Справа № 872/11340/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2014 рокусправа № 2а/0470/13884/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року у справі № 2а/0470/13884/12 за позовом
Криворізької південної міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби до малого приватного
підприємства "Алмаз" про накладення
арешту на кошти платника податків, що
знаходяться в банку, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2012 року до суду надійшов
адміністративний позов Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (надалі - позивач) до
малого приватного підприємства
«Алмаз» (надалі - відповідач), в якому
позивач просив накласти арешт на кошти
відповідача, який має рахунки в
установах банків.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2012 року у задоволенні
адміністративного позову Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - відмовлено.

Позивач з постановою суду першої
інстанції не погодився і подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Заперечень проти апеляційної скарги
відповідач не надав.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Мале приватне підприємство "Алмаз" () перебуває на обліку в
Криворізькій південній міжрайонній
державній податковій інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби як платник податків,
про що свідчить довідка про взяття на
облік платника податків від 12.08.11 р.
№1131.

Відповідач є платником податків та
зборів, передбачених Законом України
"Про систему оподаткування" № 1251-ХІІ
від 25.06.1991 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.07.2011 року Криворізькою південною МДПІ
було проведено камеральну перевірку
своєчасності подання податкової
звітності, під час якої було виявлено
порушення вимог законодавства. За
результатами перевірки складено акт
№372/153/13447725, на підставі якого
податковим органом були застосовані
штрафні (фінансові) санкції та прийняте
податкове повідомлення-рішення №
від 14.09.2011 року на суму 1,00 грн., яке
було направлене на адресу відповідача,
що підтверджується матеріалами справи.

25.06.2012 року Криворізькою південною
МДПІ було проведено камеральну
перевірку своєчасності сплати податку
на прибуток до бюджету, під час якої
було виявлено порушення вимог
законодавства. За результатами
перевірки складено акт № 64/1503/13447725, на
підставі якого податковим органом були
застосовані штрафні (фінансові)
санкції та прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 08.08.2012
року на суму 765,04 грн., та № від
08.08.2012 року на суму 3040,02 грн., які були
направлені на адресу відповідача, що
підтверджується матеріалами справи.

23.02.2010 р. Криворізькою південною МДПІ
було проведено перевірку в ході якої
встановлено порушення п.9 ст. 3 Закону
України від 06.07.1995 р. № 265/95 -ВР «Про
застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» та
прийнято рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від
02.03.2010 р. № на суму 1700, 00 грн., які
направлено рекомендованим листом з
повідомленням про вручення та
повернуто поштою у зв'язку з
закінченням терміну зберігання.

Таким чином станом на 15.10.2012 р. мале
підприємство «Алмаз» має податковий
борг у сумі 9437,50 грн. в т.ч.:

- по орендній платі з юридичних
осіб - 7737, 50 грн.

- по штрафним санкціям за
порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг - 1700, 00 грн.

У відповідності до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст.
Закону України № 2181-ІІІ, податкове
зобов'язання платника податків,
нараховане контролюючим органом
відповідно до п. 4.2 та п. 4.3 ст. 4 цього
Закону, вважається узгодженим у день
отримання платником податків
податкового повідомлення, за винятком
випадків, визначених пп. 5.2.2 цього
Закону.

Зазначені податкові повідомлення -
рішення відповідачем у
адміністративному або судовому
порядку не оскаржувались.

Криворізькою південною міжрайонною
державною податковою інспекцією у м.
Кривому Розі було сформовано податкову
вимогу № 634 від 05.07.2011 р. на суму 3737,03
грн., але на адресу податкового органу
повернувся конверт з відміткою
поштового відділення про причину
невручення, що підтверджується
матеріалами справи.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України передбачено, що орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст.95 цього Кодексу
передбачено, що стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Також орган державної податкової
служби на підставі рішення суду
здійснює стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків. Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95
Податкового кодексу України).

Зі змісту вищевказаних норм права
вбачається, що податковий орган
повинен дотримуватись процедури
черговості способів погашення
податкового боргу платника податків,
тобто спочатку стягнути податковий
борг з коштів, які перебувають у його
власності, в тому числі з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, а лише в разі їх
недостатності - за рахунок продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно запитів податкового органу
(наявні у справі), розісланих з метою
встановлення наявності активів
платника податку, які можуть бути
джерелом погашення податкового боргу,
вбачається, що право власності на
нерухоме майно чи рухоме у відповідача
не зареєстровано, будь-які інші активи
на підприємстві відсутні.

Підпунктом 20.1.17 п. 20.1. ст. 20 Податкового
кодексу України визначено, що органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності такого платника податків, що
знаходяться в банку, у разі, якщо у
платника податків, який має податковий
борг, відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Податковим кодексом України визначено
особливий порядок накладення
адміністративного арешту на кошти на
рахунку платника податків.

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України
встановлено, що адміністративний арешт
майна платника податків є винятковим
способом забезпечення виконання
платником податків його обов'язків,
визначених законом.

Відповідно до п.94.4 ст.94 ПК України арешт
може бути накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків.

Згідно п.п.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України
керівник органу державної податкової
служби (його заступник) за наявності
однієї з обставин, визначених у пункті
94.2 цієї статті, приймає рішення про
застосування арешту майна платника
податків, яке надсилається: платнику
податків з вимогою тимчасового
зупинення відчуження його майна; іншим
особами, у володінні, розпорядженні або
користуванні яких перебуває майно
такого платника податків, з вимогою
тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.

Разом з тим, підстави його
застосування, що визначені п. 94.2. ст. 94
Податкового кодексу України, є
загальними як для керівника
податкового органу так і для суду.

Так, згідно із п. 94.2. ст. 94 Податкового
кодексу України арешт майна може бути
застосовано, якщо з'ясовується одна з
таких обставин: платник податків
порушує правила відчуження майна, що
перебуває у податковій заставі;
фізична особа, яка має податковий борг,
виїжджає за кордон; платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби; відсутні
свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єктів господарювання, дозволи
(ліцензії) на її здійснення, торгові
патенти, сертифікати відповідності
реєстраторів розрахункових операцій;
відсутня реєстрація особи як платника
податків в органі державної податкової
служби, якщо така реєстрація є
обов'язковою відповідно до цього
Кодексу, або коли платник податків, що
отримав податкове повідомлення або має
податковий борг, вчиняє дії з
переведення майна за межі України, його
приховування або передачі іншим
особам; платник податків відмовляється
від проведення перевірки стану
збереження майна, яке перебуває у
податковій заставі; платник податків
не допускає податкового керуючого до
складення акта опису майна, яке
передається в податкову заставу, та/або
акта опису (виділення) майна для його
продажу.

З огляду на зазначені норми чинного
законодавства України,
адміністративний арешт застосовується
за наявності однієї із наведених
обставин. Із матеріалів справи
вбачається, що такі обставини у
відповідача відсутні.

Лише сам факт наявного у відповідача
податкового боргу, не є підставою для
накладення арешту на майно останнього.

Адміністративний арешт не є виключним
та єдиним способом погашення
податкового боргу. Винятковість
адміністративного арешту законодавець
чітко пов'язує із обставинами,
визначеними п. 94.2. ст. 94 Податкового
кодексу України, що виникли між
платником податків та податковим
органом.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції правильний висновок, тому
підстави для скасування або зміни
постанови суду першої інстанції та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.. 197,п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької
південної міжрайонної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2012 року у справі № 2а/0470/13884/12 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак