Справа № 819/2566/13-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Справа №
1422/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Гнатик А.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львові
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 09.12.2013 року
у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця до Управління
Укртрансінспекції у Тернопільській
області про про скасування постанови, -

В С Т А Н О
В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до управління
Укртрансінспекції в Тернопільській
області про скасування постанови № 030249
від 28.05.2013 року «Про застосування
фінансових санкцій» в сумі 1700,00 грн. за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт, у зв'язку із
її незаконністю.

В адміністративному позові позивач
просив поновити пропущений зповажних
причин процесуальний строк звернення
до суду з адміністративним позовом.

Свої позовні вимоги мотивує тим що,
строк на оскарження постанови
управління Укртрансінспекції в
Тернопільській області № 030249 від 28.05.2013
року ним було пропущено у зв'язку із
зверненням за юридичною допомогою до
захисників для написання
адміністративного позову та надання
юридичних консультацій.

Ухвалою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 09.12.2013 року
у позов було залишено без розгляду.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив
позивач, подавши на неї апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати ухвалу
Тернопільського окружного
адміністративного від 09.12.2013 року та
направити справу на новий розгляд.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
позивач у клопотанні про поновлення
строку звернувся до суду, у позовній
заяві та у матеріалах, що долучалися до
адміністративного позову позивач не
навів належних і допустимих підстав,
які унеможливили останнього
звернутися з позовом до суду у строк
встановлений ст. 99 КАС України.

Таким чином дослідивши матеріали
справи суд першої інстанції з'ясував,
що встановлений Кодексом
адміністративного судочинства України
строк звернення до суду, який
обчислюється з дати коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, пропущено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно ч.1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншим законом.

Відповідно ч.5 ст. КАС України для
звернення до адміністративного суду
щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимоги про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини п'ятої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень, на підставі якого
ним може бути заявлено вимогу про
стягнення грошових коштів,
встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
28.05.2013 року було винисено постанову №
030249 «Про застосування фізичних
санкцій» в якій було застосовано до
ОСОБА_1 фінансові санкції в сумі 1700 грн.,
то саме цю дату необхідно вважати
моментом, коли позивач дізнався про
порушення своїх прав.

Щодо клопотання про поновлення строку
звернення до суду першої інстанції, у
позовній заяві та у матеріалах справи,
що долучались до справи ОСОБА_1 не навів
належних і допустимих підстав, які
унеможливили звернутися з позовом до
суду у строк встановлений ст. 99 КАС
України.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И
В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без
задоволення.

Ухвалу Тернопільського окружного
адміністративного суду від 09.12.2013 року
по справі № 819/2566/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор