЕСА_1 позначену на проекті розподілу
земельної ділянки як «Зона 5»,
виготовленого Подільським державним
підприємством геодезії, картографії та
кадастру від 05.11.2012 року (а.с. 9-11).

Крім того, рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
22.02.2013 року, яке набрало законної сили,
виділено ОСОБА_6 із спільної сумісної
власності земельну ділянку по АДРЕСА_1
позначену на проекті розподілу
земельної ділянки як «Зона 1,2»,
виготовленого Подільським державним
підприємством геодезії, картографії та
кадастру від 05.11.2012 року (а.с.7-8).

Також судом встановлено, що Державною
інспекцією сільського господарства в
Вінницькій області, за результатами
розгляду звернень громадянки ОСОБА_6,
які надійшли на урядову телефонну
«гарячу лінію» 07.04.2014 року №МА-2066621 та
№МА-2066847 щодо самовільного зайняття
сусідкою ОСОБА_2 частини приватної
земельної ділянки заявниці, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_2, дано
доручення, у межах наданих повноважень,
розглянути звернення. У разі виявлення
порушень, вжити вичерпних заходів
реагування. Про результати розгляду
звернень та вжиті за наявності підстав
заходи реагування повідомити Державну
інспекцію сільського господарства в
Вінницькій області (а.с.26).

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, про що свідчить ухвала
Вінницького міського суду Вінницької
області від 24.04.2014 року про відкриття
провадження (а.с. 5).

7 травня 2014 року державними
інспекторами сільського господарства
у Вінницькій області Немировським Ю.В.,
Устенком О. Л., у присутності ОСОБА_7 за
адресою АДРЕСА_2, відповідно до вимог
частини 1 статті 5, статей 6 і 10 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
частини 1 статті 19 Закону України «Про
охорону земель», пунктів 4 та 5
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року № 459, проведена
перевірка з питання дотримання вимог
земельного законодавства громадянкою
ОСОБА_2 при використані земельної
ділянки на території Вінницької
міської ради.

За результатами перевірки складено Акт
від 07.05.2014 року, у якому встановлено, що
громадянкою ОСОБА_2 допущено
відхилення від фактичних мір ліній та
вчинено розміщення збудованого
залізобетонного паркану із
відхиленням (на поворотній точці 1) на 24
см. безпосередньо на землі
приватизованої земельної ділянки
громадянки ОСОБА_6 та спричинені
перешкоди (не припустимий вплив) для
обслуговування і загального доступу,
тобто з порушенням статті 103 Земельного
кодексу України (дала - ЗК України) (а.с.
4).

Варто відзначити, що за результатами
опрацювання звернення громадянки
ОСОБА_6 від 23.01.2014 року №М-05-2871 стосовно
встановлення факту влаштування
паркану сусідкою громадянкою ОСОБА_2 на
її земельній ділянці, Департаментом
архітектури, містобудування та
кадастру Вінницької міської ради її
повідомлено, що за результатами
обстеження земельної ділянки
встановлено факт влаштування паркану
громадянкою ОСОБА_2, про що проведено
фото фіксацію (а.с. 6).

Проте, встановити факт захоплення
земельної ділянки не вбачалось
можливим, оскільки це можливо лише за
умови проведення тахеометричної
зйомки земельної ділянки в цілому, яка
може проводитись ліцензованими
проектними організаціями та фахівцями,
які отримали відповідні
кваліфікаційні сертифікати.

Надаючи правову оцінку діям державних
інспекторів сільського господарства,
суд зважає на таке.

Правові засади здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель в Україні врегульовано
Земельним кодексом України, Законами
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", "Про охорону земель"
та Положенням про Державну інспекцію
сільського господарства України,
затвердженого Указом Президента
України №459 від 13 квітня 2011 року (далі -
Положення).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України,
земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами.

Відповідно до статті 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Статтею 5 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель» встановлено, що державний
контроль за використанням та охороною
земель усіх категорій та форм
власності здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у
сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі. Державний
контроль за дотриманням вимог
законодавства України про охорону
земель здійснює центральний орган
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів.

Статтею 6 вказаного закону закріплено,
що до повноважень центрального
органу виконавчої влади, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері нагляду (контролю) в
агропромисловому комплексі, належать
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель.

Повноваження державних інспекторів у
сфері державного контролю за
використанням та охороною земель та
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель
визначенні статтею 10 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель». Так,
державні інспектори у сфері
державного контролю за
використанням та охороною земель і
дотриманням вимог законодавства
України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в
установленому законодавством порядку
земельні ділянки, що перебувають у
власності та користуванні юридичних і
фізичних осіб, перевіряти документи
щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання
вказівки (приписи) з питань
використання та охорони земель і
дотримання вимог законодавства
України про охорону земель відповідно
до їх повноважень, а також про
зобов'язання приведення земельної
ділянки у попередній стан у випадках,
установлених законом, за рахунок особи,
яка вчинила відповідне
правопорушення, з відшкодуванням
завданих власнику земельної ділянки
збитків;

- складати акти перевірок чи
протоколи про адміністративні
правопорушення у сфері використання та
охорони земель і дотримання вимог
законодавства про охорону земель та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення, а
також подавати в установленому
законодавством України порядку до
відповідних органів матеріали
перевірок щодо притягнення винних осіб
до відповідальності.

Згідно із пунктом 4 Положення про
Державну інспекцію сільського
господарства України
Держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань організовує та здійснює
державний нагляд (контроль) в частині
дотримання земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, в тому
числі за дотриманням органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку набуття і реалізації права на
землю.

Повноваження Держсільгоспінспекції
України та її посадових осіб визначені
пунктом 5 Положення, серед яких
складати акти перевірок, протоколи про
адміністративні правопорушення та
розглядати відповідно до
законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Статтею103 Земельного кодексу України, -
про порушення якої зазначено
відповідачем у акті перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 07.05.2014 року,
визначено зміст добросусідства. А саме,
встановлено, що власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані не використовувати
земельні ділянки способами, які не
дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за цільовим
призначенням (неприпустимий вплив).

Аналізуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
провів перевірку 07.05.2014 року з питань
дотримання вимог земельного
законодавства громадянкою ОСОБА_2 при
використані земельної ділянки з
порушенням порядку проведення
перевірки. А саме, в акті перевірки не
вказані відомості про направлення на
перевірку державних інспекторів
сільського господарства Немировського
Ю.В., Устенка О. Л., з чого суд робить
висновок про їх відсутність взагалі.

Крім того, перевірку проведено без
присутності власника земельної
ділянки - ОСОБА_2, а отже, інспекторами
не перевірено взагалі наявності
документів, що посвідчують право
власності чи право користування
земельною ділянкою, яка перевірялась.

Також, громадянці ОСОБА_2 не було
вручено (надіслано) акт перевірки
взагалі, чим обмежено право позивача у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу, а
також у можливості надання заперечень
до акту перевірки.

Варто відзначити, що акт перевірки від
07.05.2014 року складений відповідно до
пункту 5.1 Порядку планування та
проведення перевірок з питань
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель
(Додаток 1), затвердженого наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах 12.12.2003 року № 312,
який на момент складення акту
перевірки втратив чинність (Наказ
втратив чинність на підставі Наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства № 132 від 25.02.2013).

Акт перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог земельного
законодавства і є підставою для
прийняття рішення контролюючим
органом, а тому суд надає оцінку діям
державних інспекторів сільського
господарства у Вінницькій області
Немировського Ю.В. та Устенка О. Л. щодо
складання акту перевірки, і, зважаючи
на вищевикладене, визнає дії державних
інспекторів щодо проведення 07.05.2014 року
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_2 під час
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 - незаконними.

Суд відмовляє у задоволенні вимоги
щодо визнання незаконними дій
державних інспекторів сільського
господарства щодо формування
висновків з результатами проведеної
07.05.2014 року перевірки дотримання вимог
земельного законодавства. Суд дійшов
висновку про безпідставність
заявленої вимоги, оскільки вона є
передчасною. Позивач може самостійно
звернутись до Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області та подати свої заперечення
щодо проведеної перевірки. У разі не
погодження поданих заперечень, позивач
може звернутись до суду.

Крім того, позивачем не наводиться
обставин стосовно самого факту
порушення земельного законодавства -
розміщення збудованого
залізобетонного паркану на землі
приватизованої земельної ділянки
громадянки ОСОБА_6, а лише зазначається
про допущені відповідачем процедурні
порушення проведеної перевірки.

Частиною 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України
вбачається, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Частиною 3 статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

За змістом частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За наведених обставин позов підлягає
частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому, відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати незаконними дії державних
інспекторів сільського господарства
Державної інспекції сільського
господарства у Вінницькій області
Немировського Юрія Володимировича та
Устенка Олега Леонідовича щодо
проведення 07.05.2014 року перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства ОСОБА_2 під час
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 36 (тридцять шість) грн. 54
(п'ятдесят чотири) коп. шляхом його
безспірного списання органом
Державної казначейської служби
України із рахунку Державної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Дончик Віталій Володимирович