Справа № 822/1826/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1826/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року 13:10м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
"Славутський комбінат "Будфарфор" до
Хмельницької митниці Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування рішення і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до
Хмельницької митниці Міндоходів, в
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення від 11 листопада 2013
року № 400040000/2013/000038/1 про коригування
митної вартості товару, винесене
Хмельницькою митницею Міндоходів
митного посту "Славута"; визнати
протиправною та скасувати картку
відмови в митному оформленні товару №
400040000/2013/00074 від 12 листопада 2013 року;
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
декларантом ПАТ "Славутський комбінат
"Будфарфор" подано митну декларацію №
400040000/2013/006130 від 11.11.2013 року для митного
оформлення товару, поставленого за
зовнішньоекономічним контрактом № І
13/20 від 22.05.2013 року, з наданням усіх
необхідних документів на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за основним (першим)
методом.

Позивач не погоджується з винесеною
відповідачем карткою відмови у митному
оформленні товару та рішенням про
коригування митної вартості товарів,
оскільки вважає, що відповідачу надані
всі документи і дотримані всі умови,
визначені ст. 53 Митного кодексу
України, необхідні для визначення
митної вартості за основним методом. З
огляду на викладене, позивач вважає
прийняті відповідачем картку відмови у
митному оформленні товару №
400040000/2013/00074 від 12 листопада 2013 року та
рішення про коригування митної
вартості товару від 11 листопада 2013 року
№ 400040000/2013/000038/1 протиправними та
просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав подав письмове заперечення в
якому вказав, що документи подані до
митного оформлення містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, а
тому картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення та
рішення про коригування митної
вартості товарів прийняті митним
органом правильно, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені законом,
тому просить відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач зареєстрований 07.03.2003 року як
юридична особа, ідентифікаційний код
32285199, та відповідно до статей 15, 16
Податкового кодексу України є
платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відносини, пов'язані із справлянням
митних платежів, регулюються Митним
кодексом України, Податковим кодексом
України та іншими законами України з
питань оподаткування (частина 2 статті 1
Митного кодексу України № 4495-VI від
13.03.2012 року).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного
кодексу України, встановлені порядок і
умови переміщення товарів через митний
кордон України, їх митний контроль та
митне оформлення, застосування
механізмів тарифного і нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності, справляння митних
платежів, ведення митної статистики,
обмін митною інформацією, ведення
Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності,
здійснення відповідно до закону
державного контролю нехарчової
продукції при її ввезенні на митну
територію України, запобігання та
протидія контрабанді, боротьба з
порушеннями митних правил, організація
і забезпечення діяльності митних
органів та інші заходи, спрямовані на
реалізацію державної політики у сфері
державної митної справи, становлять
державну митну справу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України.

Митний контроль здійснюється виключно
митними органами відповідно до цього
Кодексу та інших законів України.

22 травня 2013 року між позивачем та
компанією "DEFTRANS" (Польща) було укладено
Контракт № І 13/20, предметом якого була
поставка позивачу меблів для ванних
кімнат з ДСП, ламінованих (далі по
тексту - Товар).

На виконання Контракту на адресу
позивача у листопаді 2013 року
направлено Товар відповідно до
рахунку-фактури (інвойсу) від 07.11.2013
року № FE/0000031/2013.

З метою митного оформлення Товару,
передбаченого рахунком-фактурою,
позивачем була заповнена та подана до
підрозділу відповідача - митного посту
"Славута" митна декларація від 11.11.2013
року № 400040000/2013/006130, в яких Товар був
задекларований у митний режим
„імпорт". Ціна Товару визначена на
рівні 9279,96 євро. А митна вартість - 10161,35
євро. Визначення митної вартості
товару позивач здійснив за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, додавши
до фактурної вартості витрати на
транспортування товару.

Разом з митною декларацією позивач
надав митному органу Контракт № І 13/20
від 22 травня 2013 року, рахунок-фактуру
(інвойс) №FE/0000031 від 07 листопада 2013 року,
копію митної декларації країни
відправлення MRN 13PL394020Е0053224 від 07
листопада 2013 року, міжнародну
товарно-транспортну накладну - (CMR) від 07
листопада 2013 року, прайс-лист виробника
№б/н від 22 травня 2013 року, калькуляцію
№б/н від 03 червня 2013 року.

Під час аналізу документів, поданих для
митного оформлення за митною
декларацією № 400040000/2013/006130 від 11.11.2013
року відповідачем встановлено, що
відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу
України, документи, подані до митного
оформлення, містять розбіжності та не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості.

У зв'язку з цим митним органом 11
листопада 2013 року прийнято рішення №
400040000/2013/000038/1 про коригування митної
вартості Товару, внаслідок цього митну
вартість Товару було збільшено з 10161,35
євро до 19588,14 євро та складено картку
відмови у митному оформленні Товару №
400040000/2013/00074 з підстави неподання
документів, що підтверджують складові
митної вартості товару.

Однак суд не погоджується із прийнятим
висновком митного органу, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що підставою
прийняття оскаржуваних рішень
слугував висновок митного органу про
недостатність поданих позивачем
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49
Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Відповідно до переліку
даних документів, наведеного в частині
другій даної статті, такими
документами є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Відповідно до картки відмови №
400040000/2013/00074 позивач одночасно з митною
декларацією подав до митного
оформлення наступні документи:
міжнародну автомобільну накладну (CMR);
документ, що підтверджує вартість
перевезення товару; прейскурант
(прайс-лист) виробника товару;
рахунок-фактуру (інвойс); пакувальний
лист; доповнення до
зовнішньоекономічного договору
(контракту); зовнішньоекономічний
договір (контракт) купівлі-продажу,
стороною якого є виробник товарів, що
декларуються; договір (контракт) про
перевезення; сертифікат про
проходження товару загальної форми;
копію митної декларації країни
відправлення та ін.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу
виокремити наступні обставини, за
наявності яких митний орган має право
зобов'язати декларанта подати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими
документами;

2) наявність ознак підробки певних
документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Необхідно звернути увагу, що висновок
митного органу щодо наявності даних
обставин повинен бути обґрунтованими
та підтверджений відповідними
доказами. Так, встановивши відсутність
достатніх відомостей, що підтверджують
задекларовану митну вартість товарів
митний орган повинен вказати, які саме
складові митної вартості товарів є
непідтвердженими, чому з поданих
декларантом документів неможливо
встановити дані складові та які
документи необхідні для підтвердження
того чи іншого показника.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України визначено перелік складових
митної вартості. Але зазначено, що ці
складові (додаткові витрати) повинні
додаватись до ціни товару для
визначення митної вартості лише в тому
випадку, коли вони не були включені до
ціни товару.

Однак, митним органом не було вказано,
які саме складові митної вартості є не
підтвердженими та які саме документи
необхідно подати для підтвердження
конкретної складової. Посилання
відповідача на неможливість
визначення розміру платежів за
страхування товару є безпідставними,
оскільки страхування товару не
передбачалось умовами Контракту і
страхові платежі не сплачувались,
тобто дані платежі не входять до митної
вартості товару, а тому не потребують
підтвердження.

Крім того, відповідно до картки відмови
та митної декларації прейскуранти,
прайс-листи виробника та експортні
декларації країни відправника були
надані разом з митною декларацією.

Аналіз досліджених норм Митного
кодексу України та встановлених
обставин по справі дає суду підставу
зробити висновок про те, що рішення
відповідача № 400040000/2013/000038/1 від 11.11.2013
року про коригування митної вартості
товарів та картка відмови в митному
оформленні Товару від 12.11.2013 року №
400040000/2013/00074 не відповідають вимогам
Кодексу, тобто є протиправними та
підлягають скасуванню.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та повністю доведений у
судовому засіданні дослідженими
доказами, тому його необхідно
задоволити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 15, 16, 41 177 ПК України, ст. ст. 1, 4, 7, 53,
55, 57, 246, 257, 318, 321, 336 Митного кодексу
України, ст.ст. 159 - 163, 167 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

позов публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор" задоволити.

Визнати протиправними та скасувати
картку відмови у митному оформленні
товару № 400040000/2013/00074 від 12 листопада 2013
року та рішення про коригування митної
вартості товару від 11 листопада 2013 року
за № 400040000/2013/000038/1 винесених
Хмельницькою митницею Міндоходів
митного посту "Славута".

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Славутський комбінат
"Будфарфор", , судовий
збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять)
грн. 49 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10
червня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук