Справа № 815/1726/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/1726/14

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Одеській апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача судді - Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у Красноокнянському районі
Одеської області до Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Красноокнянському районі Одеської
області (надалі - позивач, УПФУ)
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило суд:

- визнати протиправними дії відділу
Державної виконавчої служби
Котовського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області (надалі -
відповідач, відділ ДВС) щодо винесення
постанови від 20 лютого 2014 року ВП №42265393
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа);

- скасувати постанову Відділу ДВС від 20
лютого 2014 року ВП №42265393 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа), та зобов'язати
останнього відкрити виконавче
провадження за вимогою про сплату
боргу Ф№89У від 02 вересня 2013 року,
виставленої на ім'я ОСОБА_1.

В обґрунтування позивач зазначив, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, документ відповідає
вимогам, передбаченим Законом України
«Про виконавче провадження», і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року, адміністративний позов -
задоволено.

Суд визнав протиправними дії Відділу
ДВС щодо винесення постанови від 20
лютого 2014 року ВП №42265393 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа).

Суд скасував постанову Відділу ДВС від
20 лютого 2014 року ВП №42265393 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа).

Також, суд зобов'язав Відділ ДВС
відкрити виконавче провадження за
вимогою про сплату боргу Ф№89У від 02
вересня 2013 року, виставленої на ім'я
ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також у зв'язку з тим, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

До суду апеляційної інстанції
апелянтом подано клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника відділу ДВС.

Справа розглянута в порядку письмового
провадження відповідно до вимог ст.197
КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що у зв'язку з наявністю у
ОСОБА_1 заборгованості зі сплати штрафу
та пені по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170 грн., УПФУ 02 вересня 2013 року
винесено вимогу про сплату боргу №89У,
котра, з метою її виконання, 30 вересня
2013 року була надіслана до Відділу ДВС,
за №602/08.

Судом встановлено, що державним
виконавцем Відділу ДВС - Дороговим О.Б.,
винесено Постанову від 28 жовтня 2013 року
серії ВП №40478252, про відкриття
виконавчого провадження з виконання
Вимоги УПФУ про сплату боргу №89У від 30
вересня 2013 року щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості зі сплати штрафу та
пені по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170грн.

Вказана постанова Відділу ДВС була
отримана стягувачем 30 жовтня 2013 року
(вхід.№583/28), про що свідчить наявний у
матеріалах справи Лист ВДВС
Котовського МРУЮ від 28 жовтня 2013 року
№2570, з відповідним відбитком штемпелю
вхідної кореспонденції УПФУ в
Красноокнянському районі Одеської
області.

Також, судом першої інстанції було
з'ясовано, що 30 грудня 2013 року
заступником начальника Відділу ДВС -
Дороговим О.Б. при примусовому
виконанні Вимоги УПФУ про сплату боргу
№89У від 30 вересня 2013 року щодо
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі
сплати штрафу та пені по єдиному внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170 грн., встановлено
неможливість з'ясування
місцезнаходження боржника, а також
відсутність у боржника майна, на яке
може бути звернено стягнення, а
здійснені державним виконавцем,
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження», заходи щодо
розшуку такого майна виявились
безрезультатними.

У зв'язку з чим, відповідач, керуючись
п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження», виніс
Постанову серії ВП №40478252 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Зазначена Постанова Відділу ДВС була
отримана стягувачем 10 січня 2014 року
(вхід.№16/28).

13 січня 2014 року УПФУ на адресу Відділу
ДВС надіслано Лист №03/03, яким адресату
повторно для примусового виконання
направлено Вимогу про сплату боргу №89У
від 02 вересня 2013 року щодо стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості зі сплати штрафу
та пені по єдиному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170 грн.

16 січня 2014 року заступником начальника
Відділу ДВС - Дороговим О.Б., винесено
Постанову серії ВП №41596288 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа), з огляду на те,
що стягувачем повторно пред'явлено до
виконання виконавчий документ, який
йому було повернуто у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, а також
УПФУ , всупереч вимогам п.13 Порядку
взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного Фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26 грудня 2011
року, державному виконавцю не надано
додаткової інформації про виявлене
майно у боржника.

Вказана постанова Відділу ДВС була
отримана стягувачем 24 січня 2014 року
(вхід.№81/28).

До того ж, 27 січня 2014 року УПФУ на адресу
Відділу ДВС надіслано Лист №129/08, яким
адресату повторно для примусового
виконання направлено Вимоги про сплату
боргу №89У від 02 вересня 2013 року щодо
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі
сплати штрафу та пені по єдиному внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170грн., та повідомлено, що
відповідно до п.13 Порядку взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів Пенсійного Фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26 грудня 2011
року, УПФУ в Красноокнянському районі
Одеської області додатковими
відомостями щодо майна боржника чи
місця знаходження, не володіє.

30 січня 2014 року заступником начальника
Відділу ДВС - Дороговим О.Б., за
наслідками розгляду заяву УПФУ щодо
примусового виконання Вимоги про
сплату боргу №89У від 02 вересня 2013 року,
керуючись вимогами п.8 ч.1 ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
винесено Постанову серії ВП №41806315 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документа), з
огляду на те, що в наявності є не
скасована постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження, а
також не вказано дати набрання
виконавчим документом чинності.

Зазначена постанова відділу ДВС була
отримана стягувачем 07 лютого 2014 року
(вхід.№12/28).

Судом першої інстанції, також,
встановлено, що 19 лютого 2014 року УПФУ на
адресу Відділу ДВС надіслано Лист
№229/08, яким повторно на примусове
виконання направлено Вимоги про сплату
боргу №65У від 26 червня 2012 року щодо
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі
сплати штрафу та пені по єдиному внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170 грн., та повідомлено, що
відповідно до ч.1 ст.40 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, державний виконавець
звертається до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника, у
зв'язку з чим УПФУ просило відкрити
виконавче провадження та звернутися до
суду з поданням щодо винесення ухвали
про розшук боржника.

20 лютого 2014 року заступник начальника
Відділу ДВС - Дорогов О.Б., розглянувши
заяву УПФУ щодо примусового виконання
Вимоги про сплату боргу №89У від 02
вересня 2013 року, керуючись вимогами п.8
ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», виніс Постанову серії ВП
№42265393 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа), з огляду на те, що
стягувачем втретє пред'явлено до
виконання виконавчий документ, який
йому було повернуто у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, а також
відсутністю його за місцем мешкання;
всупереч вимогам п.13 Порядку взаємодії
органів державної виконавчої служби та
органів Пенсійного Фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №3593/5 від 26 грудня 2011
року, УПФУ не надано державному
виконавцю додаткової інформації про
виявлене майно у боржника; є в
наявності не скасовані постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Також, в зазначеній Постанові вказано,
що звернення до суду з поданням про
розшук боржника може проводитись лише
по відкритим виконавчим провадженням,
що не позбавляє стягувача права
самостійного звернення до суду з
заявою про розшук боржника.

В поданій заяві про відкриття
виконавчого провадження номер
виконавчого документа не відповідає
пред'явленому.

Вказана постанова відділом ДВС була
отримана стягувачем 04 березня 2014 року
(вхід.№194/28).

Не погоджуючись з вказаною постановою
відповідача, позивач звернувся до суду.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що при
постановленні рішення, судом першої
інстанції було дотримано вимоги ст. 159
КАС України у зв'язку з наступним.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Частинами 1,2 статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено, що примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до положень
означеного Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою, у тому числі, рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначений
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року №2464-VI (зі змінами та
доповненнями), відповідно до ч.4 ст.25
якого територіальний орган Пенсійного
фонду у порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 зазначеного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, у тому числі,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Зважаючи на зазначене, можна зробити
висновок, що порядок та спосіб
виконання рішення врегульовано
виключно приписами Закону України «Про
виконавче провадження» та самим
виконавчим документом, у зв'язку з чим
доводи апелянта про те, що державний
виконавець під час прийняття
оскаржуваної Постанови діяв згідно
Порядку взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 26 грудня 2011 року
№3593/5 - є безпідставними та такими, що не
ґрунтується на законі.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Однак, як вірно встановлено судом
першої інстанції та підтверджується
матеріалами справи, при винесенні
оскаржуваної Постанови від 20 лютого 2014
року ВП №42265393 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа), заступник начальника
Відділу ДВС - Дороговий О.Б., в межах п.8
ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», керувався приписами
Порядку взаємодії органів державної
виконавчої служби та органів
Пенсійного фонду України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 26 грудня 2011 року
№3593/5.

При цьому, такі дії виконавцем вчинено
всупереч вимогам Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження, передбачені
ст.26 Закону, у виконавця були відсутні,
водночас така обставина, як ненадання
виконавцю додаткової інформації щодо
виявленого майна боржника, не
передбачена зазначеною нормою Закону
та відповідно не може слугувати
підставою для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Крім того, Законом України «Про
виконавче провадження» взагалі не
передбачено обов'язку стягувача
надавати будь-яку додаткову інформацію
щодо боржника, а здійснення заходів,
необхідних для своєчасного та у
повному обсязі виконання рішення, у
тому числі й отримання інформації щодо
майна боржника, віднесено, зокрема, до
обов'язків державного виконавця, у
зв'язку з чим, у даному випадку, мають
місце суто припущення щодо тлумачення
державним виконавцем положень п.8 ч.1
ст.26 Закону України «Про виконавче
провадження», що є неприпустимим.

Дана правова норма передбачає
наявність саме передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Отже, доводи апелянта про те, що позивач
повинен був надати до відповідача
додаткову інформацію про виявлене
майно боржника, спростовуються
вищенаведеними нормами закону.

До того ж, застосування Відділом ДВС до
даних правовідносин положень ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження», тягне за собою
неможливість подальшого звернення
виконавчого документа до виконання,
унеможливлюючи виконання Вимоги про
сплату боргу №65У від 26 червня 2012 року
щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
зі сплати штрафу та пені по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у загальному
розмірі 170 грн., та, як наслідок,
порушення права УПФУ як стягувача.

Зважаючи на зазначене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції, які зроблені відповідно до
вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст. 187 КАС України до
апеляційної скарги додається документ
про сплату судового збору.

Апелянтом не надано квитанцію про
сплату судового збору.

Окрім того, суд апеляційної інстанції
не вбачає підстав, передбачених
Законом України «Про судовий збір» для
звільнення відділу Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області від сплати судового
збору за подачу апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
судовий збір», який набрав чинності 01
листопада 2011 року, передбачено, що
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 01 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пунктом 3 Частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір»
передбачено, що за подачу апеляційної
скарги на рішення суду - ставка
судового збору складає - 50 % ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви. Ставка судового збору, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви до суду першої інстанції складає
0,06 % розміру мінімальної заробітної
плати.

Мінімальна заробітна плата станом на 01
січня 2014 року складає - 1218 грн.

Сума судового збору, яку необхідно
сплатити апелянту складає 36,54 грн.

Зважаючи на зазначене, судовий збір
підлягає стягненню примусово.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд,
-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України у Красноокнянському районі
Одеської області до Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області про визнання
протиправними дій, скасування
постанови та зобов'язання вчинити
певні дії - залишити без змін.

Стягнути з відділу Державної
виконавчої служби Котовського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області (ідентифікаційний код
38701485, вул.. Леніна, 2а, м. Котовськ,
Одеська область, 66300, засновник
Міністерство юстиції України, Код
, адреса: 01001, м. Київ,
Печерський район, вул. Архітектора
Городецького, 13) судовий збір за подачу
апеляційної скарги до Одеського
апеляційного адміністративного суду
(рахунок №1008, отримувач ГУДКУ в
Одеській області, код ЄДПРОУ 37607526, банк
отримувач: ГУДКУ в Одеській області,
Приморський район 2203001, код бюджетної
класифікації 2203001, МФО: 828011, код ЄДРПОУ
суду 34380461) в сумі 36,54 (тридцять шість
гривень п'ятдесят чотири копійки) грн.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя
І.О. Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова