Справа № 2-а-34/12/2413
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-34/12/2413
Головуючий у 1-й інстанції: Владичан А.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Хотинському районі Чернівецької
області на постанову Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 25 червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Хотинському районі Чернівецької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулась до
Хотинського районного суду
Чернівецької області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Хотинському районі, в якому просила
визнати бездіяльність відповідача
протиправною; зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити їй недоплачену
щомісячно соціальну допомогу «дітям
війни» за 2006-2008 роки, січень-квітень 2009
року - 30 % від мінімальної пенсії за
віком в розмірі 4876,1 грн. та з травня 2009
року щомісячно виплачувати пенсію з
доплатою у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Хотинського районного суду
Чернівецької області від 19 листопада
2009 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 17 березня 2011 року, позов
задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність УПФУ в
Чернівецькій області щодо невиплати
ОСОБА_2 підвищення до пенсії в період з
09 липня по 31 грудня 2007 року відповідно
до вимог ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»;
зобов'язано УПФУ в Хотинському районі
Чернівецької області провести
нарахування та виплату ОСОБА_2
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 09 липня по 31 грудня 2007 року у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2012 року касаційну
скаргу УПФУ в Хотинському районі
задоволено частково.

Постанову Хотинського районного суду
від 19 листопада 2009 року та ухвалу
Апеляційного суду Чернівецької
області від 17 березня 2011 року скасовано
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог та справу направлено до
суду першої інстанції саме в цій
частині. В решті постанову Хотинського
районного суду від 19 листопада 2009 року
та ухвалу Апеляційного суду
Чернівецької області від 17 березня 2011
року залишено без змін.

Постановою Хотинського районного суду
від 25 червня 2012 року позов задоволено
частково: визнано протиправною
бездіяльність УПФУ в Хотинському
районі Чернівецької області щодо
невиплати ОСОБА_2 у 2007-2012 роках
підвищення до пенсії відповідно до
вимог ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»;
зобов'язано УПФУ в Хотинському районі
провести нарахування та виплату ОСОБА_2
підвищення до пенсії як дитині війни,
за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року
та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з
01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року
по день припинення права на таку
допомогу, з урахуванням фактично
виплачених сум у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», а в
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Хотинського районного суду від 25
червня 2012 року , як таку, що винесена з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, прийнявши нову постанову про
відмову у задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачка є пенсіонеркою за віком та
має статус дітини війни в розумінні
статті 1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивачка звернулась із
письмовою заявою до управління
Пенсійного фонду України в Хотинському
районі про нарахування та виплату 30%
надбавки до пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив в здійсненні
вказаного перерахунку пенсії,
мотивуючи свою відмову відсутністю
фінансування для забезпечення виплати
вказаних надбавок до пенсії.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивачки, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Однак, дію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
зупинено Законами України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» та
«Про державний бюджет України на 2008
рік» відповідно на 2007, 2008 роки.

Необхідно вказати, що рішеннями
Конституційного суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22 травня 2008
року №10-рп/2008 визнані такими, що не
відповідають Конституції' України (є не
конституційними), зокрема положення
законів України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та «Про Державний
бюджет України на 2008 рік» в частин;
обмеження дії ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

З дня ухвалення Конституційним судом
України рішення №6-рп/2007, визнані
неконституційними положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» втратили чинність, а тому дію
ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» відновлено.

Однак, всупереч вказаному рішенню
Конституційного Суду України
управлінням ПФУ в Хотинському районі
Чернівецької області оспорюване
позивачами підвищення пенсії в 2007 - 2008
році не виплачувалось, а тому позов
щодо зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату позивачці
доплати, як дитині війни, підлягає
частковому задоволенню, тобто за
період з 09.07.2007 року (з часу прийняття
рішення Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року №6-рп/200" по 31.12.2007
року в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком на підставі положені
ст. б Закону України «Про соціальний
захист дітей війни».

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008
положення Закону України "Про
державний бюджет України на 2008 рік"
визнані не конституційними втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним судом цього рішення,
тобто з 22 травня 2008 року. Отже, саме з
цієї дати відновлено дію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а тому задоволенню підлягають
вимоги позивачки щодо зобов'язання
відповідача провести нарахування та
виплат позивачу недоплаченого
підвищення пенсії за період з 22.05.08 р. по
31.12.08. р. в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком на
підставі вимог ст. 6 Закону України «При
соціальний захист дітей війни».

Що стосується вимог про стягнення
щомісячної державної соціальної
допомоги дітям війни за 2006 рік, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 77 Закону України
"Про Державний бюджет Українт на 2006 рік"
дія ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» було зупинено.

В листі Верховного суду України 14.07.2006
року №1-5/400 надається роз'яснення, що
реалізація особою права на отримання
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно - правових актах
національного законодавства може бути
поставлена в залежність від бюджетних
асигнувань, тобто посилання органам
державної влади на відсутність коштів,
як на причину невиконання своїх
зобов'язань, судами повинні прийматися
до уваги, у випадках, коли з набуттям
чинності певним законом, його нормам
призупиняється дія положень закону, що
був прийнятий раніше, до спірних
правовідносин застосовується закон, що
діяв на момент виникнення у особи
відповідного права.

З огляду на те, що в 2006 р.
Конституційним Судом України не
приймалось рішення про
неконституційність зупинення дії ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» Законом України « Про
Державний бюджет України на 2006 рік », то
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, відмовивши в задоволенні
позовних вимог за вищевказаний період.

Що стосується позовних вимог про
стягнення щомісячної державної
соціальної допомоги дітям війни за 2009
рік, то колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про їх
задоволення, оскільки Закон України
«Про Державний бюджет України на 2009
рік» не обмежував дії ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість в часі цих
видів виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що вони
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. В цьому випадку
зазначається лише дата, з якої особа
має право на отримання пенсії або
підвищення до неї (чи його перерахунок).
Кінцевий термін, або строк, на який
призначаються такі виплати не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог до припинення права на
таку допомогу позивачки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відповідачем не
надано суду достатньо належних
доказів, які б свідчили про
неправомірність заявлених позовних
вимог, а доводи апеляційної скарги не
викликають сумнівів щодо правильності
висновків суду першої інстанції та
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Хотинському
районі Чернівецької області, - залишити
без задоволення, а постанову
Хотинського районного суду
Чернівецької області від 25 червня 2012
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.