Справа № П/811/1108/14
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/1108/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд
у складі: головуючого - судді
за участю секретаря -
за участю представників:
позивача - Бойка Г.А., Гончаренка В.О.,
відповідача - Кравчини
"Інтерагроком - К" - Краснощокова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за адміністративним позовом
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Боківський" до
Реєстраційної служби Долинського
районного управління юстиції
Кіровоградської області, треті особи,
які не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтерагроком - К",
ОСОБА_5 про визнання протиправним та
скасування рішення, -
Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №10371771
від 28.01.2014 року, прийняте державним
реєстратором Реєстраційної служби
Долинського районного управління
юстиції Кіровоградської області
Кравчиною Сергієм Миколайовичем
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що між СВК
"Боківський" та ОСОБА_5 03.01.2010 р. укладено
договір оренди земельної ділянки №59,
площею 6,49 га, кадастровий номер
зареєстрований у Долинському
районному відділі КРФ ДП "ЦДЗК". З
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно 14.04.2014 р.
позивачу стало відомо, що державним
реєстратором Долинського РУЮ Кравчина
С.М. зареєстровано договір оренди
вищезазначеної земельної ділянки,
укладений 10.10.2013 р. між ОСОБА_5 та ТОВ
"Інтерагроком - К". Позивач вважає, що
відповідач не мав права приймати
рішення щодо державної реєстрації
договору оренди земельної ділянки,
оскільки заявлене право вже
зареєстроване у Державному реєстрі
прав, що свідчить на думку позивача, про
незаконність рішення державного
реєстратора про реєстрацію права
оренди земельної ділянки.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги, з
наведених підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні та в письмових запереченнях
позовні вимоги не визнав та зазначив,
що при прийнятті рішення про державну
реєстрацію договору оренди землі від
10.10.2013 р., укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ
"Інтерагроком - К", діяв у відповідності
до норм Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень". При цьому
зазначав, що відповідно до отриманої
інформації з реєстру - відомості про
зареєстровані інші речові права на
земельну ділянку відсутні. Крім того,
інформація про відсутність реєстрації
права оренди земельної ділянки з СВК
"Боківський" підтверджено Витягом з
Державного земельного кадастру номер
НВ - 013 від 26.12.2013 року наданого на
запит власника земельної ділянки. Так
як у поданому витягу не було визначено
відомостей про оренду земельної
ділянки, державним реєстратором було
зроблено висновок, що такі відомості
про дану земельну ділянку відсутні. При
цьому також зазначав, що в договорі
оренди землі від 03.01.2010 р. не зазначено
кадастрового номеру земельної ділянки
та не вірно вказано площа, у зв'язку з
цим не можливо ідентифікувати дану
земельну ділянку. Отже, при прийняті
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень державний реєстратор не
знав і не міг знати про наявність
зареєстрованого договору оренди
земельної ділянки укладеного між СВК
"Боківський" та ОСОБА_5, а тому просив в
задоволенні позову відмовити. (а.с.44-46)

Представник третьої особи - ТОВ
"Інтерагроком - К" в судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
державний реєстратор правомірно за
наявності усіх передбачених
законодавством документів здійснив
реєстрацію речових прав оренди на
підставі договору між власником
земельної ділянки та ТОВ "Інтерагроком
- К".

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилася, про дату час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи - ТОВ
"Інтерагроком - К", дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Сільськогосподарський виробничий
кооператив "Боківський" зареєстрований
Долинською районною державною
адміністрацією Кіровоградської
області 15.03.2000 року як юридична особа
(а.с.5).

05 січня 2001 року Кіровською сільською
радою Долинського району
Кіровоградської області видано
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІ-КР №009017
ОСОБА_5, за змістом якого їй передана у
приватну власність земельна ділянка
площею 6,49 га, розташована на території
Кіровської сільської ради Долинського
району Кіровоградської області,
ділянка НОМЕР_1, кадастровий номер
№:02:00:0707 (а.с.6-7).

03 січня 2010 року між СВК "Боківський"
(орендар) та ОСОБА_5 (орендодавець)
укладено договір оренди землі №59 для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 6,49 га, строком на 10
років (а.с.8-9). Договір зареєстровано у
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі
Кіровоградською регіональною філією
ДП "Центр ДЗК" 29 листопада 2010 року за
№59 (а.с.41-43)

Пунктами 37, 38, 39, 40 вказаного договору
передбачено що дія договору
припиняється у разі: закінчення строку,
на який його було укладено; придбання
орендарем земельної ділянки у
власність; викупу земельної ділянки
для суспільних потреб або примусового
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності в порядку,
встановленому законом; ліквідації
юридичної особи - орендаря; в інших
випадках встановлених законом. Дія
Договору припиняється шляхом його
розірвання за: взаємною згодою сторін;
рішення суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених Договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом. Розірвання
Договору оренди землі в
односторонньому порядку допускається.
Умовами розірвання договору в
односторонньому порядку є: дострокове
розірвання цього договору може
здійснюватися за письмового
попередження зацікавленої в цьому
сторони не пізніше ніж за шість
місяців. Перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до другої
особи, а також реорганізація юридичної
особи - орендаря не є підставою для
зміни умов договору або його
розірвання (а.с.9).

Проте, 10 жовтня 2013 року між ОСОБА_5
(орендодавець) та ТОВ "Інтерагроком-К"
(орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки
сількогосподарського призначення
НОМЕР_1, площею 6,49 га., кадастровий номер
№:02:000:0707 строком на 10 років
(а.с.53-54). Факт передачі земельної
ділянки між вказаними сторонами
посвідчується відповідними актами
прийняття-передачі об'єкта оренди та
межових знаків на зберігання (а.с.57-58)

Представником ТОВ "Інтерагроком-К"
подано до Реєстраційної служби
Долинського РУЮ заяву про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо
іншого речового права) (а.с.50).

28 січня 2014 року державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Долинського РУЮ Кравчиною С.М.
проведено державну реєстрацію права
оренди земельної ділянки ТОВ
"Інтерагроком-К", розташованої на
території Кіровської сільської ради
Долинського району Кіровоградської
області, площею 6,49 га кадастровий номер
№:02:000:0707, яка оформлена
відповідним рішенням про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №10371771
(а.с.67).

Як вбачається з витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іншого
речового права вказана реєстрація
проведена була на підставі договору
оренди земельної ділянки від 10 жовтня
2013 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ
"Інтерагроком-К" (а.с.68).

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 14
Конституції України земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Основний Закон України гарантує право
власності на землю, яке набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону (частина друга
статті 14).

Таке право реалізується громадянами та
юридичними особами та державою на
правових титулах володіння,
користування та розпорядження
земельними ділянками.

Відповідно до ч.4 ст.124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 року №1952-ІV (далі - Закон №1952)
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов, якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Абзацом 3 пункту 3 розділу ІІ
„Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" та інших
законодавчих актів України" від 11
лютого 2010 року №1878-VІ визначено, що до 1
січня 2013 року державна реєстрація
права власності, права користування
(сервітут) земельними ділянками, права
постійного користування земельними
ділянками, договорів оренди земельних
ділянок; права користування земельною
ділянкою для сільськогосподарських
потреб (емфітевзис); права забудови
земельної ділянки (суперфіцій)
проводиться територіальними органами
земельних ресурсів.

Судом встановлено, що реєстрація
договору оренди землі №59 від 03 січня 2010
року між СВК "Боківський" (орендар) та
ОСОБА_5 (орендодавець) проводилась
територіальними органами Держкомзему
відповідно до Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 09 вересня 2009 року
№1021.

Згідно з ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

З аналізу зазначених норм суд дійшов
висновку, що рішення суб'єкта владних
повноважень може бути оскаржене особою
прав, свобод та інтересів якої воно
стосується. При цьому суд зауважує, що
право особи на оскарження рішення
суб'єкта владних повноважень, яке
стосується її прав, свобод та інтересів
не може залежати від іншої особи
відносно якої прийняте таке рішення.

Так, рішенням №10371771 від 28.01.2014 року
державним реєстратором Реєстраційної
служби Долинського РУЮ проведено
державну реєстрацію права оренди ТОВ
"Інтерагроком-К" щодо земельної
ділянки, яка відповідно до договору №59
від 03.01.2010 року перебуває в оренді у СВК
"Боківський", а тому суд вважає, що
оскаржуване рішення стосується прав,
свобод та інтересів позивача - СВК
"Боківський".

При цьому, суд зазначає, що в межах
розгляду даної адміністративної
справи не вправі надавати оцінку
законності договору оренди земельної
ділянки від 03 січня 2010 року №59 та
вчинення державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно КРФ ДП „ЦДЗК",
оскільки такі дії не є предметом
оскарження у даній справі, а обставини
щодо їх правомірності виходять за межі
предмету доказування у справі.

Отже, суд виходить з того, що право
користування земельною ділянкою,
зареєстроване за позивачем, було
чинним на момент прийняття
оскаржуваного рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з пунктом 1 статті 19 Закону №1952,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі договорів, укладених у
порядку, встановленому законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону №1952
визначено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону №1952 речові права
на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2
і 3 частини першої цієї статті, є
похідними і реєструються після
державної реєстрації права власності
на таке майно, крім випадків,
передбачених статтею 41 цього Закону.

Відповідно до пункту 33 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 року №703 (чинного на час
прийняття оскаржуваного рішення), для
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
земельну ділянку заявник, крім
документів, що зазначені у пунктах 27, 28,
30 і 31 цього Порядку, подає витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку (у разі, коли в
документах, що зазначені у пункті 27
цього Порядку, відсутні відомості про
кадастровий номер земельної ділянки).

Частинами 1, 2 статті 26 Закону №1952
передбачено, що записи до Державного
реєстру прав вносяться на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Згідно з п.п.1, 6 ч.1 ст.24 Закону №1952 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено, зокрема,
у разі, якщо заявлене право, обтяження
не підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; заявником
подано ті самі документи, на підставі
яких заявлене право та обтяження
такого права вже зареєстровано у
Державному реєстрі прав.

В судовому засіданні представник
відповідача наголошував, що на час
проведення реєстрації права оренди
земельної ділянки на підставі договору
оренди землі від 10 жовтня 2013 року,
укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ
"Інтерагроком - К", державним
реєстратором було здійснено пошук
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
права власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, Державного
земельного кадастру. Оскільки
перевірені матеріали не містили
відомостей про реєстрацію інших прав
на відповідну земельну ділянку,
державний реєстратор здійснив
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийнявши рішення №10371771 від
28 січня 2014 року.

Проте, відповідно до пункту 81 статті 9
Закону № 1952 державний реєстратор під
час проведення державної реєстрації
прав, які виникли та зареєстровані в
установленому порядку до 1 січня 2013
року, запитує від органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Тобто до проведення державної
реєстрації права, державний реєстратор
був зобов'язаний з'ясувати у
відповідних органах виконавчої влади,
органах місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання можливих, вже зареєстрованих,
наявних прав на дану земельну ділянку.

Обов'язок у витребуванні такої
інформації зумовлений тим, що згідно
пункту 6 частини 1 статті 24 Закону № 1952
державний реєстратор повинен
відмовити у державній реєстрації прав
та їх обтяжень у разі, якщо заявником
подано ті самі документи, на підставі
яких заявлене право та обтяження
такого права вже зареєстровано у
Державному реєстрі прав.

Крім того, відповідно до листа
Державної реєстраційної служби
України № 2951/05-15-13 від 06 серпня 2013 року
"Щодо запобігання випадків подвійної
реєстрації прав оренди на земельну
ділянку за різними право набувачами", з
метою недопущення одночасного
існування державної реєстрації
декількох прав оренди на одну земельну
ділянку, у випадку проведення
державної реєстрації права оренди на
земельну ділянку, сформовану у
результаті виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв),
державному реєстратору слід
запитувати інформацію про наявність
або відсутність зареєстрованих
договорів у органів, що здійснювали
таку реєстрацію до 01 січня 2013 року,
зокрема виконавчих комітетів
сільської, селищної, міської ради за
місцем розташування земельної частки
(паю).

Державний реєстратор Реєстраційної
служби Долинського РУЮ даних
обов'язків не виконав, а тому прийняв
рішення, за яким зареєстрував право
оренди третьої особи на дану земельну
ділянку, всупереч тому, що право на
оренду позивача на дану земельну
ділянку не припинилося, що свідчить про
обґрунтованість позовних вимог.

До того ж, матеріалами справи
підтверджено та не спростовувалось
представником відповідача в судовому
засіданні, що відповідний запит до
відділу Держземагенства у Долинському
районі Кіровоградської області
державним реєстратором не надсилався.
(а.с.40)

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що державний
реєстратор, не перевіривши факт
існування договірних відносин між
позивачем та ОСОБА_5 та реєстрації
договору оренди №59 від 03 січня 2010 року,
діяв необґрунтовано та в порушення
приписів статті 9 Закону №1952, прийнявши
рішення про державну реєстрацію права
оренди та їх обтяжень за новим
орендарем, тому, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Таким чином, сплачений позивачем
судовий збір у розмірі 73,10 грн. підлягає
присудженню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №10371771 від 28 січня 2014
року, прийняте державним реєстратором
Реєстраційної служби Долинського
районного управління юстиції
Кіровоградської області Кравчиною
Сергієм Миколайовичем.

Присудити Сільськогосподарському
виробничому кооперативу "Боківський"
() судові витрати з
Державного бюджету України в розмірі
73,10 грн..

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст.254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня її проголошення, а
у разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, апеляційної скарги,
копія якої одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено -
03.06.2014 року.

Суддя
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Т.М.Кармазина