Справа № 823/3223/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
823/3223/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Тимошенко В. П.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Черкаського окружного
адміністративного суду у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі
позивач, ОСОБА_2) до Державної
податкової інспекції у м. Черкасах
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області (далі відповідач,
ДПІ) про визнання протиправними та
скасування рішення, податкової вимоги,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Черкасах Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправними та
скасування рішення державної
податкової інспекції у м. Черкасах №
575/17 від 26.09.2013 року, податкової вимоги №
1008-17 від 24.09.2013 року.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги повністю.

Справа розглянута відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, 24.05.2012 року ОСОБА_2
направлено податкове
повідомлення-рішення № , яким
визначено суму податкового
зобов`язання за платежем орендна плата
з фізичних осіб (а. с. 15), яке вручено
позивачу 29.06.2012 року, що
підтверджується зворотним
повідомленням про вручення (а. с. 15
зворотній бік).

Оскільки позивач не сплатив
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені законом
строки, відповідачем надіслано
податкову вимогу № 1008-17 від 24.09.2013 року,
а 26.09.2013 року винесено рішення про опис
майна у податкову заставу № 575/17-116.

Вважаючи рішення податкового органу
протиправними, позивач оскаржив їх в
судовому порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, 11
вересня 2006 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 («Землекористувач»)
уклав з Черкаською міською радою
(«Землевласник») угоду про
відшкодування власнику землі
заподіяних збитків (а. с. 14 зворотній
бік).

У зв`язку з припиненням позивачем
підприємницької діяльності, 08.02.2011 року
до зазначеної угоди внесено зміни (а. с.
14) з заміною по тексту словосполученя
«приватний підприємець ОСОБА_2» на
слова «громадянин ОСОБА_2»,
зареєстровані в Управлінні земельних
ресурсів та землеустрою департаменту
архітектури, будівництва та
землеустрою виконавчого комітету
Черкаської міської ради, про що у книзі
обліку Угод про відшкодування власнику
землі заподіяних збитків зроблено
запис № 425 (а. с. 14).

Відповідно до листа Департаменту
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради
№ 15423-01-21 від 18.11.2013 року (а. с. 45) угода
про відшкодовування власнику землі
заподіяних збитків № 259 від 11.09.2006 року
станом на час розгляду справи в суді є
чинною, оскільки позивач не звертався
до Черкаської міської ради з приводу
розірвання даної угоди,
зареєстрованого належним чином
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, що є предметом даного
договору, не надавав.

З пояснень позивача вбачається, що про
існування угоди від 08.02.2011 року про
зміну землекористувача він не знав та
угоду не підписував, 29.06.2012 року
податкове повідомлення-рішення №
від 24.05.2012 року він не отримував, а
його підпис на зворотному повідомленні
про вручення відсутній (а. с. 15, зворот),
до того ж повідомлення-рішення №
від 24.05.2012 року надіслано за помилковою
адресою, за якою він не проживає.

Так, як свідчить копія паспорту,
яка міститься в матеріалах
адміністративної справи (а. с. 43), 07.09.2010
року позивач дійсно змінив місце
проживання, зареєструвавшись за
адресою: АДРЕСА_1. Однак, про цей факт, у
відповідності до п. 16.1.11. статті 16
Податкового кодексу України,
податковий орган не повідомлено, хоча
це є обов`язком платника податків, який
повинен розуміти можливість настання
для нього негативних наслідких у
зв`язку з порушенням цих приписів.

З огляду на зазначене, з
урахуванням чинних вимог
законодавства, податкове
повідомлення-рішення № від 24.05.2012
року слід вважати належним чином
врученим позивачеві.

Твердження позивача про підробку
його підпису в угоді від 08.02.2011 року та
зворотному повідомленні про вручення
податкового повідомлення-рішення №
від 24.05.2012 року колегією суддів до
уваги не приймаються, оскільки не
підтверджуються жодними належним
доказами, зокрема, фактом звернення
ОСОБА_2 до правоохоронних органів з
відповідною заявою або оскарженням
угоди від 08.02.2011 року чи податкового
повідомлення-рішення № від 24.05.2012
року в судовому порядку.

За таких обставин, оскільки
податкове повідомлення-рішення №
від 24.05.2012 року є узгодженим, а
платник податку не сплатив узгодженої
суми грошового зобов'язання у строки,
встановлені п. 287.5. ст. 287 Податкового
кодексу України, то відповідач, у
відповідності до ст. 59 ПК України, мав
право приймати та надсилати на адресу
позивача податкову вимогу № 1008-17 від
24.09.2013 року, яка є правомірною та не
підлягає скасуванню.

Також, оскільки у відповідності
до пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового
кодексу України, право податкової
застави виникає з дня виникнення
податкового боргу, тобто після спливу 60
днів з дня вручення податкового
повідомлення-рішення, а п. 89.3. статті 89
Податкового кодексу України, вимагає
здійснювати опис майна у податкову
заставу лише на підставі рішення
керівника контролюючого органу, яке
пред'являється платнику податків, що
має податковий борг, то спірне рішення
про опис майна у податкову заставу №
575/17-116 від 26.09.2013 року є правомірним та
підстави для його скасування відсутні.

З огляду на вищезазначене, судова
колегія апеляційної інстанції не
вбачає порушень судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, на які посилається позивач в
апеляційній скарзі, та вважає, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справі, якім надана
правильна правова оцінка на підставі
законодавства, яке врегульовує спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
18.11.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
18.11.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.