Справа № 810/5353/13-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.,

за участю секретаря
Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Білій Церкві Київської області
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в місті Білій Церкві Київської
області про скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_2 звернулася
до Київського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Білій Церкві Київської області
про визнання протиправною та
скасування вимог відповідача про
сплату боргу від 31 липня 2013 року № Ф-1868,
якою позивачеві визначено до сплати
заборгованість по єдиному внеску у
розмірі 1 698, 23 грн. та від 31 липня 2013
року № Ф - 1865, якою позивачеві необхідно
сплатити заборгованість по єдиному
внеску у розмірі 4 572, 42 грн.

Постановою Київського
окружного адміністративного суду від 30
жовтня 2013 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
вимоги управління Пенсійного фонду
України в місті Білій Церкві Київської
області від 31 липня 2013 року № Ф-1868 та №
Ф-1865 про сплаті заборгованості по
єдиному внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Не погоджуючись із
вказаним судовим рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову, якою
відмовити у задоволенні позову. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що судом
першої інстанції були неповно
з'ясовані обставини, що мали суттєве
значення для вирішення справи та
допущені порушення норм
процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ у
місті Білій Церкві Київської області
та отримує пенсію за віком. Також
позивач є особою, яка постійно проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, має
відповідне посвідчення Серії НОМЕР_1.

13 жовтня 1994 року позивач зареєстрована
як фізична особа-підприємець
виконавчим комітетом Білоцерківської
міської ради Київської області та є
платником єдиного податку.

Управлінням Пенсійного фонду України у
місті Білій Церкві Київської області 31
липня 2013 року ФОП ОСОБА_2. направлені
вимоги № Ф - 1868 та № Ф - 1865 про сплату
боргу з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до вказаних вимог, у
позивача утворилася заборгованість зі
сплати такого єдиного внеску за 2013 рік
у сумі 6 270, 65 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
управління Пенсійного фонду України в
місті Білій Церкві Київської області,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що так як в силу положень пункту 4
частини першої статті 4 Закону України
від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
позивач є звільненим від сплати
єдиного соціального внеску, вимоги
територіального органу Пенсійного
фонду щодо сплати недоїмки за єдиним
внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування є
незаконними і підлягають скасуванню
судом.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

У відповідності з п. 4 ч.1
ст. 4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на державне соціальне
страхування», платником єдиного внеску
є фізичні особи-підприємці, в тому
числі ті, які обрали спрощену систему
оподаткування та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Частиною 4 статті 4
цього Закону передбачено, що особи,
зазначені в п. 4 ч.1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Даним Законом
передбачені такі види пенсійних
виплат, як пенсія за віком, пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання ( в т. ч. каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства) та пенсія у зв'язку з втратою
годувальника. Умови її призначення за
віком визначені ст. 26 зазначеного
Закону.

Це вказує на те, що від
сплати єдиного внеску звільняються
пенсіонери, пенсія яких призначена
відповідно до положень ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

Відповідно до ч. 1 ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі -
Закон України № 796) особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.
14 Закону України № 796 для встановлення
пільг і компенсацій визначаються такі
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи:
особи, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони станом на
01.01.1993 прожили або відпрацювали чи
постійно навчалися у цій зоні не менше
чотирьох років, - категорія 4.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачу пенсія
призначена на підставі статті 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Дана обставина лише підтверджує той
факт, що позивач вийшов на пенсію саме
за віком, хоч і на пільгових умовах, що і
зазначається у його пенсійному
посвідченні.

Колегія суддів
вважає, що знижений граничний вік
виходу на пенсію осіб, які підпадають
під дію ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не є підставою для
висновку про виплату пенсії позивачу з
інших підстав і він є пенсіонером в
розумінні визначення поняття
«пенсіонер», яке зазначено у Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

А тому на
позивача, як на пенсіонера в розумінні
норм вищенаведеного Закону,
поширюються положення ч. 4 ст. 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». З огляду на те,
що такі пенсіонери за віком можуть бути
платниками єдиного соціального внеску
виключно на добровільних засадах, суд
першої інстанції при розгляді даної
справи обґрунтовано дійшов до висновку
про неправомірність дій відповідача
щодо зобов'язання позивача сплачувати
єдиний соціальний внесок.

Крім того, колегія
суддів зазначає, що згідно з ч. 7 ст. 1
Закону України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» (далі -
Закон № 3609-VI) ст. 4 Закону № 2464-VI
доповнено ч. 4, згідно з якою особи, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу і
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов]язкового державного
соціального страхування.

Ці зміни відповідно до
ч. 1 розділу II Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 3609-VI набули чинності
з дня, наступного за днем його
опублікування, а саме з 06.08.2011.

Положення статті 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» потрібно розуміти в
контексті з положеннями статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». А відтак, пенсія за віком
може бути надана особі яка не досягла
пенсійного віку, встановленого Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
умови, якщо остання працювала або
проживала на територіях
радіоактивного забруднення.

Аналогічна
позиція викладена у постановах Вищого
адміністративного суду України від
04.04.2013 у справі К/800/8411/13 та від 26.03.2013 у
справі К/9991/72976/12.

Таким чином,
вимоги від 31 липня 2013 року № Ф - 1868 та №
Ф - 1865 про сплату недоїмки за єдиним
внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі 6
270, 65 грн. є незаконними і підлягають
скасуванню.

Враховуючи
викладене, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог в повному обсязі, а тому
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Відповідно до частини 1
статті 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Білій Церкві Київської області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.