Справа № 808/2357/14
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року о/об 16 год. 36 хв.Справа
№ 808/2357/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Прасова О.О. при
секретарі Гудименко Я.А., за участю
представників позивача Калашник Ю.В.,
Кофанової Н.В., представника
відповідача Макаренко В.М., розглянувши
у місті Запоріжжі у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Український графіт»

до Державної екологічної інспекції у
Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування припису у частині,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Український графіт» (далі - позивач
або ПАТ «Український графіт»)
звернулось з адміністративним позовом
до Державної екологічної інспекції у
Запорізькій області (далі - відповідач
або Держекоінспекція у Запорізькій
області), в якому позивач просить суд
визнати протиправним та скасувати
припис відповідача №069/07-П від 05.03.2014 в
частині: - пункт 1 (в повному обсязі); -
пункт 2 (в частині: «Отримати дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря на невраховані
джерела викидів забруднюючих речовин,
а саме: Цех №8 котельня вентиляція
приміщення - дефлектора 5 од. …, Цех №3
корпус 2 … вентиляція приміщення -
дефлектора 3 од., які розташовані на
промисловому майданчику ПАТ
«Український графіт» за адресою: 69600,
м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 20»); -
пункт 4 (в повному обсязі).

Позивач в адміністративному позові
зазначив, що Держекоінспекцією у
Запорізькій області у період з 20.02.2014 по
26.02.2014 проводилась планова перевірка
ПАТ «Український графіт» щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами. За результатами перевірки
26.02.2014 складено Акт на підставі якого
Держекоінспекцією у Запорізькій
області внесено Припис №069/07-П від
05.03.2014 про усунення у строк до 07.04.2014
порушень, виявлених під час перевірки.
Так, п.1 Припису зобов'язано ПАТ
«Український графіт» отримати
висновок державної екологічної
експертизи на АЗС, яка розташована на
промисловому майданчику ПАТ
«Український графіт». В обґрунтування
цієї вимоги Держекоінспекція у
Запорізькій області в Акті перевірки
(п.1.1 сторінка 14) та в приписі (п.1)
посилається на ст.39 Закону України «Про
екологічну експертизу», ст.29 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» та постанову
Кабінету Міністрів України №808 від
28.08.2013. АЗС ПАТ «Український графіт»
використовується виключно для власних
потреб підприємства, введена в
експлуатацію у 1976 році, до дати
набрання чинності Законом України «Про
екологічну експертизу» та постановою
Кабінету Міністрів України №142 від
14.02.2001. Тобто, на момент введення в
експлуатацію АЗС проведення державної
екологічної експертизи для цього
об'єкту законодавством не вимагалось й
з 2001 року (рік набрання чинності
Законом України «Про екологічну
експертизу») по 2012 рік такі вимоги з
боку Держекоінспекції у Запорізькій
області не ставились. Вперше така
вимога поставлена Держекоінспекцією у
Запорізькій області під час планової
перевірки дотримання ПАТ «Укрграфіт»
вимог природоохоронного
законодавства, яка проводилась у
період з 19.11.2012 по 07.12.2012. Внесеним на
підставі Акту перевірки від 07.12.2012
Приписом №75/12-П від 13.12.2012
Держекоінспекція у Запорізькій
області зобов'язала ПАТ «Укрграфіт»
виконати таку саму вимогу, що і в
оскарженому приписі - отримати
висновок державної екологічної
експертизи на АЗС. Позивач з даним
висновком не погодився. У подальшому,
жодних вимог щодо виконання припису у
цій частині Держекоінспекція у
Запорізькій області не пред'являла.
Більш того, при проведенні
позапланової перевірки з 19.08.2013 по
22.08.2013, Держекоінспекцією у Запорізькій
області перевірялось, зокрема,
виконання ПАТ «Укрграфіт» вимог
приписів про усунення виявлених
порушень. У п.1.3 Акту перевірки від
22.08.2013 зазначено, що: «Вимоги приписів
про усунення виявлених порушень
виконано в установлені терміни». Таким
чином, Держекоінспекцією у Запорізькій
області самостійно зроблено висновок,
який зафіксований у розпорядчих
документах - Акті перевірки та Приписі,
які не були скасовані та є чинними на
даний час, що отримувати висновок
державної екологічної експертизи на
АЗС ПАТ «Укрграфіт» не потрібно.
Позивач посилаючись на приписи ч.7 ст.4
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» вважає, що
відповідно до положень законодавства
АЗС ПАТ «Укрграфіт» не є об'єктом
державної екологічної експертизи,
оскаржений Припис в цій частині є
незаконним та підлягає скасуванню.
Крім того, п.2 Припису зобов'язано ПАТ
«Укрграфіт» отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря на невраховані джерела викидів
забруднюючих речовин, а саме: Цех №8
котельня вентиляція приміщення -
дефлектора 5 од.; Цех №3 корпус 2 ...
вентиляція приміщення - дефлектора 3
од., які розташовані на промисловому
майданчику ПАТ «Український графіт».
Висновок Держекоінспекції у
Запорізькій області щодо необхідності
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря на встановлені в приміщенні
утилізаційної котельної (Цех №8)
дефлектора (5 одиниць) та на встановлені
в будівлі ГРП (Цех №3 корпус 2)
дефлектора (3 одиниці) не відповідає
фактичним обставинам та є, на думку
позивача, помилковим. На виконання ст.10
Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» та «Програми
природоохоронних заходів, спрямованих
на охорону довкілля, раціональне
використання природних ресурсів та
забезпечення екологічної безпеки
міста Запоріжжя», затвердженої
рішенням Запорізької міської ради №24
від 24.12.2012, ПАТ «Укрграфіт» збудовано та
введено в експлуатацію утилізаційну
котельню, яка у складі джерела викидів
№205 виконує функцію газоочисного
обладнання. Робочим проектом
будівництва утилізаційної котельної
(Пояснювальна записка 179.021585-ПЗ, п.2.4.2) у
котельній передбачені вентиляційні
дефлектори - аеродинамічні пристрої,
які є частиною вентиляційної системи.
Дефлектори призначені для
встановлення на витяжних
вентиляційних шахтах для посилення
тяги під дією повітря, попереджають
утворенню зворотної тяги у
вентиляційному каналі та підвищують
ефективність систем вентиляції.
Конструкція дефлектора складається з
циліндра, дифузора та зонтика (захищає
від попадання дощу та снігу). Проект
будівництва утилізаційної котельної
ПАТ «Укрграфіт» був погоджений в усіх
необхідних державних органах. Зокрема,
наявний позитивний висновок Державної
екологічної експертизи, проведеної
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області, та висновок
Запорізької обласної СЕС, тому
котельня відповідає встановленим
вимогам законодавства, у тому числі,
природоохоронного. Погоджуючи Робочий
проект будівництва утилізаційної
котельної, уповноважений орган, що
реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, визнав, що єдиним джерелом
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря утилізаційної
котельної є димова труба (джерело №205).
Жодних інших джерел викидів
утилізаційна котельня у своєму складі
не має. Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області 13.02.2006 видано ПАТ
«Укрграфіт» дозвіл №-16 на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами, який
переоформлено 03.05.2012 у зв'язку із зміною
найменування підприємства, з терміном
дії до 25.06.2014. Після будівництва
утилізаційної котельної, проведено
інвентаризацію джерел викидів з
урахуванням змін газоочисного
обладнання по джерелу №205, й 25.01.2013
Міністерством екології та природних
ресурсів України видано дозвіл на
викиди №-16а. Кількість джерел
викидів ПАТ «Укрграфіт» не змінилася.
Утилізаційну котельню та її складові
до джерел викидів не було віднесено.
Новим дозволом лише внесені зміни по
стаціонарному джерелу викидів №205 у
частині встановленого на джерелі
газоочисного обладнання (рукавні
фільтри котельної) та затверджених
граничнодопустимих викидів. Таким
чином, утилізаційна котельня у цілому
врахована у діючому дозволі на викиди у
складі джерела викидів №205 та виконує
функцію газоочисного обладнання.
Вентиляційні дефлектори, встановлені у
приміщенні утилізаційної котельної, є
лише елементами загальнообмінної
вентиляції та призначені для
забезпечення на робочих місцях
обслуговуючого персоналу оптимальних
параметрів мікроклімату (вологість,
температура повітря та інше). Виділення
будь-яких забруднюючих речовин через
системи загальнообмінної вентиляції
проектом не передбачено, у зв'язку з
тим, що такі джерела виділення у
приміщенні відсутні. Через встановлені
у будівлі ГРП (газорозподільний пункт)
Цех №3 корпус 2 вентиляційні дефлектори
(3 одиниці) викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря також не
відбуваються, оскільки у приміщеннях
ГРП взагалі відсутнє обладнання, що
виділяє забруднюючі речовини у
штатному режимі під час експлуатації.
Пунктом 4 Припису зобов'язано ПАТ
«Укрграфіт» виконати: п.2.4.11, п.2.4.12,
п.2.4.13, п.2.4.15 умов та вимог дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря №-16. Як
обґрунтування цієї вимоги
Держекоінспекція у Запорізькій
області посилається на ст.ст.10, 33 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря». Позивач, посилаючись на
вимоги п.1.2 «Інструкції щодо вимог
пожежної безпеки під час проектування
автозаправних станцій», затвердженої
наказом Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи №376 від
06.12.2005, зазначає, що передбачене
проектною документацією технологічне
обладнання АЗС ПАТ «Український
графіт» відповідає вимогам
природоохоронного законодавства,
дозволено до використання, а отже,
експлуатується ПАТ «Укрграфіт»
правомірно. Невід'ємною частиною
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря є звіт з
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин, коригування та доповнення до
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин та документи, в яких
обґрунтовуються обсяги викидів. У свою
чергу, документами, в яких
обґрунтовуються обсяги викидів,
визначається перелік заходів щодо
скорочення викидів забруднюючих
речовин, які обов'язкові до виконання
суб'єктом господарювання. Так, у
розділі 13 обґрунтовуючих документів
міститься перелік заходів щодо
скорочення викидів забруднюючих
речовин, які обов'язкові до виконання
ПАТ «Український графіт». Зокрема,
встановлені: вид заходу, орієнтовані
витрати на їх проведення, терміни
виконання заходів та очікувані
результати. Такі заходи, як
встановлення на діючому
технологічному обладнанні АЗС
обладнання, яке перелічене у пп.2.4.11,
2.4.12, 2.4.13, 2.4.15 дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря №-16, у зазначеному
переліку відсутні. Оскільки дозволом
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря не передбачено
обов'язкове виконання зазначених
заходів, у тому числі, вид заходу,
орієнтовані витрати на їх проведення,
терміни виконання заходів та очікувані
результати, пункти 2.4.11, 2.4.12, 2.4.13, 2.4.15
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря №-16 носять
рекомендаційний характер. Слід
зазначити, що встановити на АЗС
обладнання, яке перелічене у пп.2.4.11,
2.4.12, 2.4.13, 2.4.15 дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря №-16, технологічно не
виявляється можливим, оскільки воно є
несумісним з основним технологічним
обладнанням АЗС. Таким чином, на думку
позивача, відсутні законодавчі
підстави для виконання ПАТ
«Український графіт» оскарженого
Припису у частині: пункт 1 (в повному
обсязі); пункт 2 (в частині отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря на вентиляційні
дефлектори); пункт 4 (в повному обсязі).
Відповідно, припис Держекоінспекції у
Запорізькій області №069/07-П від 05.03.2014 у
цій частині є протиправним та підлягає
скасуванню.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги у
повному обсязі, просили позов
задовольнити.

Відповідачем подано письмові
заперечення (т.3, а.с.124) в яких зазначено,
що посилання позивача на відсутність
його обов'язку з урахуванням обставин,
визначених ст.14 Закону України «Про
екологічну експертизу», не може бути
прийнято судом до уваги, оскільки
вказана норма закону передбачає
перелік об'єктів, які підлягають
державній екологічній експертизі, а не
випадки коли така експертиза
проводиться. Зазначає, що твердження
позивача про неможливість
застосування законодавства України
відносно АЗС, яка введена в
експлуатацію у 1976 році, у силу ст.5
Цивільного кодексу України є
необґрунтованими. Припис про
необхідність отримання висновку
державної екологічної експертизи
стосується отримання цього висновку
вже у період дії Закону України «Про
екологічну експертизу». На думку
відповідача, безпідставність позиції
позивача підтверджується тим, що на АЗС
підприємством отримано дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря на виконання
приписів Закону України «Про охорону
атмосферного повітря», прийнятого в 1992
році. Стосовно вимог Припису про
отримання дозволу забруднюючих
речовин відповідач зазначає, що
отримання висновку Запорізької
обласної СЕС на будівництво котельної
та висновок Державної екологічної
експертизи не мають відношення до
дозволу на викиди забруднюючих
речовин. Відповідач посилаючись на п.1.3,
1.4 «Інструкції про зміст та порядок
складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві», затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України №7 від 10.02.1995, зазначає, що
зазначені у приписі дефлектори не були
досліджені позивачем та не були
внесені до інвентаризації викидів.
Разом з тим, до інвентаризації
підприємства як джерела викидів
внесені інші дефлектори, наявні на
цехах позивача, що свідчить про те, що
дефлекторами здійснюються викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря. Отже, йдеться саме про
невраховані джерела викидів у дозволі
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря з вини позивача.
Щодо вимог Припису у частині виконання
умов дозволу відповідач вважає, що з
умовами дозволу позивач ознайомлений у
момент отримання дозволу та у разі
незгоди з цими умовами мав можливість
оскаржити їх. Держекоінспекція у
Запорізькій області здійснює
державний контроль за виконанням
дозволу та його умов. Таким чином,
посилання позивача в цій частині є
необґрунтованими.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував з
підстав, викладених в Акті перевірки
дотримання ПАТ «Український графіт»
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 26.02.2014, вважав
всі порушення підтвердженими цим
Актом, просив у задоволенні позову
відмовити.

Сторони, під час розгляду справи, у
судовому засіданні повідомили, що ними
надано всі необхідні документи для
вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення представників
позивача, заперечення представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, суд з'ясував наступне.

У дослідженому судом Акті перевірки
дотримання ПАТ «Український графіт»
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами від 26.02.2014 (а.с.14-23),
зокрема, у п.1.1 детального опису
виявленого порушення зазначено:
«Відсутній висновок державної
екологічної експертизи згідно
переліку видів діяльності та об'єктів,
що становлять підвищену екологічну
небезпеку під час здійснення
господарської діяльності ПАТ
«Український графіт». Висновок
державної екологічної експертизи на
АЗС не надано» - це є порушенням ст.39
Закону України «Про екологічну
експертизу», ст.29 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», «Переліку видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №554 від 27.07.1995.

У п.2.1 детального опису виявленого
порушення вказаного Акту перевірки
зазначено: «Встановлені невраховані
джерела викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, які експлуатуються
підприємством та здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу на викиди, а саме
Цех №8 котельня вентиляція приміщення -
дефлектора 5 од. […], Цех №3 корпус 2 […]
вентиляція приміщення - дефлектора 3
од.», що є порушенням абз.2 ч.1 ст.10, ч.5
ст.11 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря».

Також, у п.2.2 детального опису
виявленого порушення цього ж Акту
перевірки відповідачем зазначено:
«Невиконання п.2.1.6.2, п.2.1.6.3, п.2.4.11, п.2.4.12,
п.2.4.13, п.2.4.15, умов та вимог дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря №-16.
Невиконання п.2.1.6.1, п.2.1.6.2, умов та вимог
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря №-16г» - це є
порушенням абз.2 ч.1 ст.10 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»,
«Порядку проведення та оплати робіт,
пов'язаних з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців,
які отримали такі дозволи»,
затвердженого 13.03.2002 постановою
Кабінету Міністрів України №302.

Відповідно до п.«е» ст.20-2 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить: надання обов'язкових до
виконання приписів щодо усунення
виявлених порушень вимог
законодавства з питань, що належать до
його компетенції, та здійснення
контролю за їх виконанням.

У виданому співробітниками
відповідача Приписі №069/07-П від 05.03.2014
(а.с.29), зокрема, зазначено: «…
Приписуємо: 1.Отримати висновок
державної екологічної експертизи на
АЗС, яка розташована на промисловому
майданчику ПАТ «Український графіт» за
адресою: 69600, м.Запоріжжя, вул.Північне
шосе, 20; термін виконання - 07.04.2014;
обґрунтування - Закон України «Про
екологічну експертизу», «Перелік видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку»,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №808 від 28.08.2013.
2.Отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря на невраховані джерела викидів
забруднюючих речовин, а саме: Цех №8
котельня вентиляція приміщення -
дефлектора 5 од. […], Цех №3 корпус 2 […]
вентиляція приміщення - дефлектора 3
од., які розташовані на промисловому
майданчику ПАТ «Український графіт» за
адресою: 69600, м.Запоріжжя, вул.Північне
шосе, 20; термін виконання - 07.04.2014;
обґрунтування - ст.ст.7,8,10,11 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря» … 4.Виконати: п.2.4.11., п.2.4.12.,
п.2.4.13., п.2.4.15., умов та вимог дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря №-16, а саме: -
п.2.4.11, обладнати та застосувати на АЗС
газоурівнювальну систему для
зменшення втрат палива під час
зливально-наливальних операцій; - п.2.4.12,
обладнати та застосувати на АЗС
паливороздавальне обладнання, яке
забезпечує уловлювання, відведення та
рекуперацію випарів, що утворюються
під час заправки. Обладнати та
застосувати на ПРК коаксіальні шланги
з системою відведення та рекуперації
випарів. Використовувати арматуру та
з'єднання на шлангах ПРК які
забезпечують повну герметичність та
виключають можливість попадання
викидів в атмосферне повітря; - п.2.4.13,
обладнати та застосувати на АЗС під час
злива палива з автоцистерн паливовозів
швидко роз'ємні муфти; - п.2.4.15, обладнати
та застосувати на обладнанні АЗС яке
призначене для збереження моторного
палива систему контролю рівня палива
або захисту від переливання …».

І. Як зазначено у ст.14 Закону
України «Про екологічну експертизу»
(прийнятий 09.02.1995, введений в дію 16.03.1995
Постановою Верховної Ради України
№46/95-ВР від 09.02.1995) державній
екологічній експертизі підлягають: 1)
державні інвестиційні програми,
проекти схем розвитку і розміщення
продуктивних сил, розвитку окремих
галузей економіки; 2) проекти
генеральних планів населених пунктів,
схем районного планування; 3)
документація по перепрофілюванню,
консервації та ліквідації діючих
підприємств, окремих цехів, виробництв
та інших промислових і господарських
об'єктів, які можуть негативно впливати
на стан навколишнього природного
середовища, в тому числі військового та
оборонного призначення; 4) проекти
законодавчих та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини в галузі
забезпечення екологічної (в тому числі
радіаційної) безпеки, охорони
навколишнього природного середовища і
використання природних ресурсів,
діяльності, що може негативно впливати
на стан навколишнього природного
середовища; 5) документація по
впровадженню нової техніки,
технологій, матеріалів і речовин (у
тому числі тих, що закуповуються за
кордоном), які можуть створити
потенційну загрозу навколишньому
природному середовищу; 6) документація
щодо генетично модифікованих
організмів, що призначаються для
використання у відкритій системі.
Відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад державній
екологічній експертизі можуть
підлягати екологічні ситуації, що
склалися в окремих населених пунктах і
регіонах, а також діючі об'єкти та
комплекси, в тому числі військового та
оборонного призначення, що мають
значний негативний вплив на стан
навколишнього природного середовища.

Отже, Законом України «Про екологічну
експертизу» визначено, що проведення
державної екологічної експертизи є
обов'язкове при впровадженні
(проектуванні, введенні в експлуатацію)
об'єктів експертизи.

При цьому, діючі об'єкти, які введені у
дію до набрання чинності Законом
України «Про екологічну експертизу»,
підлягають державній екологічній
експертизі відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад.

Після прийняття Закону України «Про
екологічну експертизу» постановою
Кабінету Міністрів України №554 від
27.07.1995 (на час прийняття припису
втратила чинність) затверджений
«Перелік видів діяльності та об'єктів,
що становлять підвищену екологічну
небезпеку». Автозаправні станції (АЗС)
включені цей Перелік у 2001 році
постановою Кабінету Міністрів України
№142 від 14.02.2001. На день прийняття
спірного Припису діє «Перелік видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку»,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України №808 від 28.08.2013.

У п.1 постанови Кабінету Міністрів
України №808 від 28.08.2013 зазначено, що
відповідно до частини третьої статті 13
Закону України «Про екологічну
експертизу» Кабінет Міністрів України
постановляє: затвердити перелік видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку, який
додається.

У самому «Переліку видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку», затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
№808 від 28.08.2013, за п.21 зазначено:
Автозаправні станції та комплекси, а
також автогазонаповнювальні
компресорні станції, автомобільні
газозаправні станції зрідженого газу.

У ч.3 ст.13 Закону України «Про
екологічну експертизу» зазначено, що
здійснення державної екологічної
експертизи є обов'язковим для видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку.
Перелік видів діяльності та об'єктів,
що становлять підвищену екологічну
небезпеку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України за поданням
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони навколишнього
природного середовища, і центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я.

Судом досліджено Паспорт
автозаправної станції,
Експертно-технічні висновки за
результатами обстеження технічного
стану металу резервуарів (т.2, а.с.184-259;
т.3, а.с.1-21).

Як випливає з Рішення Конституційного
Суду України від 09.02.1999 за №1/99-рп, ч.1
ст.58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Звідси, на час введення в експлуатацію
АЗС (інв.№1010704) по Північному шосе, 20 у
м.Запоріжжі - у 1976 році Закон України
«Про екологічну експертизу» (прийнятий
09.02.1995, введений в дію 16.03.1995 Постановою
Верховної Ради України №46/95-ВР від
09.02.1995) - не існував; нормативні вимоги
до АЗС на день введення в експлуатацію -
дотримані.

Відповідачем не спростовано не
відповідність АЗС вимогам нормативних
документів.

Також, відповідачем не надано до
суду рішень Кабінету Міністрів
України, Виконавчого комітету
Запорізької міської ради щодо
підлягання державній екологічній
експертизі АЗС (інв.№1010704) по
Північному шосе, 20 у м.Запоріжжі, що
належить позивачу.

З урахуванням зазначеного, суд
погоджується з думкою позивача, що АЗС
ПАТ «Український графіт» відповідно до
норм права за наведених обставин не є
об'єктом державної екологічної
експертизи.

Звідси, п.1 Припису №069/07-П від 05.03.2014 є
протиправним та підлягає скасуванню.

ІІ. Відповідно до ч.2 ст.7 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря» для діючих і тих, що
проектуються, окремих типів обладнання
і споруд залежно від часу розроблення
та введення у дію, наявності наукових і
технічних розробок, економічної
доцільності встановлюються: норматив
гранично допустимого викиду
забруднюючої речовини стаціонарного
джерела; технологічні нормативи
допустимих викидів забруднюючих
речовин або їх суміші, які визначаються
у місці їх виходу з устаткування.

Нормативи гранично допустимих рівнів
впливу на атмосферне повітря
встановлюються для кожного
стаціонарного джерела по всіх
створюваних ним видах фізичних і
біологічних факторів (ч.1 ст.8 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря»).

У ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» зазначено, що
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані:
здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо.

Викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися на
підставі дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до першої групи, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища, за погодженням
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері санітарного та епідемічного
благополуччя населення (ч.6 ст.11 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря»).

Строк дії дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до першої групи, -
сім років, об'єкт якого належить до
другої групи, - десять років, об'єкт
якого належить до третьої групи, -
необмежений (ч.8 ст.11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»).

Судом досліджено: Робочий проект
будівництва утилізаційної котельної
(Пояснювальна записка 179.021585-ОВОС);
Паспорт установки очистки газу,
Загальний звіт за результатами
розрахунку Розрахункові модулі
системи «ЕОЛ+» автоматизованої системи
розрахунку забруднення атмосфери;
Відомість робочих креслень основного
комплекту марки ОВ (т.1, а.с.82-110; т.2,
а.с.10-101).

У листі ТОВ «ВЕРТОН-СЕРВІС» (вих.№116 від
11.04.2014), зазначено, що при проведенні
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин за Договором №804/28935/29 від 20.02.2012
виконано обстеження збудованої на
підприємстві парової котельної і
встановлених 3 однакових
котлів-утилізаторів типа РК-25-1,4/320.
Гази, які відходять від
котлів-утилізаторів, через загальний
газохід подається на очищення від пилу
(попіл) до рукавних фільтрів типа
ФРИР-1200, а далі - об'єднуються до
загального газоходу і викидаються у
атмосферу скрізь існуючу димову трубу
(джерело 205). При проведенні прямих
інструментальних вимірів на природній
вентиляції (дефлекторах) концентрації
взвішаних речовин (пилу) визначити не
вдалось - вони виявились нижчими
діапазону виміру (т.3, а.с.41).

Утилізаційна котельня в цілому
врахована у Дозволі №-16 виданому
26.06.2009 на викиди у складі джерела
викидів №205 та виконує функцію
газоочисного обладнання. Відповідно до
технічної документації, дослідженої
судом, Паспорту установки очистки газу
всі забруднюючі речовини (димові гази
від прокалювальних печей, які є
джерелом утворення викидів) відходять
на котли-утилізатори з подальшою їх
очисткою від пилу у рукавних фільтрах
та викидаються через зазначене в
дозволі на викиди №-16 від 03.05.2012 та
№-16а від 25.01.2013 стаціонарне
джерело викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря №205 - цегляну трубу
висотою 100 метрів для відводу димових
газів. На встановлені системи
газоочищення в складі комплексу
утилізаційної котельної (рукавні
фільтри ФРІР-1200 №№1,2,3) оформлені
паспорти та проведена їх постановка на
облік у Державній екологічній
інспекції в Запорізькій області. Це ж
підтверджується й Інвентарними
картками на обладнання утилізаційної
котельної (т.3, а.с.116-121).

Відповідно до п.1.1 «Інструкції про
зміст та порядок складання звіту
проведення інвентаризації викидів
забруднюючих речовин на підприємстві»,
затвердженої 10.02.1995 наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України №7, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за
№61/597, Інструкція про зміст та порядок
складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві (далі -
Інструкція) містить в собі методичні
вказівки по змісту та оформленню
необхідних документів для створення
звіту по інвентаризації викидів
забруднюючих речовин, які утворюються
на підприємстві з урахуванням
технологічного процесу та його
особливостей.

Як зазначено у п.1.3 «Інструкції про
зміст та порядок складання звіту
проведення інвентаризації викидів
забруднюючих речовин на підприємстві»,
застосування даної Інструкції
обов'язкове при проведенні
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин виробничими об'єднаннями і
промисловими підприємствами,
організаціями і установами (далі -
підприємства), які мають викиди
забруднюючих речовин в атмосферу,
незалежно від відомчого
підпорядкування і форм власності.

Згідно з п.1.4 «Інструкції про зміст та
порядок складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві»
інвентаризація включає в себе
характеристику технології,
газоочисних установок з точки зору
утворення і відведення забруднюючих
речовин, визначення параметрів
стаціонарних джерел викидів, а також
характеристику неорганізованих
джерел. Інвентаризація викидів
забруднюючих речовин може проводитись
як в повному обсязі, так і вибірково по
визначенню параметрів окремих джерел
утворення або викидів, визначенню
якісних і кількісних характеристик
окремих забруднюючих речовин, що
відводяться в атмосферне повітря при
експлуатації технологічного
обладнання.

Обсяг інвентаризації викидів
визначається залежно від поставленої
мети у відповідності з вимогами
законодавчих актів та нормативних
документів по даному питанню (п.1.5
«Інструкції про зміст та порядок
складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві»).

Згідно з п.1.8 «Інструкції про зміст та
порядок складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві»
інвентаризацію викидів забруднюючих
речовин підприємство проводить в
строки, встановлені Кабінетом
Міністрів України, рішеннями місцевих
органів державної виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування,
органів Мінекобезпеки України. У
випадку зміни параметрів джерел
викидів, зареєстрованих у звіті по
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин, підприємство, при
необхідності, проводить
інвентаризацію викидів в повному
обсязі або вибірково без відповідних
вказівок вищезазначених органів і
представляє звіт в органи
Мінекобезпеки України.

Відповідач не надав до суду доказів
вимог Держекоінспекції у Запорізькій
області проведення інвентаризації ПАТ
«Український графіт» викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, як то передбачено п.1.8
«Інструкції про зміст та порядок
складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві».

Звідси, суд вважає безпідставним
твердження відповідача про
недодержання ПАТ «Український графіт»
вимог п.1.3, п.1.4 «Інструкції про зміст та
порядок складання звіту проведення
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин на підприємстві» при
інвентаризації джерел викидів.

Як пояснив у судовому засіданні
представник позивача Калашник Ю.В. та
підтверджується Робочим проектом
будівництва утилізаційної котельної,
через встановлені в будівлі ГРП
(газорозподільний пункт) Цеху №3 корпус
2 вентиляційні дефлектори (3 одиниці)
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря - не здійснюється,
оскільки в приміщеннях ГРП відсутнє
обладнання, що виділяє забруднюючі
речовини в штатному режимі під час
експлуатації.

Відповідачем документально не
доведено зворотного.

Оскільки стаціонарним джерелом впливу
на атмосферне повітря у розумінні ч.1
ст.8 Закону України «Про охорону
атмосферного повітря» є лише цегляна
труба висотою 100 метрів для відводу
димових газів - джерело №205, то
вентиляційні дефлектори, встановлені в
приміщенні утилізаційної котельної (на
які відповідач вимагає у приписі
отримати дозвіл на викиди), є
елементами загальнообмінної
вентиляції та призначені для
забезпечення на робочих місцях
обслуговуючого персоналу оптимальних
параметрів мікроклімату і, як наслідок,
не є стаціонарними джерелами впливу на
атмосферне повітря.

Тому, на думку суду, вентиляційні
дефлектори не будучи стаціонарними
джерелами впливу на атмосферне повітря
- не потребують отримання дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря.

З урахуванням зазначеного, п.2 Припису
№069/07-П від 05.03.2014 у частині: «Отримати
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря на невраховані
джерела викидів забруднюючих речовин,
а саме: Цех №8 котельня вентиляція
приміщення - дефлектора 5 од. …, Цех №3
корпус 2 … вентиляція приміщення -
дефлектора 3 од., які розташовані на
промисловому майданчику ПАТ
«Український графіт» за адресою: 69600,
м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 20» - є
протиправним та підлягає скасуванню.

ІІІ. У ч.1 ст.10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
зазначено, що підприємства, установи,
організації та громадяни - суб'єкти
підприємницької діяльності, що
здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан, зобов'язані: здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів
викидів забруднюючих речовин і
зменшення впливу фізичних факторів;
забезпечувати безперебійну ефективну
роботу і підтримання у справному стані
споруд, устаткування та апаратури для
очищення викидів і зменшення рівнів
впливу фізичних та біологічних
факторів; здійснювати контроль за
обсягом і складом забруднюючих
речовин, що викидаються в атмосферне
повітря, і рівнями фізичного впливу та
вести їх постійний облік; […].

Як зазначено у ст.33 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», особи,
винні у: порушенні прав громадян на
безпечне для життя і здоров'я
навколишнє природне середовище;
перевищенні нормативів допустимих
викидів забруднюючих речовин
стаціонарних джерел в атмосферне
повітря та нормативів гранично
допустимого впливу фізичних та
біологічних факторів стаціонарних
джерел; перевищенні нормативів вмісту
забруднюючих речовин у відпрацьованих
газах пересувних джерел; викидах
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу спеціально
уповноважених на те органів виконавчої
влади відповідно до закону;
перевищенні обсягів викидів
забруднюючих речовин, встановлених у
дозволах на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря;
недотриманні вимог, передбачених
дозволом на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря;
провадженні незаконної діяльності, що
негативно впливає на погоду і клімат;
впровадженні відкриттів, винаходів,
раціоналізаторських пропозицій, нових
технічних систем, речовин і матеріалів,
а також закупівлі в інших державах та
експлуатації технологічного
устаткування, транспортних засобів та
інших об'єктів, які не відповідають
вимогам, встановленим законодавством
про охорону атмосферного повітря;
порушенні встановлених законодавством
правил складування та утилізації
промислових і побутових відходів,
транспортування, зберігання і
застосування пестицидів і
агрохімікатів, що спричинило
забруднення атмосферного повітря;
проектуванні і будівництві об'єктів з
порушенням встановлених
законодавством норм та вимог до
охорони атмосферного повітря;

невиконанні розпоряджень та приписів
органів, які здійснюють державний
контроль у галузі охорони атмосферного
повітря; ненаданні передбаченої
законодавством своєчасної, повної та
достовірної інформації про стан
атмосферного повітря, викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, джерела забруднення, а також
приховуванні або перекрученні
відомостей про стан атмосферного
повітря, викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, екологічну
обстановку, яка склалася внаслідок
забруднення атмосферного повітря;
недотриманні норм екологічної безпеки,
державних санітарних норм при
проектуванні, розміщенні, будівництві
та введенні в експлуатацію нових і
реконструйованих підприємств, споруд
та інших об'єктів, удосконаленні
існуючих і впровадженні нових
технологічних процесів та
устаткування, - несуть
відповідальність згідно з законом.
Законами може бути встановлена
відповідальність і за інші види
правопорушень в галузі охорони
атмосферного повітря. Спори з питань
охорони атмосферного повітря
вирішуються у встановленому законом
порядку.

Судом досліджено Дозвіл №-16,
виданий Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області 26.06.2009 (на 5 років,
до 25.06.2014), до якого додаються «Умови та
вимоги, які встановлюються в дозволі та
дозволені обсяги викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами», в яких, серед
іншого, зазначено: «… 2.4 Вимоги, які
встановлюються для неорганізованих
джерел … 2.4.11 Для зменшення втрат
палива під час зливально-наливальних
операцій на АЗС повинна
застосовуватися газоурівнювальна
система (ГУС) (дві шланги: один - для
закачування в ємкість зберігання з
автоцистерни бензину та дизельного
палива (рідкої фази), другий - для
відкачки з ємкості зберігання в
автоцистерну парової фази). 2.4.12 На АЗС
для наливання палива у паливні баки
автомобілів (або іншу тару) необхідно
застосовувати паливороздавальне
обладнання, яке забезпечує
уловлювання, відведення та рекуперацію
випарів, що утворюються під час
заправки. Для ПРК необхідно
застосовувати коаксіальні шланги з
системою відведення та рекуперації
випарів. Арматура та з'єднання на
шлангах ПРК повинна забезпечувати
повну герметичність та виключати
можливість попадання викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря. 2.4.13 Для злива палива з
автоцистерни паливовозів в резервуар
необхідно використовувати
швидкороз'ємні муфти. 2.4.14 Не допускати
розгерметування резервуарного
обладнання АЗС, яке встановлене у
технологічних колодязях ОЗП для
запобігання викидам летких фракцій
палива. 2.4.15 На АЗС обладнання для
збереження моторного палива (ОЗП)
повинно включати систему контролю
рівня палива або захисту від
переливання …» (т.1, а.с.126, 130).

25.01.2013 Міністерством екології та
природних ресурсів України видано ПАТ
«Український графіт» Дозвіл №-16а
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами; строк дії дозволу співпадає
з Дозволом №-16, виданим 26.06.2009 ВАТ
«Український графіт» - на 5 років, до
25.06.2014 (т.1, а.с.122).

Як зазначено у п.1.7 «Інструкції про
загальні вимоги до оформлення
документів, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами для підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців»,
затвердженої 09.03.2006 наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №108,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 29.03.2006 за №341/12215 (далі -
«Інструкція про загальні вимоги до
оформлення документів, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів, для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами для
підприємств, установ, організацій та
громадян-підприємців»), для отримання
дозволу на новостворені стаціонарні
джерела до заяви додаються пропозиції
на отримання дозволу, передбачені у
пункті 2.17 розділу 2 цієї Інструкції, за
наявності затверджених нормативів
граничнодопустимих викидів.
Затвердженими нормативами
граничнодопустимих викидів вважаються
величини викидів забруднюючих речовин
у складі проектної документації, яка
має позитивний висновок комплексної
державної експертизи, а для об'єктів,
затвердження проектів будівництва
яких у межах законодавства України не
потребує висновку комплексної
державної експертизи, - позитивні
висновки державної
санітарно-гігієнічної та державної
екологічної експертиз.

Відповідно до п.2.17 «Інструкції про
загальні вимоги до оформлення
документів, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами для підприємств, установ,
організацій та громадян-підприємців»
пропозиції на отримання дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря або змін та
доповнень до дозволу на викиди повинні
містити таку інформацію: […] термін дії
дозволу на викиди; […] перелік заходів
щодо впровадження найкращих доступних
технологій та методів керування і
скорочення викидів забруднюючих
речовин (відповідно до вимог пунктів
2.11, 2.14 цієї Інструкції); […] перелік
заходів щодо здійснення контролю за
дотриманням встановлених нормативів
граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин та умови дозволу
на викиди (відповідно до вимог пункту
2.16 цієї Інструкції); […].

Як з'ясовано судом, у Дозволі №-16,
виданому 26.06.2009 ВАТ «Український
графіт» на 5 років (до 25.06.2014), та в
«Умовах та вимогах, які встановлюються
в дозволі та дозволені обсяги викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами» до
цього Дозволу відсутні терміни
виконання заходів щодо впровадження
найкращих доступних технологій та
методів керування і скорочення викидів
забруднюючих речовин, рівно як й інших
заходів.

Разом з цим, у Приписі відповідача
№069/07-П від 05.03.2014 зазначено конкретний
строк для виконання п.2.4.11, п.2.4.12, п.2.4.13,
п.2.4.15 умов та вимог Дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря №-16 - 07.04.2014, що суперечить
самим умовам Дозволу №-16,
виданому 26.06.2009 ПАТ «Український
графіт».

Відповідач нормативно та
документально не довів причину
встановлення строку виконання п.2.4.11,
п.2.4.12, п.2.4.13, п.2.4.15 умов та вимог дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря №-16 саме до
07.04.2014, а не у інший строк.

Оскільки Дозвіл №-16, виданий
26.06.2009 (Дозвіл №-16а виданий 25.01.2013)
на 5 років, до 25.06.2014, то зменшення
відповідачем Приписом №069/07-П від 05.03.2014
строку виконання вище вказаних умов та
вимог до 07.04.2014, на думку суду, є не
обґрунтованим.

Таким чином, п.4 Припису №069/07-П від
05.03.2014 є протиправним та підлягає
скасуванню.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС
України суд оцінивши докази, які є у
справі, в їх сукупності приходить до
висновку, що: пункт 1; пункт 2 у частині
вимог отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря на невраховані джерела викидів
забруднюючих речовин: Цех №8 котельня
вентиляція приміщення - дефлектора 5
од., Цех №3 корпус 2 вентиляція
приміщення - дефлектора 3 од., які
розташовані на промисловому
майданчику ПАТ «Український графіт» за
адресою: 69600, м.Запоріжжя, вул.Північне
шосе, 20; пункт 4 Припису №069/07-П прийняті
05.03.2014 відповідачем необґрунтовано, без
урахування всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, не
розсудливо, а отже є не правомірними і
підлягають скасуванню.

Згідно з ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського
кодексу України, органи державної
влади і посадові особи зобов'язані
здійснювати інспектування та
перевірки діяльності суб'єктів
господарювання неупереджено,
об'єктивно і оперативно, дотримуючись
вимог законодавства, поважаючи права і
законні інтереси суб'єктів
господарювання.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню. Доводи
відповідача не приймаються судом до
уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис Державної екологічної
інспекції у Запорізькій області №069/07-П
від 05.03.2014 у частині: - пункт 1 (в повному
обсязі); - пункт 2 (в частині: «Отримати
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря на невраховані
джерела викидів забруднюючих речовин,
а саме: Цех №8 котельня вентиляція
приміщення - дефлектора 5 од. …, Цех №3
корпус 2 … вентиляція приміщення -
дефлектора 3 од., які розташовані на
промисловому майданчику ПАТ
«Український графіт» за адресою: 69600,
м.Запоріжжя, вул.Північне шосе, 20»); -
пункт 4 (в повному обсязі).

Присудити на користь Публічного
акціонерного товариства «Український
графіт» з Державного бюджету України
судові витрати у сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили у строк та
порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС
України.

Постанова суду першої інстанції
оскаржується у строк та порядок
встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі
30.05.2014.

Суддя
О.О. Прасов