Справа № 2а-1148/11
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2014 р. м. Київ
К/800/26247/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Служби безпеки України про визнання
дій неправомірними та стягнення
недосплаченої одноразової грошової
допомоги у зв'язку із встановленням
інвалідності, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Служби безпеки України про визнання
дій неправомірними та стягнення
недосплаченої одноразової грошової
допомоги у зв'язку із встановленням
інвалідності.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 18 березня 2011 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Служби
Безпеки України щодо виплати ОСОБА_2
одноразової грошової допомоги з
порушенням вимог Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей». Зобов'язано Службу Безпеки
України перерахувати та виплатити
позивачу одноразову грошову допомогу у
зв'язку з інвалідністю, що настала в
період проходження військової служби,
у розмірі 42-місячного грошового
забезпечення, виходячи з грошового
забезпечення, передбаченого частиною 2
статті 9 Закону України «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей», з урахуванням
виплачених сум. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
вбачає порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
рішення, і тому вважає, що касаційну
скаргу слід задовольнити, рішення суду
апеляційної інстанції скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, з наступних підстав.

Судами було встановлено, що з 1989 року по
2010 рік ОСОБА_2 проходив службу в органах
безпеки і звільнений у відставку
наказом Голови Служби безпеки України
від 15 квітня 2010 року №461-ос за станом
здоров'я з 19 квітня 2010 року.

11 травня 2010 року внаслідок
захворювання, отриманого під час
проходження військової служби,
позивачу встановлена ІІ група
інвалідності безстроково, що
підтверджується довідкою до акта
огляду МСЕК серії №КВ-1 №012483 від 19
травня 2010 року.

21 травня 2010 року ОСОБА_2 звернувся із
заявою до начальника
фінансово-економічного управління
Служби безпеки України про виплату
одноразової грошової допомоги у
зв'язку з встановленням інвалідності
ІІ групи захворювання, пов'язаного з
проходженням військової служби, згідно
зі статтею 16 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» та постановою Кабінету
Міністрів України від 28 травня 2008 року
№499.

Висновком фінансово-економічного
управління Служби безпеки України,
затвердженого першим заступником
голови Служби безпеки України 06 липня
2010 року, встановлено, що позивач
відповідно до статті 16 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» та постанови Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року №499 має
право на одержання грошової допомоги,
виходячи з посадового окладу, окладу за
військовим званням, надбавки за
вислугу років, в розмірі 42-місячного
грошового забезпечення у розмірі 109714,50
грн., яка була йому виплачена в повному
обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» у разі поранення (контузії,
травми або каліцтва), заподіяного
військовослужбовцю під час виконання
ним обов'язків військової служби, а
також інвалідності, що настала в період
проходження військової служби або не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення цього строку, але внаслідок
захворювання або нещасного випадку, що
мали місце в період проходження
військової служби, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Вимогами частини 2 статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» до складу грошового
забезпечення входять: посадовий оклад,
оклад за військовим званням; щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового
забезпечення.

Пунктом 2 Порядку та умови призначення
і виплати одноразової грошової
допомоги у разі загибелі (смерті),
поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів,
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, одноразова
грошова допомога виплачується:
військовослужбовцям (крім
військовослужбовців строкової служби)
у разі настання інвалідності в період
проходження військової служби та
особам, звільненим з військової служби,
у разі настання інвалідності не
пізніше ніж через три місяці після
звільнення з такої служби чи після
закінчення зазначеного строку, але
внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що мали місце в період її
проходження, - у розмірі, зокрема у
розмірі 42-місячного грошового
забезпечення - інвалідам II групи.

Грошове забезпечення визначається
зокрема для військовослужбовців, які
перебувають на кадровій військовій
службі або проходять військову службу
за контрактом, - за останньою посадою,
яку вони займали на день втрати
працездатності, а звільнених із служби
- на день звільнення виходячи з
посадового окладу, окладу за
військовим званням, відсоткової
надбавки за вислугу років.

Отже, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що при визначенні
розміру грошового забезпечення,
підлягає застосуванню Закон, а не
постанова Кабінету Міністрів України
від 28 травня 2008 року № 499, яка звужує
поняття грошового забезпечення
визначеного у частині 2 статті 9 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
15 квітня 2014 року № 21-78а14.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
рахує за необхідне скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
яке ухвалено відповідно до закону і
скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 27 вересня
2011 року скасувати, а постанову
Оболонського районного суду м. Києва
від 18 березня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки
України про визнання дій
неправомірними та стягнення
недосплаченої одноразової грошової
допомоги у зв'язку із встановленням
інвалідності, залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

В.В. Малинін