Справа № 817/1205/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1205/14

02 червня 2014 року 15год. 18хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Зозулі Д. П. за участю
секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник Чучаліна
Катерина Вікторівна,

відповідача: представник Горовенко
Олександр Анатолійович,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" до Здолбунівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" (далі - ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ") звернулося з
адміністративним позовом до
Здолбунівської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Рівненській
області (далі - Здолбунівська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
від 16.12.2013 року.

До початку розгляду справи по суті,
позивачем було подано заяву про
збільшення розміру позовних вимог.
Згідно даної заяви, позивач просив суд
додатково визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
16.12.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
висновки, викладені в акті перевірки,
на підставі якого прийняті оспорювані
податкові повідомлення-рішення, не
ґрунтуються на достовірних,
об'єктивних та належним чином
встановлених і відображених у акті
даних, не відповідають фактичним
обставинам та суперечать чинному
законодавству.

В обґрунтування адміністративного
позову, з урахуванням вимог заяви про
збільшення позовних вимог, позивач
вказує, що формування ним розміру
витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування та
податкового кредиту з податку на
додану вартість (далі - ПДВ),
підтверджується первинними
документами та податковими накладними.
За формою та змістом первинні
документи відповідають вимогами ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
№ 996-XIV від 16.07.1999 р., а податкові
накладні ст.201 Податкового кодексу
України, особи що їх видали, в
установленому законодавством порядку,
були зареєстровані як платники ПДВ, на
момент здійснення господарських
операцій та були включені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців. Позивач
зазначає, що правочини, які вчинялися
ним із ТОВ "ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп", ТОВ "Кнайт Груп
ХХІ" та ТОВ "Компанія "Інсел"
відповідають положенням Цивільного
кодексу України, а відповідачем не було
доведено, що сторони, укладаючи
господарські зобов'язання, мали умисел
на укладення угоди з метою, іншою ніж
виконання такої угоди. Вказує, що в
Україні діє принцип індивідуальності
юридичної відповідальності, як
наслідок ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ"
не може нести відповідальність
фінансового характеру за будь-які дії
контрагентів.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала адміністративний
позов повністю та додатково пояснила
суду, що документально повністю
підтверджуються сформовані витрати та
податковий кредит з ПДВ. Крім того,
документально підтверджено наступне
використання в межах господарської
діяльності позивача придбаних у ТОВ
"ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп", ТОВ "Кнайт Груп
ХХІ" та ТОВ "Компанія "Інсел"
товарно-матеріальних цінностей.

Представник позивача просила суд
задовольнити позовні вимоги повністю.

Здолбунівська ОДПІ позовні вимоги не
визнала повністю з підстав, викладених
у письмових запереченнях. У судовому
засідання представник відповідача,
зокрема, зазначив, що під час
проведення перевірки позивача, було
встановлено факт включення до складу
витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування та
до податкового кредиту з податку на
додану вартість суми по правочинам ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" із рядом
контрагентів: ТОВ "ВКФ "Інтерметал",
ТОВ "Інтерколірметгруп", ТОВ "Кнайт Груп
ХХІ" та ТОВ "Компанія "Інсел". На думку
податкового органу, вказані
господарські операції є безтоварними,
а висновки Здолбунівської ОДПІ було
зроблено на підставі актів перевірок,
отриманих від податкових органів за
місцем реєстрації контрагентів
позивача. Вказаними актами перевірок
було встановлено, що операції ТОВ "ВКФ
"Інтерметал", ТОВ "Інтерколірметгруп",
ТОВ "Кнайт Груп ХХІ" та ТОВ "Компанія
"Інсел", із їх контрагентами, не
спричиняють реального настання
правових наслідків. Крім того, вказані
контрагенти позивача мають стан "8" - "до
ЄДР внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням". Таким чином, у
платника податків не було права на
формування витрат, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування
та податкового кредиту з ПДВ по
правочинам із вказаними контрагентами,
тому просить суд в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.
Враховуючи наведене, просив суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши подані письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення повністю з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що Здолбунівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів Рівненської області була
проведена виїзна документальна
позапланова перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ", з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
взаємовідносин з ТОВ "ВКФ "Інтерметал"
(код за ) за період з 01.10.2012р.
по 31.12.2012р., ТОВ "Інтерколірметгруп" (код
за ) за період з 01.01.2013р. по
31.01.2013р., ТОВ "Кнайт Груп ХХІ" (код за
) за період з 01.02.2013р. по
28.02.2013 р. та ТОВ "Компанія "Інсел" () за період з 01.03.2013р. по
31.03.2013р., по результатам якої був
складений акт № 541/22-36605821 від 05 грудня
2013 року.

Актом перевірки № 541/22-36605821 від 05 грудня
2013 року встановлено порушення:

- п.п.44.1 ст.44, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201
Податкового Кодексу України, ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" завищено суму
податкового кредиту, в результаті чого
занижено суму податкового зобов'язання
з податку на додану вартість на суму
721462 грн., у т.ч.: за жовтень 2012 р. - 28262 грн.,
за січень 2013р. - 25949 грн., за лютий 2013р.-
657841 грн., за березень 2013р. - 9410 гр.;

- п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу
України, ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ"
завищено витрати, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування на
загальну суму 141312 грн., в результаті
чого занижено податкове зобов'язання з
податку на прибуток на 29676 грн., в т.ч. за
IV квартал 2012 року в сумі 29676 грн.

На підставі акту перевірки № 541/22-36605821
від 05 грудня 2013 року відповідачем були
прийняті:

- податкове повідомлення-рішення №
від 16.12.2013 року, відповідно до
якого збільшено суму грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість в сумі 1082193,00 грн., у тому числі:
721462,00 грн. - за основним платежем, 360731,00
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами);

- податкове повідомлення-рішення №
від 16.12.2013 року, відповідно до
якого збільшено суму грошового
зобов'язання податком на прибуток
підприємств в сумі 44514,00 грн., у тому
числі: 29676,00 грн. - за основним платежем,
14838,00 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач зареєстрований як юридична
особа 15.09.2009 року, є платником податку
на додану вартість з 23.09.2009 року (т. 1 а.с.
6, 200, 201).

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, 01.02.2013 року
між ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ"
(Покупець) та ТОВ "Кнайт Груп ХХІ"
(Продавець) було укладено Договір
купівлі-продажу № 1. За даним Договором,
Продавець зобов'язується поставити, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити ТМЦ, згідно виписаних
накладних, у кількості, асортименті,
якості та за цінами, узгодженими з
Продавцем та вказаними в видаткових
накладних (п.п.1.1 п.1 Договору).

Судом встановлено, що у лютому 2013 року
ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" отримало
від ТОВ "Кнайт Груп ХХІ"
товарно-матеріальні цінності (далі -
ТМЦ) на загальну суму 3947045,15 грн., у тому
числі ПДВ - 657840,87 грн., що
підтверджується наступними первинними
документами: видатковими накладними:
від 04.02.2013 року на суму 59554,42 грн. (у т.ч.
ПДВ - 9925,74 грн.); від 06.02.2013 року на суму
58307,50 грн. (у т.ч. ПДВ - 9717,92 грн.); від
06.02.2013 року на суму 59920,49 грн. (у т.ч. ПДВ -
9986,75 грн.); від 08.02.2013 року на суму 59500,68
грн. (у т.ч. ПДВ - 9916,78 грн.); від 08.02.2013
року на суму 58597,07 грн. (у т.ч. ПДВ - 9766,18
грн.); від 08.02.2013 року на суму 58534,08 грн. (у
т.ч. ПДВ - 9755,68 грн.); від 11.02.2013 року на
суму 58730,51 грн. (у т.ч. ПДВ - 9788,42 грн.); від
11.02.2013 року на суму 54993,10 грн. (у т.ч. ПДВ -
9165,52 грн.); від 13.02.2013 року на суму 56790,00
грн. (у т.ч. ПДВ - 9465,00 грн.); від 15.02.2013
року на суму 58020,04 грн. (у т.ч. ПДВ - 9670,01
грн.); від 15.02.2013 року на суму 57225,00 грн. (у
т.ч. ПДВ - 9537,50 грн.); від 15.02.2013 року на
суму 57060,77 грн. (у т.ч. ПДВ - 9510,13 грн.); від
18.02.2013 року на суму 55538,32 грн. (у т.ч. ПДВ -
9256,39 грн.); від 18.02.2013 року на суму 59420,80
грн. (у т.ч. ПДВ - 9903,47 грн.); від 20.02.2013
року на суму 39941,22 грн. (у т.ч. ПДВ - 6656,87
грн.); від 20.02.2013 року на суму 16357,15 грн. (у
т.ч. ПДВ - 2726,19 грн.); від 20.02.2013 року на
суму 57999,98 грн. (у т.ч. ПДВ - 9666,66 грн.); від
22.02.2013 року на суму 55169,06 грн. (у т.ч. ПДВ -
9194,84 грн.); від 22.02.2013 року на суму 55999,92
грн. (у т.ч. ПДВ - 9333,32 грн.); від 28.02.2013
року на суму 2909385,04 грн. (у т.ч. ПДВ - 484897,51
грн.); податковими накладними: № 52 від
04.02.2013 року на суму 59554,42 грн. (у т.ч. ПДВ -
9925,74 грн.); № 53 від 06.02.2013 року на суму
58307,50 грн. (у т.ч. ПДВ - 9717,92 грн.); № 54 від
06.02.2013 року на суму 59920,49 грн. (у т.ч. ПДВ -
9986,75 грн.); № 55 від 08.02.2013 року на суму
59500,68 грн. (у т.ч. ПДВ - 9916,78 грн.); № 56 від
08.02.2013 року на суму 58597,07 грн. (у т.ч. ПДВ -
9766,18 грн.); № 57 від 08.02.2013 року на суму
58534,08 грн. (у т.ч. ПДВ - 9755,68 грн.); № 59 від
11.02.2013 року на суму 58730,51 грн. (у т.ч. ПДВ -
9788,42 грн.); № 60 від 11.02.2013 року на суму
54993,10 грн. (у т.ч. ПДВ - 9165,52 грн.); № 61 від
13.02.2013 року на суму 56790,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
9465,00 грн.); № 62 від 15.02.2013 року на суму
58020,04 грн. (у т.ч. ПДВ - 9670,01 грн.); № 63 від
15.02.2013 року на суму 57225,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
9537,50 грн.); № 64 від 15.02.2013 року на суму
57060,77 грн. (у т.ч. ПДВ - 9510,13 грн.); № 65 від
18.02.2013 року на суму 55538,32 грн. (у т.ч. ПДВ -
9256,39 грн.); № 66 від 18.02.2013 року на суму
59420,80 грн. (у т.ч. ПДВ - 9903,47 грн.); № 67 від
20.02.2013 року на суму 39941,22 грн. (у т.ч. ПДВ -
6656,87 грн.); № 68 від 20.02.2013 року на суму
16357,15 грн. (у т.ч. ПДВ - 2726,19 грн.); № 69 від
20.02.2013 року на суму 57999,98 грн. (у т.ч. ПДВ -
9666,66 грн.); № 70 від 22.02.2013 року на суму
55169,06 грн. (у т.ч. ПДВ - 9194,84 грн.); № 71 від
22.02.2013 року на суму 55999,92 грн. (у т.ч. ПДВ -
9333,32 грн.); № 58 від 28.02.2013 року на суму
2909385,04 грн. (у т.ч. ПДВ - 484897,51 грн.);
товарно-транспортними накладними:від
04.02.2013 року; від 06.02.2013 року; від 08.02.2013
року; від 11.02.2013 року; від 13.02.2013 року; від
15.02.2013 року; від 18.02.2013 року; від 20.02.2013
року; від 22.02.2013 року; від 28.02.2013 року;
платіжними дорученнями на
перерахування коштів постачальнику: №
282 від 01.04.2013 року на суму 175000,00 грн.; № 283
від 01.04.2013 року на суму 195000,00 грн.; № 321
від 08.04.2013 року на суму 160000,00 грн.; № 341
від 19.04.2013 року на суму 20920,00 грн.; № 342
від 19.04.2013 року на суму 384200,00 грн.; № 414
від 21.05.2013 року на суму 5000,00 грн.; № 420 від
22.04.2013 року на суму 550000,00 грн.; № 524 від
04.07.2013 року на суму 477100,00 грн.; № 549 від
10.07.2013 року на суму 700000,00 грн.; № 597 від
30.07.2013 року на суму 160000,00 грн.; № 658 від
28.08.2013 року на суму 314000,00 грн. Придбані
ТМЦ були отримані на склад позивача, що
підтверджується прихідними
матеріальними ордерами: № 0052;№ 0055; №
0057; № 0058; № 0061; 0082; № 0084; № 0085; № 0086; № 0087;
№ 0088; № 0090; № 0092; № 0093; № 0094; № 0095; № 0096;
№ 0097.

Як вбачається з матеріалів справи, за
період,охоплений перевіркою, ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" отримало
товарно-матеріальні цінності від ТОВ
"ВКФ "Інтерметал" відповідно до:
накладної № 25 від 23.10.2012 року на суму
262656,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 43776,00 грн.);
податкової накладної № 6 від 23.10.2013 року
на суму 169574,40 грн. (у т.ч. ПДВ - 28262,40грн.);
актом здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № 14 від 23.10.2013 року; платіжного
доручення на перерахування коштів
постачальнику: № 615 від 23.10.2013 року на
суму 169574,40 грн. Придбані ТМЦ були
отримані на склад позивача, що
підтверджується прихідним
матеріальним ордером № 0285 від 23.10.2012
року.

Судом встановлено, що за період,
охоплений перевіркою, ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" отримало від
ТОВ "Інтерколірметгруп"
товарно-матеріальні цінності на
загальну суму 155692,89 грн., у тому числі
ПДВ - 25948,82 грн., що підтверджується
наступними первинними документами:
видатковими накладними: № 0014015 від
14.01.2013 року на суму 40350,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
6725,00 грн.); № 00014016 від 14.01.2013 року на суму
36557,10 грн. (у т.ч. ПДВ - 6092,85 грн.); № 0014014
від 14.01.2013 року на суму 54362,51 грн. (у т.ч.
ПДВ - 9060,42 грн.); № 0017012 від 17.01.2013 року на
суму 24423,28 грн. (у т.ч. ПДВ - 4070,55 грн.);
податковими накладними: № 342 від 14.01.2013
року на суму 40350,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 6725,00
грн.); № 343 від 14.01.2013 року на суму 36557,10
грн. (у т.ч. ПДВ - 6092,85 грн.); № 341 від 14.01.2013
року на суму 54362,51 грн. (у т.ч. ПДВ - 9060,42
грн.); № 344 від 17.01.2013 року на суму 24423,28
грн. (у т.ч. ПДВ - 4070,55 грн.).; актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг):
№ АО-0000011 від 15.01.2013 року; № АО-0000016 від
17.01.2013 року. Придбані ТМЦ були отримані
на склад позивача, що підтверджується
прихідними матеріальними ордерами: №
0008; № 0013; № 0044; № 0045.

Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень сторін, за період, охоплений
перевіркою, ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" отримало від ТОВ "Компанія
"Інсел" товарно-матеріальні цінності на
загальну суму 56462,92 грн., у тому числі
ПДВ - 9410,49 грн., що підтверджується
наступними первинними документами:
видатковою накладною № 0026031 від 26.03.2013
року на суму 56462,92 грн. (у т.ч. ПДВ - 9410,49
грн.); податковою накладною № 105 від
25.03.2013 року на суму 56462,92 грн. (у т.ч. ПДВ -
9410,49 грн.); платіжним дорученням № 256 від
25.03.2013 року на суму 56462,02 грн.; актом
звірки від 30.04.2013 року; актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ 3 від 28.03.2013 року. Придбані ТМЦ були
отримані на склад позивача, що
підтверджується прихідним
матеріальним ордером № 0155 від 26.03.2013
року.

Крім того, як вбачається з пояснень
представника позивача, передачу
товарно-матеріальних цінностей
оформлено видатковими та податковими
накладними, а також
товарно-транспортними накладними,
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) щодо транспортування та
відповідними довіреностями (до
матеріалів справи долучено журнал
реєстрації довіреностей (т. 1 а.с. 219-221).

Перевезення товарно-матеріальних
цінностей від
контрагентів-постачальників
здійснювалося як самостійно позивачем
(із використанням орендованих
транспортних засобів), так і з
залученням контрагента-перевізника.
Так, 01.06. 2011 року між ПП "Аргат-Юг"
(Експедитор) та ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" (Замовник) було укладено
Договір № 103 на
експедиційно-транспортне
обслуговування. Даний Договір визначає
порядок взаємовідносин, які виникають
між Експедитором та Замовником при
плануванні, розрахунках і виконанні
доставки вантажів автотранспортом у
міських та міжміських
внутрішньодержавних зв'язках (п.п.1.1 п.1
Договору).

01.08.2012 року між ТОВ "Укрцемремонт
Волинь" (орендодавець) та ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" (орендар) було
укладено договір оренди № 7. За даним
договором, Орендодавець передає, а
орендар бере у тимчасове користування
транспортні засоби для ведення
господарської діяльності. Термін
оренди становить 2 роки. У додатку № 1 до
вказаного договору наведений перелік
орендованих об'єктів.

Судом встановлено, що основними видами
господарської діяльності ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ", є: ремонт та
технічне обслуговування інших машин та
устаткування загального призначення;
виробництво печей та пічних пальників;
будівництво будівель. Для провадження
такої господарської діяльності,
позивач використовує, на підставі
договорів оренди нерухоме та рухоме
майно.

01.07.2012 року між ТОВ "Укрцемремонт
Волинь" (орендодавець) та ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" (орендар) було
укладено договір оренди № 6. За даним
договором, Орендодавець передає, а
орендар бере у тимчасове користування
будівлі, споруди для ведення
господарської діяльності. Термін
оренди становить 2 роки. У додатку № 1 до
вказаного договору наведений перелік
орендованих об'єктів. 01.08.2012 року між
ТОВ "Укрцемремонт Волинь"
(орендодавець) та ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" (орендар) було укладено
договір оренди б/н. За даним договором,
Орендодавець передає, а орендар бере у
тимчасове користування дві земельні
ділянки для ведення господарської
діяльності. Термін оренди становить 2
роки. 01.04.2013 року між ТОВ "Укрцемремонт
Волинь" (орендодавець) та ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" (орендар) було
укладено договір оренди № 6. За даним
договором, Орендодавець передає, а
орендар бере у тимчасове користування
два трактори та причіп тракторний для
ведення господарської діяльності.
Термін оренди становить 2 роки.

Товарно-матеріальні цінності, отримані
позивачем від ТОВ "Кнайт Груп ХХІ", ТОВ
"ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп" та ТОВ "Компанія
"Інсел" були оприбутковані та
використані у виробництві позивача, що
підтверджується: накладними на
внутрішнє переміщення: № ПМ-0000101 від
31.10.2012 року; № ПМ-0000008 від 31.01.2013 року; №
ПМ-0000014 від 28.02.2013 року; № ПМ-0000015 від
28.02.2013 року; № ПМ-0000017 від 28.02.2013 року; №
ПМ-0000018 від 28.02.2013 року; № ПМ-0000019 від
28.02.2013 року; № ПМ-0000028 від 31.03.2013 року;
актами на списання: № СпТ-000203 від 31.12.2012
року; № СпТ-000023 від 28.02.2013 року; №
СпТ-000025 від 28.02.2013 року; № СпТ-000027 від
28.02.2013 року; № СпТ-000028 від 28.02.2013 року; №
СпТ-000030 від 28.02.2013 року; № СпТ-000021 від
28.02.2013 року; № СпТ-000069 від 31.05.2013 року; №
СпТ-0000129 від 30.09.2013 року.

Реалізація виготовленої ТОВ
"УКРЦЕМРЕМОНТ ЗДОЛБУНІВ" продукції, у
подальшому, здійснювалась
контрагентам-замовникам: ПАТ
"ХАЙДЕЛЬБЕРГЦЕМЕНТ УКРАЇНА" (на
загальну суму 3315350,40 грн. (у т.ч. ПДВ -
552558,40 грн.), відповідно до видаткової
накладної № РН-000012 від 22.02.2013 року;
податкових накладних № 3 від 01.08.2012
року; № 9 від 22.02.213 року); ПАТ
"Миколаївцемент" (на загальну суму 366000,00
грн. (у т.ч. ПДВ - 61000,00 грн.), відповідно до
видаткової накладної № РН-0000009 від
12.02.2013 року; податкової накладної № 6
від 09.01.2013 року; № 2 від 12.02.2013 року; на
загальну суму 9120,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 1520,00
грн.), відповідно до видаткової
накладної № РН-000010 від 12.02.2013 року;
податкової накладної № 3 від 12.02.2013
року; на загальну суму 15595,20 грн. (у т.ч.
ПДВ - 2599,20 грн.), відповідно до
видаткової накладної № РН-000011 від
18.02.2013 року; податкової накладної № 8
від 18.02.2013 року; на загальну суму 11764,80
грн. (у т.ч. ПДВ - 1960,80 грн.), відповідно до
видаткової накладної № РН-000013 від
22.02.2013 року; податкової накладної № 10
від 22.02.2013 року); ПАТ "Подільський
Цемент"(на загальну суму 18000,00 грн. (у т.ч.
ПДВ - 3000,00 грн.), відповідно до
видаткової накладної № РН-0000039 від
11.12.2012 року; податкової накладної № 5
від 11.12.2012 року); ПАТ "Югцемент" (на
загальну суму 697800,00 грн. (у т.ч. ПДВ -
116300,00 грн.), відповідно до видаткової
накладної № РН-0000040 від 24.12.2012 року;
податкової накладної № 1 від 07.11.2012
року, № 6 24.12.2012 року); ТОВ "Вирівський
кар'єр" (на загальну суму 4200,00 грн. (у т.ч.
ПДВ - 700,00 грн.), відповідно до видаткової
накладної № РН-000016 від 08.04.2013 року;
податкової накладної № 23 від 08.04.2013
року); ПАТ "Волинь-Цемент" (на загальну
суму 80000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 13333,33 грн.),
відповідно до видаткової накладної №
РН-000031 від 17.09.2013 року; податкової
накладної № 2 від 17.09.2013 року). Оплата
проведена згідно відповідних виписок
банку (т. 1 а.с. 243-250, т. 2 а.с. 1-3).

Вказані первинні документи були надані
під час перевірки та були досліджені
податковим органом, що не
заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що
контрагенти позивача ТОВ "ВКФ
"Інтерметал", ТОВ "Інтерколірметгруп",
ТОВ "Кнайт Груп ХХІ" та ТОВ "Компанія
"Інсел" у встановленому порядку були
зареєстрованими платниками податку на
додану вартість із правом виписування
податкових накладних, та мали
відповідні свідоцтва платника ПДВ.
Свідоцтво платника податку на додану
вартість ТОВ "Інтерколірметгруп"
анульоване 31.05.2013 року, свідоцтво
платника податку на додану вартість
ТОВ "Кнайт Груп ХХІ" анульоване 23.08.2013
року, свідоцтво платника податку на
додану вартість ТОВ "Компанія "Інсел"
анульоване 02.10. 2013 року, тобто в часі
пізніше, ніж мали місце спірні
правовідносини між позивачем і
вказаними контрагентами. Крім того,
відповідно до інформації з офіційного
сайту Міністерства доходів і зборів
України, станом на 15.05.2014 року
контрагент позивача ТОВ "ВКФ
"Інтерметал", все ще перебуває
платником податку на додану вартість, а
його свідоцтво платника ПДВ не
анульоване.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р.
- підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р.
передбачено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу
України, витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Склад витрат та порядок їх визнання
встановлений ст.138 Податкового кодексу
України, зокрема, у п.п.138.1.1 п.138.1
вказаної норми передбачено, що витрати
операційної діяльності включають:
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів
140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг,
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому визнано доходи від
реалізації таких товарів, виконаних
робіт, наданих послуг.

Приписами п.138.8 ст.138 Податкового
кодексу України, передбачено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України передбачено, що не
включаються до складу витрат - витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп. "а" п.198.1 ст.198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України, датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України, зокрема, встановлено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Статтею 201 Податкового кодексу України
визначені основні положення щодо
податкової накладної, зокрема, вказані
обов'язкові вимоги до змісту
податкової накладної. У п.201.8 вказаної
норми встановлено, що право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

За змістом наведених норм
законодавства, вбачається, що
необхідною умовою для включення
витрат платником податків, до складу
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, та до складу
податкового кредиту з податку на
додану вартість є, фактична наявність
господарських операцій з придбання
товарів (робіт, послуг), їх зв'язок з
господарською діяльністю платника
податків та підтвердження
відповідними первинними документами, у
тому числі податковими накладними. При
цьому, наслідки у податковому обліку
створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто дії, які
викликають зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства та відповідають змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах.

Судом встановлено, що суми витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування та податкового кредиту
з податку на додану вартість,
сформованого позивачем за
господарськими операціями з ТОВ "ВКФ
"Інтерметал", ТОВ "Інтерколірметгруп",
ТОВ "Кнайт Груп ХХІ" та ТОВ "Компанія
"Інсел" підтверджуються видатковими
накладними, податковими накладними,
виписками банку про перерахування
коштів контрагентам-постачальникам,
товарно-транспортними накладними.

При цьому, вказані податкові накладні
сформовані відповідно до вимог ст. 201
Податкового кодексу України, Наказу
Міністерства фінансів України від
01.11.2011 р. № 1379 "Про затвердження форми
податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної",
зареєстрованому в Міністерстві
юстиції України 22.11.2011 р. за № 1333/20071,
містять усі обов'язкові реквізити та
видані особами, зареєстрованими як
платник податку на додану вартість на
момент видачі таких податкових
накладних. Вказані обставини не
заперечуються сторонами. Вищевказані
документи є первинними документами у
розумінні ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р.
та повністю підтверджують факт
здійснення господарських операцій,
розкривають їх зміст та обсяг. Отже,
вказані первинні документи, за
дослідженими господарськими
операціями, є підставою для їх
відображення в бухгалтерському та
податковому обліку позивача.

Долученими до матеріалів справи
первинними документами
підтверджується, як реальність
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентами, так і
використання, придбаних
товарно-матеріальних цінностей у ТОВ
"ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп", ТОВ "Кнайт Груп
ХХІ" та ТОВ "Компанія "Інсел" в
господарській діяльності позивача.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, що на момент здійснення
правочинів, ТОВ "ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп", ТОВ "Кнайт Груп
ХХІ" та ТОВ "Компанія "Інсел" були
зареєстровані як юридичні особи, а
також зареєстровані платниками
податку на додану вартість, відомості
про них містяться в Єдиному державному
реєстрі, та як наслідок можуть бути
використанні позивачем в даному спорі
як достовірні і такі, що не підлягають
сумніву.

Згідно ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" № 755-IV від
15.05.2003 р., якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Суд критично оцінює висновки
Здолбунівською ОДПІ про безтоварність
господарських операцій позивача з ТОВ
"Кнайт Груп ХХІ", ТОВ "ВКФ "Інтерметал",
ТОВ "Інтерколірметгруп" та ТОВ
"Компанія "Інсел" з огляду на обставини
щодо відсутності у вказаних
контрагентів-постачальників основних
фондів, технічного персоналу,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів,
оскільки такі обставини не можуть бути
доказом неспроможності виконання тих
чи інших господарських операцій з
огляду на відсутність законодавчого
обмеження щодо використання у
господарській діяльності лише власних
основних та транспортних засобів, як і
найманої праці шляхом укладення
трудових договорів. Крім того,
відсутність інформації про наявність
ресурсів у контрагента позивача не
доводить факту відсутності самих
ресурсів.

Поза увагою відповідача залишився той
факт, що як позивач, так і його
контрагент виконали умови укладених
між ними договорів чим і підтвердили
факт їх укладення. Податковим органом
не було доведено, що сторони, укладаючи
обумовлені договори, мали умисел на
укладення їх з іншою метою ніж та, яка
вказана у договорі. Здолбунівською
ОДПІ не надано суду будь-яких доказів,
які давали б підстави для сумніву у
реальності проведених господарських
операцій між позивачем та ТОВ "Кнайт
Груп ХХІ", ТОВ "ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп" та ТОВ "Компанія
"Інсел" та вказували б на те, що дані
видаткових та податкових накладних,
виписаних продавцем (постачальником)
не відповідають дійсності.

Суд критично оцінює висновки
Здолбунівської ОДПІ про те, що
правочини позивача із ТОВ "Кнайт Груп
ХХІ", ТОВ "ВКФ "Інтерметал", ТОВ
"Інтерколірметгруп" та ТОВ "Компанія
"Інсел" здійснені без мети реального
настання правових наслідків, які були
зроблені на підставі інформації про те,
контрагенти позивача мають стан "8" - "до
ЄДР внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням", оскільки такий
стан був встановлений в часі пізніше,
ніж мали місце спірні правовідносини
між позивачем і вказаними
контрагентами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

У рішенні ж Європейського суду з прав
людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії" (заява № 3991/03)
зазначено, що у разі якщо національні
органи за відсутності будь-яких
вказівок на безпосередню участь
фізичної або юридичної особи у
зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ,
який нараховується у ланцюгу поставок,
або будь-яких вказівок на обізнаність
про таке порушення, все ж таки
застосовують негативні наслідки до
отримувача оподатковуваної ПДВ
поставки, який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
Листом № 234/10/17-00-09-03 від 30.01.2014 року
Директором ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" було отримано Постанову про
закриття кримінального провадження
від 30.01.2014 року (далі - Постанова від
30.01.2014 року). У вказаній Постанові
йдеться про те, що посадовими особами
другого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області було розглянуто матеріали
досудових розслідувань за № 0000004
від 09.01.2014 року, за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.212 КК України.
Підставами для внесення відомостей про
кримінальне правопорушення слугували
матеріали проведеної виїзної
документальної позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" за результатами якої був
складений акт № 541/22-36605821 від 05 грудня
2013 року.

Як вбачається зі змісту Постанови від
30.01.2014 року, досудовим розслідуванням
не підтверджено факту безтоварності
проведених ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" операцій. Також, у Постанові
від 30.01.2014 року вказується на те, що
проведення ТОВ "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" господарських операцій із
вказаними у акті перевірки № 541/22-36605821
від 05 грудня 2013 року контрагентами та
використання придбаних у них товарів
(ТМЦ) підтверджується відповідними
первинними документами, зокрема:
договорами, угодами та додатками до
них, актами приймання-передачі робіт,
послуг, видатковими накладними,
податковими накладними, платіжними
дорученнями, рахунками-фактурами,
дорученнями, товарно-транспортними
накладними, іншими документами, щодо
здійснених операцій.

На підставі викладеного, посадовою
особою другого відділу кримінальних
розслідувань слідчого управління
фінансових розслідувань Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області було прийнято Постанову від
30.01.2014 року, якою кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000004 від 09.01.2014 року було закрите, у
зв'язку із відсутністю в діянні складу
кримінального правопорушення.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При розгляді справи, судом були
досліджені первинні документи, що
містять відомості про обставини, які є
предметом доказування у цій справі, та
пов'язані з рухом активів, виконанням
зобов'язань, отриманням економічних
вигод, що описані вище, та
підтверджують обґрунтованість
визначення сум витрат та податкового
кредиту з податку на додану вартість.
При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають до задоволення, а
заперечення відповідача суд відхиляє
як безпідставні і такі, що суперечать
чинному законодавству та фактичним
обставинам справи.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що Здолбунівською ОДПІ не
доведено правомірності прийнятих
податкових повідомлень-рішень: №
від 16.12.2013 року та № від 16.12.2013
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Враховуючи
викладене та те, що позов задоволено
повністю на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень,
позивачу слід присудити з Державного
бюджету України 487 грн. 20 коп. судового
збору, сплаченого згідно платіжного
доручення № 165 від 06.05. 2014 р. (т. 1 а.с. 11).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області форми "Р" № від 16.12. 2013
року та форми "Р" № від 16.12. 2013
року.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРЦЕМРЕМОНТ
ЗДОЛБУНІВ" із Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Зозуля Д.
П.