Справа № 805/4404/14
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 р.
Справа №805/4404/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 12:35

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Шинкарьової І.В.

при секретарі судового засідання
Заднепровській В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт»

до Східної митниці Міндоходів
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Донецькій області, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог Товариство з
обмеженою відповідальністю «Спрут»
про визнання дій протиправними,
скасування картки відмови та стягнення
суми податку

за участю представників сторін

від позивача: Харламов Р.В.

від відповідача: Кононенко В.К.

від третьої особи: Спирюгін Р.О.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт» звернулось
до суду з позовною заявою до Східної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області,
третя особа Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спрут» про визнання
незаконними дії Східної митниці щодо
відмови в оформленні заявленого до
митного декларування товару,
скасування карток відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №700000002/2014/00034, №700000002/2014/00035,
№700000002/2014/00036 від 07 березня 2014 року,
визнання недійсними рішення про
коригування митної вартості товару
№700000002/2014/000015/2, №700000002/2014/000016/2,
№700000002/2014/000017/2 від 07 березня 2014 року,
стягнення митних платежів у сумі 112322,69
грн., з урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог (т.1 а.с.240).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на наступне. 26 вересня 2013
року між позивачем та ВАТ «СІБУР
Холдінг» укладений
зовнішньоекономічний контракт №СХ.14058.
У відповідності з Додатком №5 від 04
лютого 2014 року до Контракту, позивач
придбав у ВАТ «СІБУР Холдінг» 56,7 тон
бутадієн-метилстирольного
синтетичного каучуку СКМС-30 АРКМ-15 (ТУ
2294-044-48158319/2010, завод-виробник - ТОВ
«Тольяттікаучук») за ціною 1600,00 доларів
США за тону на загальну суму 90720,00
доларів США.

На виконання умов контракту на митну
територію України 03 березня 2014 року
було ввезена партія товару трьома
транспортними засобами, одержувачем
якого є позивач, що відображено в
картках попереднього повідомлення про
перетин через державний кордон
України. Для проведення митного
оформлення товару відповідно до
митного режиму імпорт позивачем через
уповноважену особу митного брокера ТОВ
«Спрут» Дьоміну Л.Є., з яким у позивача
укладений договір доручення С-6/14К від 22
січня 2014 року про надання митних
брокерських послуг, 04 березня 2014 року
подано до Східної митниці Міндоходів
митну декларацію №700130000/2014/003270, в яких
митна вартість товару вагою 18,9 тон була
визначена на рівні 302170,18 грн. загальна
вартість партії товару + 6800,00 грн.
транспортні витрати до кордону України
= 308970,18 грн., та товарно-супровідні
документи. Також 05 березня 2014 року
декларантом подано до Східної митниці
Міндоходів митні декларації
№№700130000/2014/003284, 700130000/2014/003285, в яких
митна вартість товару вагою 18,9 тон була
визначена на рівні 294056,78 грн. загальна
вартість партії товару + 7500,00 грн.
транспортні витрати до кордону України
= 301556,78 грн. та товарно-супровідні
документи. Розглянувши надані
документи відповідачем 1 було
витребувано додаткові документи для
підтвердження митної вартості.
Позивачем на вимогу відповідача 1 були
надані витребувані документи та
запитувана інформація. Однак,
відповідачем 1 були складені картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та прийняті
рішення про коригування митної
вартості товару, в яких встановлена
вартість за одиницю товару на рівні 2,77
доларів США за кг.

Позивач не погоджується з прийнятими
рішеннями відповідача 1, оскільки
вважає, що ним було подано всі існуючі
та запитувані документи і відомості у
відповідності до ч.2 та ч.3 ст.53 Митного
кодексу України, та повністю
підтверджено числові значення
складових митної вартості товарів, у
зв'язку з чим картки відмови були
складені безпідставно.

У зв'язку з тим, що здійснити митне
оформлення імпортованого товару
можливо було лише за умови урахування
рішення про коригування митної
вартості товарів шляхом подання нової
декларації, декларантом 07 березня 2014
року були подані нові митні декларації
№700130000/2014/003498, №700130000/2014/003499,
№700130000/2014/003500 та були сплачені митні
платежі за товар вагою 56,7 тон в сумі
294890,85 грн. Враховуючи, що Східна митниця
Міндоходів не є розпорядником
бюджетних коштів сума переплати митних
платежів підлягає стягненню з
відповідача 2.

На підставі вищезазначеного, просить
суд задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача 1, Східна
митниця, у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог у повному обсязі та
надав заперечення на позовну заяву в
яких зазначає, що згідно статті 257 МК
України, декларування здійснюється
шляхом заявлення за встановленою
формою (письмовою, усною, шляхом
вчинення дій) точних відомостей про
товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. Статтею 335 МК України
передбачено подання документів та
відомостей, необхідних для митного
контролю. Разом з митною декларацією
митному органу подаються рахунок або
інший документ, який визначає вартість
товару, та, у випадках, встановлених
Кодексом, декларація митної вартості. У
встановленому Кодексом порядку в
митній декларації декларантом або
уповноваженою ним особою зазначаються
окрім іншого відомості: у разі
необхідності - документи, що
підтверджують сплату та/або
забезпечення сплати митних платежів; у
разі необхідності - документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів та обраний метод її визначення
відповідно до статті 53 МК України.

Так, відповідач-1 зазначає, що в рамках
ч.2 ст.363 Митного кодексу України,
посадовою особою митниці здійснені
необхідні заходи з контролю
правомірності визначення митної
вартості товару з боку позивача за
електронними МД від 04 березня 2014 року
№700020000/2013/003270, від 05 березня 2014 року
№700130000/2014/003284 та №700130000/2014/003285. На
адресу декларанта були надіслані
електронні повідомлення з пропозицією
надати наступні документи:

- документи зазначені декларантом
у гр.44 електронною МД, але фактично не
надані разом з ЕМД;

- згідно положень ч.2 ст.53 МК
України (дані документи є обов'язковими
для підтвердження митної вартості):
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість перевезення оцінюваних
товарів; якщо здійснювалося
страхування - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про страхування товарів;

- додаткові документи відповідно
до вимог ч.3 ст.53 МК України: каталоги,
специфікації, прейскуранти
фірми-виробника товару; виписку з
бухгалтерської документації
(оборотно-сальдові відомості по
рахунку 632 «Розрахунки з іноземними
постачальниками» або з журналу-ордеру
по рахунку 632»; ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів (за
наявності); висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини;

- додаткові документи за власним
бажанням позивача для підтвердження
митної вартості товару відповідно до
ч.6 ст.53 МК України.

Однак, позивачем документи були надані
не в повному обсязі, обґрунтувань
неможливості надання вказаних
документів позивачем наведено не було.
Крім того, за результатами опрацювання
поданих документів встановлено
чисельні розбіжності.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту, у
відповідності до ч. 1 ст. 55 МК України
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Відповідачем прийняті оскаржувані
рішення про коригування митної
вартості товару за №№ 700000002/2013/000015/2,
700000002/2013/000016/2, 700000002/2013/000017/1, якими
визначено митну вартість за
другорядним методом (2ґ) згідно ст. 64 МКУ
з урахуванням наявної інформації про
митну вартість товарів, митне
оформлення яких вже здійснено
(відповідно до Джерела інформації
наявного у митниці - МД № 11008000/2014/101295
від 24.01.2014) на рівні митної вартості 2,77
дол.США/кг.

Відповідно до положень п.2 ч.6 ст.54 МК
України орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

З урахуванням вищевикладеного,
відповідач 1 вважає дії правомірними,
просить у задоволенні позові відмовити
в повному обсязі.

Представник відповідача-2, Головне
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області, у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог у повному
обсязі та надав заперечення на позовну
заяву в яких зазначає, що розпорядження
коштами, що обліковуються на
депозитних рахунках 3734 митних органів
згідно з цим Порядком, здійснюється
виключно на підставі платіжних
доручень, що оформленні митними
органами в установленому порядку.
Повернення платникам помилково та/або
надмірно сплачених митних та інших
платежів, що зараховані на депозитні
рахунки митних органів 3734, зокрема,
здійснюється відповідно до Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року №618, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
2007 року за №1097/14364. Взаємовідносини
митних органів та органів Державного
казначейства України в процесі
повернення помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи,
регламентуються Порядком взаємодії
митних органів з органами Державного
казначейства України в процесі
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи, що
затверджений спільним наказом
Державної митної служби України,
Державного казначейства України від 20
липня 2007 року №611/147. Відповідно до
пункту 2 вказаного Порядку, повернення
помилково та/або надмірно зарахованих
до бюджету митних та інших платежів
здійснюється на підставі висновку
митного органу, що здійснював
оформлення митної декларації.
Зазначений висновок оформлюється
відповідно до заяви платника, яка
подається до митного органу, що
здійснював оформлення митної
декларації. Тобто, керуючись вказаним
Порядком, основною умовою повернення
коштів, вказаних у позовній заяві є
обов'язкова їх сплата та зарахування на
рахунки відповідного бюджету.

Тому, на підставі вищевикладеного,
просить суд у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали
адміністративної справи, суд встановив
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт» є юридичною
особою, зареєстровано Виконавчим
комітетом Донецької міської ради 30
червня 1999 року, ідентифікацій код
юридичної особи 30487486, відповідно до
Свідоцтва серії А01 №715614 про державну
реєстрацію юридичної особи (т.1 а.с.108),
здійснює свою діяльність відповідно до
Статуту в новій редакції,
затвердженого протоколом загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ерлайт» №
64 від 11 травня 2012 року (т.1 а.с.101).

26 вересня 2013 року між ТОВ «Ерлайт»
(покупець) та ВАТ «СІБУР Холдінг»
(продавець, Росія) був укладений
Контракт №СХ.14058 (далі контракт) на
поставку товар, визначений п.1.1
Контракту, в тому числі каучук
синтетичний бутадієн-метилстирольний
СКМС-30 АРКМ-15 (далі - товар). Постачання
здійснюється відповідно до Інкотермс
2010 на умовах FСА станція відвантаження
ст.Хімічна, або FСА Тольятті, або FСА
Вороніж, або FСА з.д.станція Базаіха, або
FСА Красноярськ. Кількість товару та
ціна визначаються у Додатках до
Контракту на кожну партію товару.
Продавець надає покупцю наступні
оригінали документів: рахунок,
товарно-транспортна накладна (CMR або
залізничною накладною), сертифікат
(паспорт) якості, декларація на товари,
сертифікат походження (за вимогою).
Оплата товару проводиться в доларах
США банківським переводом на валютний
рахунок продавця. Форма оплати: 100%
передплата (т.1 а.с.23).

04 лютого 2014 між позивачем та ВАТ «СІБУР
Холдінг» був укладений Додаток №5 до
Контракту (т.1 а.с.31). Відповідно до
змісту додатку продавець продав, а
покупець придбав 56,7 тон
бутадієн-метилстирольного
синтетичного каучуку СКМС-30 АРКМ-15, ТУ
2294-044-10, завод-виробник - ТОВ
«Тольяттікаучук». Ціна на проданий за
контрактом товар встановлюється на
умовах FСА з.д. станція Хімічна
(Куйбишевська з.д.) або FСА з.д. станція
Тольятті (Куйбишевська з.д.) та складає
1600,00 доларів США за одну тону.

Декларантом при визначенні митної
вартості товару був використаний
перший основний метод за ціною
договору (вартість операції).

В межах виконання зазначеного вище
Контракту та Додатку до нього
позивачем на митну територію України в
зоні діяльності Східної митниці
ввозився товар
«бутадієн-метилстирольний синтетичний
каучук СКМС-30 АРКМ-15, ТУ 2294-044-10».

Для проведення митного оформлення
товару 22 січня 2014 року позивачем було
укладено договір доручення №С-6/14К на
надання митних брокерських послуг з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спрут» (т.1 а.с.16).

Через митного брокера до Східної
митниці була подана митна декларація
типу "ІМ 40 ДЕ" 700130000/2014/003270 від 04 березня
2014 року.

Вартість товару визначена декларантом
за першим методом (за ціною угоди) щодо
такого визначення (т.1 а.с.184).

До митної декларації відповідно до
відомостей графи 44 позивачем були
вказані: рахунок-проформа від 06 лютого
2014 року №5 (т.1 а.с.32), контракт №СХ.14058
від 26 вересня 2013 року, додаток №5 від 04
лютого 2014 року до контракту №СХ.14058 від
26 вересня 2013 року, договір про надання
послуг митного брокера 22 січня 2014 року
№С-6/14К, договір про перевезення від 26
лютого 2014 року №26/02, інформація про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 27 лютого 2014 року №2730,
інформація про позитивні результати
здійснення фіто санітарного контролю
товару від 27 лютого 2014 року №2730,
інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару від 27 лютого 2014 року №2730,
декларація про походження товару від 27
лютого 2014 року, сертифікат якості від 27
лютого 2014 року №221, митна декларація
країни відправлення від 28 лютого 2014
року №10412110/280214/0002219.

При здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару згідно п.2 ст.53 Митного
кодексу України було встановлено, що не
в повному обсязі подані декларантом
для підтвердження митної вартості
товару документи, зазначені в графі 44
митної декларації 700130000/2014/003270.

У зв'язку з вищевикладеним, позивачу
було запропоновано для підтвердження
заявленої митної вартості товару і
обраного методу її визначення надати
наступні обов'язкові документи:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює та додатки до нього у разі їх
наявності; якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість перевезення оцінюваних
товарів; якщо здійснювалося
страхування - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про страхування товарів

та додаткові документи відповідно до
вимог ч. 3 ст. 53 МК України: каталоги,
специфікації, прейскуранти
фірми-виробника товару; виписку з
бухгалтерської документації
(оборотно-сальдові відомості по
рахунку 632 «Розрахунки з іноземними
постачальниками» або виписку з
журналу-ордеру по рахунку 632»);
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів (за наявності); висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Також декларантом запропоновано за
власним бажанням подати додаткові
наявні у нього документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару (т.1 а.с.21).

На виконання зазначених вимог 05
березня 2014 року декларант позивача
відповідачу 1 надав документи та
повідомив наступне (т.1 а.с.22):

- позивач на підставі укладеного
контракту з ВАТ «СІБУР Холдінг» №СХ.14058
від 26 вересня 2013 року та додатку №5 від
04 лютого 2014 року придбало каучук марки
СКМС-30 АРКМ-15 за ціною 1600 доларів США за
тону продукції на умовах FСА Вороніж;

- за умовами контракту позивач
здійснив передплату у сумі 147042,00
доларів США на підставі інвойсу №5 від
06 лютого 2014 року, на підтвердження
цього позивач надав платіжне доручення
№6 від 19 лютого 2014 року та зведений
меморіальний ордер від 20 лютого 2014 року
(т.1 а.с.32,33,34);

- позивачем надано картку рахунку
632 щодо розрахунків з ВАТ «СІБУР
Холдінг» за період з 01 лютого 2014 року до
05 березня 2014 року та додатково
повідомив, що до завершення процедури
розмитнення зазначена сума коштів
(147042,00 доларів США) враховується на
іншому рахунку - 3712 (облік передплати),
картка рахунок 3712 щодо розрахунків з
ВАТ «СІБУР Холдінг» за період з 01
лютого 2014 року до 05 березня 2014 року (т.1
а.с.35,36);

- позивачем надано довідку про
транспортні витрати Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 б/н від 28
лютого 2014 року та рахунок-фактуру №88
від 28 лютого 2014 року на сплату послуг
перевезення (т.1 а.с.47,48);

- позивачем повідомлено, що
страхування товару під час перевезення
не здійснювалося;

- позивачем повідомлено, що у ВАТ
«СІБУР Холдінг» відсутні каталоги,
специфікації, прейскуранти
фірми-виробника товару, на
підтвердження чого надаємо відповідь
за вих. №1636/19/СХ ві23 серпня 2012 року, та
відповідь за вих. №1085/19/5/СХ від 03
березня 2014 року щодо формування цін та
належності ТОВ «Тольяттікаучук» до ВАТ
«СІБУР Холдінг», також додатково
надаємо виписку із єдиного реєстру
юридичних осіб №12986 від 26 вересня 2012
року щодо входу ВАТ «СІБУР Холдінг» до
засновників ТОВ «Тольяттікаучук» на
100%. Також позивач повідомив, що іншу
документацію немає можливості у
зв'язку з її фактичною відсутністю у
продавця товару (т.1 а.с.37,38,39);

- позивачем зазначено, що умовами
контракту СХ.14058 від 26 вересня 2013 року
не передбачено надання жодного
ліцензійного чи авторського договору,
зазначений договір відсутній, його
надання не є умовою продажу оцінюваних
товарів, тому надати його не має
можливості;

- позивачем наданий висновок про
якісні та вартісні характеристики
товару, а саме каучуку марки СКМС-30
АРКМ-15 (т.1 а.с.49-64);

- позивач зазначає, що ним не
укладено договорів з третіми особами,
пов'язаними з контрактом СХ.14058 від 26
вересня 2013 року на поставку товарів,
будь-які платежі на користь третіх осіб
за цим контрактом не здійснювались,
посередницькими послугами позивач не
користувався. ТОВ «Тольяттікаучук» є
вантажовідправником у відповідності
до умов п.1.4 Контракту СХ.14058 від 26
вересня 2013 року.

Однак, як зазначено відповідачем 1, в
рамках положень пункту 2 частини 6
статті 54 МКУ декларантом подані не в
повному обсязі документи для
підтвердження заявленої митної
вартості, а саме відсутні:

- каталоги, специфікації,
прейскуранти фірми-виробника товару;

- висновки про якісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями;

- інформація біржових організацій
про вартість товару або сировини. У той
же час у листі ВАТ «СІБУР Холдінг» від 03
березня 2014 року №1085/19/5/СХ, який надано
разом з листом від 05 березня 2014 року №62
наявне посилання, що «при продаже
товаров компания применяет формульное
и оптовое ценообразование в
соответствии с требованиями
действующего законодательства».

Як встановлено судом, за результатами
опрацювання додатково наданих
документів митним органом виявлено
розбіжності, які полягають в
наступному:

- інформація щодо відсутності
каталогів, специфікацій, прейскурантів
фірми виробника товару датована 23
серпня 2012 року за №1636/19/СХ, яка до умов
зовнішньоекономічного контракту від 26
вересня 2013 року №СХ.14058 не має
відношення;

- стосовно наданого звіту про
незалежну оцінку товару від 05 березня
2014 року № б/н: звіт «призначений
виключно для визначення спеціальної
вартості майна для нарахуавння митних
платежів», але фактично товар стане
майном лише після випуску у вільний
обіг, після проведення процедур
митного оформлення. Оцінювач
посилається на відомості з сайту
мережі Інтернет
http://www.alibaba.com/product-detail/SKMS-30-ARKPN-Styrene-Butadien-Rub
ber_121359279.html (на стор.11 звіту) та зазначає,
що каучук виробництва Росії. При цьому,
в самому витягу з сайту зазначено, що
товар походженням з Ірану та
запропонований постачальником,
розташованим у Естонії на умовах
постачання FOB. Таким чином, посилання
оцінювача на відомості щодо країни
виробництва, країну походження не
відповідають дійсності. На стор.10 звіту
оцінювач робить припис «на сайте
производителя информация о стоимости
оцениваемого товара отсутствует» та на
стор. 11 оцінювач зазначає, що
«стоимость товаров в представленных
прайс-листах не включает НДС», які ні до
звіту, ні до митного оформлення не
надані.

З декларантом ТОВ «Спрут» Бухтіною Г.М.
07 березня 2014 року проведено письмову
консультацію щодо обрання методу
визначення митної вартості товару. За
результатами проведеної консультації,
обраний метод визначення митної
вартості другорядний на підставі ст.59
МКУ - 2ґ (резервний).

07 березня 2014 року Східною митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості №700000002/2014/000015/2 (т.1
а.с.68), згідно якого митна вартість
заявленого до митного оформлення
товару «Каучук синтетичний
бутадієн-метилстирольний, отриманий
емульсійною полімеризацією марки
СКМС-30 АРКМ-15» визначена за резервним
методом визначення митної вартості.
Причиною відмови у застосуванні
першого методу, заявленого
декларантом, визначено надання не в
повному обсязі запитуваних документів
та наявність у поданих відомостях
розбіжності. Джерело інформації, яким
скористався орган доходів і зборів при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості - митна
декларація від 24 січня 2014 року
№110080000/2014/101295. Рівень митної вартості
товару згідно джерела інформації
складає 2,77 доларів США / кг.

Того ж дня відповідач-1 видав Картку
відмови у митному оформленні (випуску)
товарів через митний кордон України
№700000002/2014/00034, у зв'язку з виданням
зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару (т.1
а.с.67).

Також, через митного брокера до Східної
митниці були подані митні декларації
типу "ІМ 40 ДЕ" №700130000/2014/003284 та
№700130000/2014/003285 від 05 березня 2014 року.

Вартість товару визначена декларантом
за першим методом (за ціною угоди) щодо
такого визначення (т.1 а.с.186,188).

До митної декларації №700130000/2014/003284
відповідно до відомостей графи 44
позивачем були вказані:
рахунок-проформа від 06 лютого 2014 року
№5, контракт №СХ.14058 від 26 вересня 2013
року, додаток №5 від 04 лютого 2014 року до
контракту №СХ.14058 від 26 вересня 2013 року,
договір про надання послуг митного
брокера 22 січня 2014 року №С-6/14К,
договори про перевезення Д-26022014-2 та
Д-26022014-5 від 26 лютого 2014 року, інформація
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 28 лютого 2014 року №2730,
інформація про позитивні результати
здійснення фіто санітарного контролю
товару від 28 лютого 2014 року №2730,
інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару від 28 лютого 2014 року №2730,
декларація про походження товару від 28
лютого 2014 року, сертифікат якості від 28
лютого 2014 року №223, митна декларація
країни відправлення від 28 лютого 2014
року №10412110/280214/0002286.

До митної декларації №700130000/2014/003285
відповідно до відомостей графи 44
позивачем були вказані:
рахунок-проформа від 06 лютого 2014 року
№5, контракт №СХ.14058 від 26 вересня 2013
року, додаток №5 від 04 лютого 2014 року до
контракту №СХ.14058 від 26 вересня 2013 року,
договір про надання послуг митного
брокера 22 січня 2014 року №С-6/14К,
договори про перевезення №95 від 13
червня 2013 року та №986 від 22 травня 2012
року, інформація про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 27 лютого 2014 року №2730,
інформація про позитивні результати
здійснення фіто санітарного контролю
товару від 27 лютого 2014 року №2730,
інформація про позитивні результати
здійснення радіологічного контролю
товару від 27 лютого 2014 року №2730,
декларація про походження товару від 27
лютого 2014 року №0737, сертифікат якості
від 27 лютого 2014 року №222, митна
декларація країни відправлення від 28
лютого 2014 року №10412110/280214/0002218.

При здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару згідно п.2 ст.53 Митного
кодексу України було встановлено, що не
в повному обсязі подані декларантом
для підтвердження митної вартості
товару документи, зазначені в графі 44
митних декларацій.

У зв'язку з вищевикладеним, позивачу
було запропоновано для підтвердження
заявленої митної вартості товару і
обраного методу її визначення надати
наступні обов'язкові документи:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює та додатки до нього у разі їх
наявності; якщо рахунок сплачено, -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість перевезення оцінюваних
товарів; якщо здійснювалося
страхування - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про страхування товарів

та додаткові документи відповідно до
вимог ч. 3 ст. 53 МК України: каталоги,
специфікації, прейскуранти
фірми-виробника товару; виписку з
бухгалтерської документації
(оборотно-сальдові відомості по
рахунку 632 «Розрахунки з іноземними
постачальниками» або виписку з
журналу-ордеру по рахунку 632»);
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів (за наявності); висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Також декларантом запропоновано за
власним бажанням подати додаткові
наявні у нього документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару (т.1 а.с.70,83).

На виконання зазначених вимог 05
березня 2014 року декларант позивача
відповідачу 1 надав документи та
повідомив наступне (т.1 а.с.71,84):

- позивач зазначив, що декларантом
у графі 44 митної декларації
№700130000/2014/003285 заявлено, що контракт на
постачання товару від 26 вересня 2013 року
№СХ.14058 укладено з безпосереднім
виробником товару, тому що у
відповідності до листа Державної
митної служби України від 13 грудня 2010
року №11/2-10.10/15938-ЕП «під поняттям
«виробник товарів» слід розуміти
особу, яка заявляє про себе як про
виробника товару, розміщуючи на товари
та/або на упаковці чи супровідних
документах, що разом з товаром
передаються споживачеві, своє
найменування (ім'я), торгівельну марку
або інший елемент, який ідентифікує
таку особу, незалежно від того, чи
виготовляє ця особа товар
безпосередньо, чи такий товар
виготовляється на її замовлення». Вся
продукція за цією митною декларацією
має маркування «СІБУР Холдінг», ТОВ
«Тольяттікаучук» є дочірнім
підприємством, і виготовляє цю
продукцію на замовлення ВАТ «СІБУР
Холдінг»;

- позивач на підставі укладеного
контракту з ВАТ «СІБУР Холдінг» №СХ.14058
від 26 вересня 2013 року та додатку №5 від
04 лютого 2014 року придбало каучук марки
СКМС-30 АРКМ-15 за ціною 1600 доларів США за
тону продукції на умовах FСА Вороніж;

- за умовами контракту позивач
здійснив передплату у сумі 147042,00
доларів США на підставі інвойсу №5 від
06 лютого 2014 року, на підтвердження
цього позивач надав платіжне доручення
№6 від 19 лютого 2014 року та зведений
меморіальний ордер від 20 лютого 2014
року;

- позивачем надано картку рахунку
632 щодо розрахунків з ВАТ «СІБУР
Холдінг» за період з 01 лютого 2014 року до
05 березня 2014 року та додатково
повідомив, що до завершення процедури
розмитнення зазначена сума коштів
(147042,00 доларів США) враховується на
іншому рахунку - 3712 (облік передплати),
картка рахунок 3712 щодо розрахунків з
ВАТ «СІБУР Холдінг» за період з 01
лютого 2014 року до 05 березня 2014 року;

- позивачем надано довідку про
транспортні витрати ТОВ «Партнер-ТО»
від 03 березня 2014 року та
рахунок-фактуру №3-26022014-4 від 03 березня
2014 року ТОВ «Партнер-ТО» на сплату
послуг перевезення та довідку про
транспортні витрати ТОВ «Форнакс» від
03 березня 2014 року та рахунок-фактуру
№СФ-0000108 від 03 березня 2014 року ТОВ
«Форнакс» на сплату послуг
перевезення;

- позивачем повідомлено, що
страхування товару під час перевезення
не здійснювалося;

- позивачем повідомлено, що у ВАТ
«СІБУР Холдінг» відсутні каталоги,
специфікації, прейскуранти
фірми-виробника товару, на
підтвердження чого надаємо відповідь
за вих. №1636/19/СХ ві23 серпня 2012 року, та
відповідь за вих. №1085/19/5/СХ від 03
березня 2014 року щодо формування цін та
належності ТОВ «Тольяттікаучук» до ВАТ
«СІБУР Холдінг», також додатково
надаємо виписку із єдиного реєстру
юридичних осіб №12986 від 26 вересня 2012
року щодо входу ВАТ «СІБУР Холдінг» до
засновників ТОВ «Тольяттікаучук» на
100%. Також позивач повідомив, що іншу
документацію немає можливості у
зв'язку з її фактичною відсутністю у
продавця товару;

- позивачем зазначено, що умовами
контракту СХ.14058 від 26 вересня 2013 року
не передбачено надання жодного
ліцензійного чи авторського договору,
зазначений договір відсутній, його
надання не є умовою продажу оцінюваних
товарів, тому надати його не має
можливості;

- позивачем наданий висновок про
якісні та вартісні характеристики
товару, а саме каучуку марки СКМС-30
АРКМ-15;

- позивач зазначає, що ним не
укладено договорів з третіми особами,
пов'язаними з контрактом СХ.14058 від 26
вересня 2013 року на поставку товарів,
будь-які платежі на користь третіх осіб
за цим контрактом не здійснювались,
посередницькими послугами позивач не
користувався. ТОВ «Тольяттікаучук» є
вантажовідправником у відповідності
до умов п.1.4 Контракту СХ.14058 від 26
вересня 2013 року.

Однак, як зазначено відповідачем 1, в
рамках положень пункту 2 частини 6
статті 54 МКУ декларантом подані не в
повному обсязі документи для
підтвердження заявленої митної
вартості, а саме відсутні:

- каталоги, специфікації,
прейскуранти фірми-виробника товару;

- висновки про якісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями;

- інформація біржових організацій
про вартість товару або сировини. У той
же час у листі ВАТ «СІБУР Холдінг» від 03
березня 2014 року №1085/19/5/СХ, який надано
разом з листом від 05 березня 2014 року №62
наявне посилання, що «при продаже
товаров компания применяет формульное
и оптовое ценообразование в
соответствии с требованиями
действующего законодательства».

Як встановлено судом, за результатами
опрацювання додатково наданих
документів митним органом виявлено
розбіжності, які полягають в
наступному:

- інформація щодо відсутності
каталогів, специфікацій, прейскурантів
фірми виробника товару датована 23
серпня 2012 року за №1636/19/СХ, яка до умов
зовнішньоекономічного контракту від 26
вересня 2013 року №СХ.14058 не має
відношення;

- стосовно наданого звіту про
незалежну оцінку товару від 05 березня
2014 року № б/н: звіт «призначений
виключно для визначення спеціальної
вартості майна для нарахуавння митних
платежів», але фактично товар стане
майном лише після випуску у вільний
обіг, після проведення процедур
митного оформлення. Оцінювач
посилається на відомості з сайту
мережі Інтернет
http://www.alibaba.com/product-detail/SKMS-30-ARKPN-Styrene-Butadien-Rub
ber_121359279.html (на стор.11 звіту) та зазначає,
що каучук виробництва Росії. При цьому,
в самому витягу з сайту зазначено, що
товар походженням з Ірану та
запропонований постачальником,
розташованим у Естонії на умовах
постачання FOB. Таким чином, посилання
оцінювача на відомості щодо країни
виробництва, країну походження не
відповідають дійсності. На стор.10 звіту
оцінювач робить припис «на сайте
производителя информация о стоимости
оцениваемого товара отсутствует» та на
стор. 11 оцінювач зазначає, що
«стоимость товаров в представленных
прайс-листах не включает НДС», які ні до
звіту, ні до митного оформлення не
надані (т.1 а.с.78,91).

Відповідно ст. 55, п.4 ст. 57 МКУ проведена
процедура консультації з декларантом
Позивача щодо обрання методу
визначення митної вартості товарів (за
наявною інформацією у декларанта та
митниці), про що зазначено в гр. 33
рішення про коригування митної
вартості від 07 березня 2014 року
№700000002/2014/00016/2.

Під час такої консультації декларанту
Позивача було запропоновано надати
цінову інформацію, яка дає змогу
застосувати послідовно методи
визначення митної вартості та
повідомлено про те, що у випадку якщо
митна вартість не може бути визначена
шляхом послідовного використання
методів, визначених у ст.ст. 58-63 МК
України митна вартість визначається з
використанням способів, які не
суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT).

Листом від 07 березня 2014 року № 66
декларант Позивача відмовився від
проведення процедури консультацій в
рамках ст. 55 МК України, що зазначено в
гр. 33 рішення про коригування митної
вартості від 07 березня 2014 року
№700000002/2014/00017/1.

За результатами проведеної
консультації, обрані методи визначення
митної вартості другорядні на підставі
ст.59 МКУ - 2ґ (резервний).

07 березня 2014 року Східною митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості №700000002/2014/000016/2 та
№700000002/2014/000017/1 відповідно (т.1 а.с.81,94),
згідно яких митна вартість заявленого
до митного оформлення товару «Каучук
синтетичний бутадієн-метилстирольний,
отриманий емульсійною полімеризацією
марки СКМС-30 АРКМ-15» визначена за
резервним методом визначення митної
вартості. Причиною відмови у
застосуванні першого методу,
заявленого декларантом, визначено
надання не в повному обсязі
запитуваних документів та наявність у
поданих відомостях розбіжності.
Джерело інформації, яким скористався
орган доходів і зборів при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості - митна декларація від
24 січня 2014 року №110080000/2014/101295. Рівень
митної вартості товару згідно джерела
інформації складає 2,77 доларів США / кг.

Того ж дня відповідач-1 видав Картки
відмови у митному оформленні (випуску)
товарів через митний кордон України
№700000002/2014/00035 та №700000002/2014/00036
відповідно, у зв'язку з виданням
зазначеного вище рішення про
визначення митної вартості товару (т.1
а.с.80,93).

Для здійснення митного оформлення
імпортованого товару, позивач подав
нові митні декларації №7001300/2014/003500,
№7001300/2014/003499, №7001300/2014/003498 зі сплатою
митних платежів за рівнем митної
вартості, визначеної митним органом на
рівні 2,77 дол.США/кг від 22 жовтня 2012 року
(т.1 а.с.178,180,182).

Відповідно до статті 264 МКУ у разі
потреби в підтвердженні заявленої
митної вартості товарів декларант
зобов'язаний подати митному органу
необхідні для цього відомості та
забезпечити можливість їх перевірки.
Можливість подання додаткових
документів в підтвердження визначеної
митної вартості після здійснення
митного оформлення також передбачена
Порядком випуску товарів у вільний
обіг під гарантійні зобов'язання при
ввезенні їх на митну територію України,
затверджених наказом Держмитслужби
України від 17 березня 2008 року №230,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 27 березня 2008 року за № 259/14950.

Правомірність прийняття митним
органом рішень про коригування
заявленої митної вартості товарів від
07 березня 2014 року №700000002/2014/000015/2,
№700000002/2013/000016/2, №700000002/2013/000017/1, якими
визначено митну вартість
імпортованого товару, а також картки
відмови у митному оформленні (випуску)
товарів, є спірним питанням цієї
справи.

Прийняті відповідачем рішення є
правовими актами індивідуальної дії,
правомірність винесення яких
здійснюється за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

За приписами пункту 2 Положення про
Державну митну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 12 травня 2011 року № 582/2011
Держмитслужба України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами Міністра,
іншими актами законодавства України, а
також дорученнями Президента України
та Міністра.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Положення
про Державну митну службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 12 травня 2011 року № 582/2011
основними завданнями Держмитслужби
України є внесення пропозицій щодо
формування державної політики у сфері
державної митної справи; реалізація
державної політики у сфері державної
митної справи; забезпечення захисту
економічних інтересів України.
Держмитслужба України відповідно до
покладених на неї завдань, серед
іншого: організовує та забезпечує
здійснення регіональними митницями,
митницями контролю за дотриманням
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності та громадянами
установленого законом порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
застосування відповідно до закону
заходів тарифного та нетарифного
регулювання при переміщенні товарів
через митний кордон України, у тому
числі й після завершення операцій
митного контролю та митного
оформлення; здійснює контроль за:
своєчасністю, достовірністю, повнотою
нарахування та сплати у повному обсязі
платниками податків до бюджету митних
та інших платежів, контроль за
справлянням яких законом покладено на
митні органи; класифікацією за
товарною номенклатурою Митного тарифу
України товарів, поданих до митного
оформлення тощо.

Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного
кодексу України від 13 березня 2012 року №
4495-VI визначено поняття митного
контролю. Це - сукупність заходів, що
здійснюються митними органами в межах
своїх повноважень з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Згідно частини 1 статті 248 Митного
кодексу України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, а в разі
електронного декларування - з моменту
отримання митним органом від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу
України визначено, що декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії.

Згідно частини 8 наведеної статті
Митного кодексу України, митне
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
здійснюється митними органами на
підставі митної декларації, до якої
декларантом залежно від митних
формальностей, установлених цим
Кодексом для митних режимів, та
заявленої мети переміщення вносяться,
серед інших, такі відомості, у тому
числі у вигляді кодів: заявлений митний
режим, тип декларації та відомості про
особливості переміщення; відомості про
декларанта, уповноважену особу, яка
склала декларацію, відправника,
одержувача, перевізника товарів і
сторони зовнішньоекономічного
договору (контракту) або іншого
документа, що використовується в
міжнародній практиці замість договору
(контракту), а в разі якщо
зовнішньоекономічний договір
(контракт) укладено на підставі
посередницького договору, - також про
іншу, крім сторони
зовнішньоекономічного договору
(контракту), сторону такого
посередницького договору; відомості
про найменування країн відправлення та
призначення; відомості про товари: а)
найменування; б) звичайний
торговельний опис, що дає змогу
ідентифікувати та класифікувати товар;
в) торговельна марка та виробник
товарів (за наявності у
товаросупровідних та комерційних
документах); г) код товару згідно з УКТ
ЗЕД; ґ) найменування країни походження
товарів (за наявності); д) опис упаковки
(кількість, вид); е) кількість у
кілограмах (вага брутто та вага нетто)
та інших одиницях виміру; є) фактурна
вартість товарів; ж) митна вартість
товарів та метод її визначення; з)
відомості про уповноважені банки
декларанта; и) статистична вартість
товарів; відомості про нарахування
митних та інших платежів, а також про
застосування заходів гарантування їх
сплати.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою (стаття 52
Митного кодексу України).

За приписами статті 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України
надано право митному органу коригувати
митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити: 1)
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; 2) наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом; 3)
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана митним
органом; 4) обґрунтування числового
значення митної вартості товарів,
скоригованої митним органом, та фактів,
які вплинули на таке коригування; 5)
інформацію про: а) право декларанта або
уповноваженої ним особи на випуск у
вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування митної
вартості товарів - за умови сплати
митних платежів згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом; у
разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
митного органу про коригування
заявленої митної вартості товарів - за
умови сплати митних платежів згідно із
заявленою митною вартістю товарів та
надання гарантій відповідно до розділу
X цього Кодексу в розмірі, визначеному
митним органом відповідно до частини
сьомої цієї статті; б) право декларанта
або уповноваженої ним особи оскаржити
рішення про коригування заявленої
митної вартості у митному органі
вищого рівня відповідно до глави 4
цього Кодексу або до суду.

Із наведеного вбачається, що до
виключної компетенції митних органів
належить вирішення питання перевірки
та контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості товару.
Саме митний орган встановлює
достатність наданих декларантом
документів для підтвердження митної
вартості товару.

Як встановлено судом, позивачем надано
не в повному обсязі запитуваних
відповідачем-1 документів, також було
встановлено наявність у поданих
відомостях розбіжності.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України
суд вирішує справи на підставі
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

10 квітня 2008 року Верховна Рада України
шляхом прийняття Закону України № 250-VI
ратифікувала Протокол про вступ
України до Світової організації
торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася
до Угоди про СОТ, чим взяла на себе
зобов'язання, серед іншого,
дотримуватися положень Генеральної
угоди про тарифи та торгівлю 1994 року
(ГАТТ 1994). Відповідно до статті VII п. 2. (a)
Генеральної угоди по тарифам и
торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947), оцінка
імпортованого товару для митної мети
повинна ґрунтуватись на дійсній
вартості імпортованого товару, який
обкладається митом, або аналогічного
товару, та не повинна ґрунтуватись на
вартості товару національного
походження або на вільних чи фіктивних
оцінках. Статтею 17 Угоди про
застосування статті VII ГАТТ 1994 року,
ніщо в цій Угоді не тлумачиться як
обмежуюче або таким, що ставить під
сумнів право податкових адміністрацій
переконуватися у правдивості або
точності будь якої заяви, документу або
декларації, що надаються для цілей
митної оцінки.

Відповідно до приписів статті 57
вказаного Кодексу визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Підстава для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України.

У разі якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
послідовного використання методів,
зазначених у ст.ст. 58 - 63 цього Кодексу,
митна вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з
положеннями цієї статті, повинна
ґрунтуватися на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

Враховуючи зазначене, в спірному
випадку було прийнято рішення про
застосування другорядного методу
визначення митної вартості, а саме 2ґ на
підставі ст. 64 МКУ - резервний метод.

Як вбачається з пояснень позивача,
позивач погоджується та не оскаржує
послідовне застосування методів
визначення митної вартості (т.1 а.с.233).

Джерело інформації, яким скористався
орган доходів і зборів при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості - митна декларація від
24 січня 2014 року №110080000/2014/101295. Рівень
митної вартості товару згідно джерела
інформації складає 2,77 доларів США / кг.
(т.2 а.с.7).

Таким чином, враховуючи суперечливість
наявних документів та недостатність
інформації щодо формування ціни
імпортованого товару, що дозволили б
застосувати перший метод визначення
митної вартості, відповідачем-1
правомірно було застосований метод 2ґ
(резервний) для визначення митної
вартості товару.

Відповідно до ч. 7,8 ст. 55 МКУ, у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган за зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
випускає товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу X цього Кодексу. Строк дії таких
гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

Судом встановлено, що позивач не
скористався наданим йому правом.
Здійснив митне оформлення
імпортованого товару за
вантажно-митними деклараціями від 07
березня 2014 року №700000002/2014/000015/2,
№700000002/2013/000016/2, №700000002/2013/000017/1 за ціною,
скоригованою митним органом
відповідно до спірних рішень. Таким
чином, погодився з визначеною
відповідачем митною вартістю спірних
товарів.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
Відповідачем-1 було доведено
правомірність прийняття рішень про
коригування митної вартості товарів
від 07 березня 2014 року №700000002/2014/000015/2,
№700000002/2014/000016/2 та №700000002/2014/000017/1 та
карток відмови в митному оформленні
(випуску) товарів від 07 березня 2014 року
№700000002/2014/00034, №700000002/2014/00035 та
№700000002/2014/00036 та у зв'язку із чим позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт» до Східної
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області,
третя особа Товариства з обмеженою
відповідальністю «Спрут» про визнання
незаконними дії Східної митниці щодо
відмови в оформленні заявленого до
митного декларування товару,
скасування карток відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №700000002/2014/00034, №700000002/2014/00035,
№700000002/2014/00036 від 07 березня 2014 року,
визнання недійсними рішення про
коригування митної вартості товару
№700000002/2014/000015/2, №700000002/2014/000016/2,
№700000002/2014/000017/2 від 07 березня 2014 року,
стягнення митних платежів у сумі 112322,69
грн., задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст.94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони -
суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» передбачено, що за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотків
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Предметом розгляду даної справи є
визнання незаконними дії Східної
митниці щодо відмови в оформленні
заявленого до митного декларування
товару, скасування карток відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №700000002/2014/00034,
№700000002/2014/00035, №700000002/2014/00036 від 07
березня 2014 року, визнання недійсними
рішення про коригування митної
вартості товару №700000002/2014/000015/2,
№700000002/2014/000016/2, №700000002/2014/000017/2 від 07
березня 2014 року, стягнення митних
платежів у сумі 112322,69 грн.

З аналізу наведених норм вбачається, що
загальна сума судового збору за
подання зазначеного позову до суду
складає 2319,53 грн.

При цьому, позивачем при звернення до
суду з зазначеним позовом було
сплачено судовий збір у сумі 298,09 грн.,
що підтверджується платіжними
дорученнями №467 від 03 квітня 2014 року (т.1
а.с.2) та квитанцією №0410002 від 10 квітня
2014 року (т.1 а.с.118).

Таким чином, залишок не сплаченого
позивачем судового збору по справі
№805/4404/14 складає 2021,44грн.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

п о с т а
н о в и в :

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт» до Східної
митниці Міндоходів Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог Товариство з обмеженою
відповідальністю «Спрут» про визнання
незаконними дії щодо відмови в
оформленні заявленого до митного
декларування товару, скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.03.14
№№700000002/2014/00034, 700000002/2014/00035, 700000002/2014/00036,
визнання недійсними рішення про
коригування митної вартості товару від
07.03.14 №700000002/2014/000015/2, 700000002/2014/000016/2,
700000002/2014/000017/2, стягнення коштів у
розмірі 112322,69 грн. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерлайт» на користь
Державного бюджету України витрати по
сплаті судового збору у розмірі 2021 (дві
тисячі двадцять одна) грн. 44 копійок,
які перерахувати за наступними
платіжними реквізитами : Отримувач
коштів - Держбюджет Калінінського
району міста Донецька; р/р отримувача -
4005; банк отримувача - ГУДКCУ у
Донецькій області; МФО банку - 834016;
ЄДРПОУ отримувача 38034015; Призначення
платежу: «Судовий збір, Код 35099148, п.3.1».

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частину 26 травня 2014 року в
присутності представників сторін.

Постанову у повному обсязі складено 30
травня 2014 року.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі відкладення складання постанови у
повному обсязі апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Шинкарьова І.В.