Справа № 755/1317/14-а(2а/755/102/14)
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
755/1317/14-а(2а/755/102/14) Головуючий у
1-й інстанції: Яровенко Н.О.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: Міщука
М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. розглянувши у
порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва на
постанову Дніпровського районного
суду міста Києва у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України у Дніпровському районі міста
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
Дніпровського районного суду міста
Києва із позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва, у
якому просила:

- визнати протиправними дії УПФ щодо
відмови в проведенні перерахунку
пенсії ОСОБА_4

- зобов'язати УПФ провести перерахунок
та виплату пенсії позивачу з
урахуванням сум, зазначених у довідках
від 25.12.2013 року № 12/74, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки з 25.06.2013 року.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 19 лютого 2014 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи
наведені у скарзі доводи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є пенсіонером та отримує
пенсію відповідно до Закону України
«Про державну службу» № 3723-XII від 16
грудня 1993 року (далі Закон № 3723-XII).

Позивач звернулася до відповідача із
заявою від 25 грудні 2013 року, у якій
просила перерахувати їй пенсію
відповідно до Закону № 3723-XII, а саме
матеріальної допомоги та на вирішення
соціально побутових потреб.

Листом від 31.12.2013 року за № 21699/06
позивачу було відмовлено у здійсненні
такого перерахунку.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що
матеріальна допомога на оздоровлення
та допомога для вирішення
соціально-побутових питань входить до
системи оплати праці державного
службовця.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995
року (далі Закон № 108/95-ВР) передбачено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Згідно статті 37 Закону № 3723-XII пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону
№ 3723-XII передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року №
1788-XII (далі Закон № 1788-XII) передбачено
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону
№ 1788-XII до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року
визначено виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії.

Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладену в постанові від 20
лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка
відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
є обов'язковим для застосування для
всіх судів України.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206
КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Дніпровському районі міста Києва
залишити без задоволення, а постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 19 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя
Міщук М.С.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.