Справа № 826/5355/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2014 року № 826/5355/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України про визнання дій
22 квітня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури (далі по тексту - відповідач)
в якому просить суд: визнати
протиправними дії Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України стосовно не допуску
адвоката ОСОБА_1 - представника у ВКДКА
від міста Севастополя, до участі у
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України 17-18 жовтня 2013 року
та 13 листопада 2013 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
протиправними діями відповідачів були
порушені права та законні інтереси
позивача, а саме - на участь у засіданні
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури України. У судовому
засіданні позивач підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача у судовому
засіданні 06 травня 2014 року
адміністративний позов не визнав, з
посиланням на необґрунтованість
позовних вимог просив суд відмовити у
їх задоволенні в повному обсязі.
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, щодо визначення
правових засад організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні,
забезпечення належного здійснення
адвокатської діяльності, дотримання
гарантій адвокатської діяльності,
захисту професійних прав адвокатів,
забезпечення високого професійного
рівня адвокатів та вирішення питань
дисциплінарної відповідальності
адвокатів в Україні визначаються
Законом України від 05 липня 2012 року №
5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», Правилами адвокатської
Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Так, відповідно до частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України У справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
Зазначені критерії, хоч і адресовані
суду, але одночасно вони є і вимогами
для суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є
адвокатом з 21 січня 1993 року. 01
червня 2003 року останньому видано
Свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 на
підставі рішення КДКА міста
Севастополя від 31 березня
1994 року № 4.
Відповідно до рішення установчої
конференції адвокатів міста
Севастополя від 12 жовтня 2012 року
ОСОБА_1 обрано представником у Вищий
кваліфікаційно-дисциплінарній комісії
адвокатури від міста Севастополя.
Рішенням Дисциплінарної палати КДКА
Закарпатської області від
17 квітня 2013 року до позивача
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю за неприбуття
на засідання Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарній комісії
адвокатури 07 грудня 2012 року.

В свою чергу, Радою адвокатів України
внесено до Єдиного реєстру адвокатів
України відомості про те, що рішенням
дисциплінарної палати КДКА
Закарпатської області від 17 квітня 2013
року за вчиненням дисциплінарного
проступку зупинено на строк 6 місяців
право адвоката ОСОБА_1 на заняття
адвокатською діяльністю. Зазначене
підтверджується роздруківкою Витягу з
Єдиного реєстру адвокатів України
станом на 22 квітня 2013 року, яка
міститься в матеріалах справи.

16 травня 2013 року
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісії
адвокатури Закарпатської області
продублювала рішення дисциплінарної
палати КДКА Закарпатської області та
винесла рішення про зупинення на строк
6 місяців права адвоката ОСОБА_1
(свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1, видане
Севастопольською міською КДКА 01 червня
2003 року) на заняття адвокатською
діяльністю.

В подальшому, Радою адвокатів м.
Севастополя внесено до Єдиного реєстру
адвокатів раїни (далі - ЄРАУ) відомості
про те, що рішенням КДКА Закарпатської
області від 16 травня 2013 року за
вчиненням дисциплінарного проступку
зупинено на строк 6 місяців право
адвоката ОСОБА_1. Зазначене
підтверджується Витягом із Єдиного
реєстру адвокатів України станом на 13
вересня 2013 року, який додано до
матеріалів справи.

Розпорядженням Ради адвокатів України
№ 20 від 06 листопада 2013 року ініційовано
здійснення перевірки щодо
правомірності визначення дати
внесення відомостей до ЄРАУ про
зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю ОСОБА_1

За результатами проведення перевірки,
встановлено, що дисциплінарне
стягнення починається із дня винесення
рішення дисциплінарною палатою КДКА
про застосування до адвоката ОСОБА_1
дисциплінарного стягнення, тобто з
17.04.2013 року. Додатково визначено
належну дату внесення відомостей до
ЄРАУ про зупинення права на зайняття
адвокатською діяльністю строком на 6
місяців, а саме - 17.04.2013 року (копія
розпорядження Ради адвокатів України
№ 21 від 11 листопада 2013 року міститься в
матеріалах справи).

Правові засади організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні
визначає Закон України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 31 Закону України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність" право на
заняття адвокатською діяльністю
зупиняється у разі накладення на
адвоката дисциплінарного стягнення у
вигляді зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю.

Накладення на адвоката
дисциплінарного стягнення у вигляді
зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю може
застосовуватися виключно у разі:
повторного протягом року вчинення
дисциплінарного проступку; порушення
адвокатом вимог щодо несумісності;
систематичного або грубого
одноразового порушення правил
адвокатської етики (частина друга цієї
норми).

Відповідно до частини третьої статті 31
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" право на
заняття адвокатською діяльністю
зупиняється: з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої цієї статті, - з
дня подання раді адвокатів регіону за
адресою робочого місця адвоката
відповідної заяви адвоката; з підстав,
передбачених пунктами 2 і 4 частини
першої цієї статті, - з дня набрання
законної сили відповідним рішенням
суду; з підстави, передбаченої пунктом 3
частини першої цієї статті, - з дня
прийняття
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури відповідного
рішення.

Згідно з частиною третьою статті 33
цього Закону дисциплінарне
провадження стосовно адвоката
здійснюється
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури за адресою
робочого місця адвоката, зазначеною в
Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до частини першої статті 50
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність"
кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури утворюється з метою
визначення рівня фахової
підготовленості осіб, які виявили
намір отримати право на заняття
адвокатською діяльністю, та вирішення
питань щодо дисциплінарної
відповідальності адвокатів.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті до
повноважень
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури належать: організація та
проведення кваліфікаційних іспитів;
прийняття рішень щодо видачі свідоцтва
про складення кваліфікаційного іспиту;
прийняття рішень про зупинення або
припинення права на заняття
адвокатською діяльністю; здійснення
дисциплінарного провадження стосовно
адвокатів; вирішення інших питань,
віднесених до повноважень
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури цим Законом, рішеннями
конференції адвокатів регіону, Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, Ради адвокатів України,
з'їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках
повноваження
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури здійснює її кваліфікаційна
або дисциплінарна палата.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія
адвокатури діє у складі
кваліфікаційної та дисциплінарної
палат (частина третя статті 50 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність").

Відповідно до частини першої статті 41
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" за
результатами розгляду дисциплінарної
справи дисциплінарна палата
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури приймає рішення про
притягнення адвоката до
дисциплінарної відповідальності за
вчинення дисциплінарного проступку і
застосування до нього дисциплінарного
стягнення або про закриття
дисциплінарної справи.

З приписів зазначених норм вбачається,
що здійснювати дисциплінарне
провадження стосовно адвоката та
накладати на адвоката дисциплінарне
стягнення має право дисциплінарна
палата кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури від імені
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури в цілому.

Пунктом 7.1. розділу 7 Положення про
кваліфікаційно-дисциплінарну комісію
адвокатури Закарпатської області,
затвердженого рішенням Ради адвокатів
України від 17 грудня 2012 року № 9
зазначено, що при виконанні
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури функцій
колегіального органу системи
адвокатського самоврядування, КДКА при
організації засідань і вирішенні
питань, визначених статтею 6 цього
Положення, керується Регламентом.

Згідно з пунктом 8.1. розділу 8 Положення
про кваліфікаційно-дисциплінарну
комісію адвокатури Закарпатської
області, рішення з'їзду адвокатів
України, Ради адвокатів України, Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, є обов'язковими до
виконання КДКА регіону.

Відповідно до підпункту "б" пункту 8.7.
розділу 8 Регламенту
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури регіону, затвердженого
Рішенням Ради адвокатів України від 16
лютого 2013 року № 77, окремими
документами
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури визначеної форми, які
видаються від імені КДКА, є рішення
КДКА та палат КДКА: про зупинення права
на заняття адвокатською діяльністю
внаслідок накладення на адвоката
дисциплінарного стягнення.

Розділом 4 цього Регламенту визначена
компетенція та юрисдикція
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури, компетенція палат
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури.

Отже, 17 квітня 2013 року, діючи від імені
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури Закарпатської області,
Дисциплінарна палата цієї комісії
прийняла рішення про зупинення на
строк 6 місяців права адвоката ОСОБА_1
на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Матеріали справи свідчать, що
постановою Окружного
адміністративного суду міста
Севастополя від 09 грудня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року у справі № 827/2585/13-а у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної
комісії адвокатури про визнання
протиправними дії Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України стосовно не допуску
адвоката ОСОБА_1 - представника у ВКДКА
від міста Севастополя, до участі у
засіданні Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України 19 квітня 2013 року
відмовлено в повному обсязі.

Таким чином, саме 17 квітня 2013 року
зупинено на строк 6 місяців права
адвоката ОСОБА_1 на заняття
адвокатською діяльністю.

Разом з тим, вирішуючи спірні відносини
щодо допуску позивача до участі у
засіданні Вищої
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури України 17-18 жовтня 2013 року
та 13 листопада 2013 року суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої статті 17
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" рада адвокатів
України забезпечує ведення Єдиного
реєстру адвокатів України з метою
збирання, зберігання, обліку та надання
достовірної інформації про
чисельність і персональний склад
адвокатів України, адвокатів іноземних
держав, які відповідно до цього Закону
набули права на заняття адвокатською
діяльністю в Україні, про обрані
адвокатами організаційні форми
адвокатської діяльності. Внесення
відомостей до Єдиного реєстру
адвокатів України здійснюється радами
адвокатів регіонів та Радою адвокатів
України.

Згідно з пунктом 5 частини другої
статті 17 Закону України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність" до Єдиного
реєстру адвокатів України вносяться
такі відомості: інформація про
зупинення або припинення права на
заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до пункту 4 частини
четвертої статті 55 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
Рада адвокатів України здійснює
організаційне, методичне, інформаційне
забезпечення ведення Єдиного реєстру
адвокатів України, здійснює контроль
за діяльністю рад адвокатів регіонів
щодо внесення відомостей до Єдиного
реєстру адвокатів України та надання
витягів з нього.

Згідно з пунктом 1.6 статті 1 Порядку
ведення єдиного реєстру адвокатів
України, затвердженого рішенням Ради
адвокатів України від 17 грудня 2012 року
№ 26, ради адвокатів регіонів та Рада
адвокатів України забезпечують
відповідність відомостей, що вносяться
до ЄРАУ, даними документів, на підставі
яких здійснюється їх внесення.

Пунктом 6.2 статті 6 Порядку ведення
єдиного реєстру адвокатів України
передбачено, що інформація, що внесена
до Єдиного реєстру адвокатів України, є
відкритою на офіційному веб-сайті
Національної асоціації адвокатів
України www.unba.org.ua.

Матеріали справи свідчать та не
спростовується сторонами, що 09 жовтня
2013 року до ВКДКА надійшов лист від
позивача щодо можливості взяття участі
у засіданні ВКДКА, яке відбудеться 17-18
жовтня 2013 року.

Листом від 11 жовтня 2013 року №1833,
відповідач проінформував позивача про
те, що згідно рішення КДКА
Закарпатської області від 16 травня 2013
року ОСОБА_1 зупинено право
на заняття адвокатською діяльністю на
строк 6 місяців.

Суд погоджується із доводами
відповідача, що вищезазначений лист
носить лише інформативний характер та
не є рішенням про заборону участі
адвоката в засіданні ВКДКА 17-18 жовтня
2013 року.

Також, матеріали справи не містять
рішень, які забороняли адвокату ОСОБА_1
приймати участь у засіданнях ВКДКА 17-18
жовтня 2013 року та 13 листопада 2013
року.

Слід зазначити, що законодавство
містить наслідки застосування даного
виду дисциплінарного стягнення,
зокрема, частина 5 статті 31 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" встановлює, що протягом
строку зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю адвокат не має
права її здійснювати. Такий адвокат
також не може брати участь у роботі
органів адвокатського самоврядування,
крім випадків, коли таке право зупинено
у зв'язку з призначенням особи на
посаду до органу державної влади
з'їздом адвокатів України.

Судом враховано, що 22 квітня 2013 року
Радою адвокатів України, було внесено
до Єдиного реєстру адвокатів України
запис наступного змісту: «Зупинено із 17
квітня 2013 року відповідно до п. 3
частини 1 статті 31 ЗУ «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» на підставі
рішення КДКА (дисциплінарної палати)
Закарпатської області від 17 квітня 2013
року строком на б місяців та
поновлюється з 17 жовтня 2013 року».

Тобто, право позивача на зайняття
адвокатською діяльністю поновлено 17
жовтня 2013 року.

Відтак, аналіз статті 31 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" дає підстави вважати, що
адвокат, право заняття адвокатської
діяльності зупинено, також не може
брати участь у роботі органів
адвокатського самоврядування, однак
Закон не пов'язує це обмеження строком
зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю.

Разом з тим, аналіз частини 4 статті 31
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" передбачає
можливість лише поновлення права на
зайняття адвокатською діяльністю.
Проте ні цією, ні іншими статтями
Закону не передбачено, що з поновленням
права на заняття адвокатською
діяльністю, особа також поновлює своє
право члена органу адвокатського
самоврядування (вищого чи
регіонального), до якого його було
обрано до зупинення права на заняття
адвокатською діяльністю.

Таким чином, право на участь в органі
адвокатського самоврядування до якого
адвоката було обрано, не поновлюється
після закінчення строку притягнення
його до дисциплінарної
відповідальності.

Разом з тим, судом відхиляються
посилання відповідача на рішення Ради
адвокатів України № 247 від 19 листопада
2013 року «Про затвердження роз'яснень
стосовно можливості адвоката, право на
заняття адвокатською діяльністю якого
було зупинене, брати участь у роботі
органів адвокатського самоврядування
після поновлення права на заняття
адвокатською діяльністю», оскільки
таке рішення прийнято після виникнення
спірних правовідносин, відтак його
застосування в даному випадку не
вбачається обґрунтованим.

За таких обставин, з огляду на
викладене, оцінивши надані позивачем
та відповідачем докази в контексті
наведених вище вимог законодавства,
суд дійшов висновку, що відповідачем в
даному випадку доведено правомірність
дій.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва вважає, що відповідачем доведено
правомірність оскаржуваних дій та
спростовано позовні вимоги, а тому, з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник