Справа № 705/3158/14-а
Суддя: Ребрина К. Г.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/3158/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року
Суддя Уманського міськрайонного суду
Черкаської області Ребрина К.Г.,
розглянувши матеріали справи за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, вказавши, що він 17.03.2014 року
звернувся до управління ПФУ в м. Умані
та Уманському районі з заявою про
призначення пенсії.

17.03.2014 року управлінням ПФУ в м.
Умані та Уманському районі йому була
призначена пенсія за віком, але
відмовлено у виплаті грошової допомоги
відповідно до п.7-1 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Вважає, що прийняте рішення
управлінням ПФУ в м. Умані та
Уманському районі про відмову у
виплаті грошової допомоги відповідно
до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі десяти місячних
пенсій станом на день її призначення є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що порушує його законні права та
інтереси.

29.04.2014 року ним отримано лист з
управління ПФУ в м.Умані та Уманському
районі за № 4724/10, яким йому відмовлено у
виплаті грошової допомоги, в зв'язку з
тим, що немає підстав зараховувати до
стажу роботи, який дає право на виплату
грошової допомоги періоду проходження
ним строкової військової служби з
11.11.1978 по 06.05.1980 (1 рік 5 місяців 26 днів).

Відповідно до ст. 56 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
передбачено, що у стаж роботи, що дає
право на трудову пенсію, зараховується
військова служба і перебування в
партизанських загонах і з'єднаннях,
служба в органах державної безпеки і
органах внутрішніх справ, незалежно
від місця проходження служби.

Згідно з ч.4 ст. 24 ЗУ від 09.07.2003 року
№ 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
періоди трудової діяльності та інші
періоди, які враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності цим законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше.

Так, Постановою Верховної Ради
України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ
«Про порядок тимчасової дії на
території України окремих актів
законодавства Союзу РСР» установлено,
що до прийняття відповідних актів
законодавства України на території
республіки застосовуються акти
законодавства СРСР з питань, не
врегульованих законодавством України,
за умови, що вони не суперечать
Конституції та законам України.

Зокрема, Законом СРСР від 12 липня
1967 року № 1950- VІІ «Про загальний
військовий обов'язок» і Положенням про
пільги для військовослужбовців,
військовозобов'язаних, осіб,
звільнених з військової служби у
відставку, та їх сімей, затвердженим
постановою Ради Міністрів СРСР від 17
лютого 1981 року № 193, було передбачено
зарахування часу перебування громадян
на дійсній військовій службі у
Збройних Силах СРСР до загального
трудового стажу, безперервного
трудового стажу та стажу роботи за
спеціальністю.

Як зазначено у ч.1 ст. 2 ЗУ від 25.03.1992
року № 2232-ХІІ «Про військовий обов'язок
і військову службу», час проходження
такої служби зараховується громадянам
до їх страхового стажу, стажу роботи,
стажу за спеціальністю, а також до
стажу державної служби.

Пунктом 1 ст. 8 ЗУ від 20 грудня 1991
року № 2011-ХІІ «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» було передбачено,
що час перебування громадян України на
військовій службі зараховується до їх
загального і безперервного трудового
стажу, а також до стажу роботи за
спеціальністю.

На день призову на строкову
військову службу він працював в
Уманській дитячій музичній школі № 2 на
посаді викладача класу духових
інструментів, тобто в закладі освіти на
посаді, робота на якій дає право на
пенсію та зараховується до страхового
стажу, що дає право на призначення
грошової допомоги, відповідно до графи
«Найменування посад» позиції
«Загальноосвітні навчальні заклади,
військові загальноосвітні навчальні
заклади, музичні і художні школи»
розділу 1 «Освіта» та примітки 3
Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Згідно з п.1 ст. 8 Закону № 2011-ХІІ а
також ч.1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ час
проходження позивачем військової
служби зараховується до стажу роботи
за спеціальністю.

Оскільки проходження строкової
військової служби за призовом було і є
обов'язком громадянина, ухилення від
якого тягне за собою відповідальність
у встановленому чинним законодавством
порядку, то будь-які обмеження трудових
прав особи, пов'язані з проходженням
такої служби, недопустимі.

Згідно з вказаним вище, час
проходження ним військової служби
зараховується до стажу роботи за
спеціальністю та зараховується до
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Згідно з п. 7-1 Перехідних
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, відповідно до пунктів
«е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню у розмірі 10 місячних
пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової
допомоги здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який
дає право на призначення грошової
допомоги та механізм виплати цієї
допомоги встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Станом на 17.03.2014 року відповідно
до записів в його трудовій книжці, його
загальний страховий стаж, що дає право
на призначення грошової допомоги,
разом з часом проходження ним
строкової військової служби, становить
35 років 4 місяці 6 днів.

Враховуючи все викладене вище,
управління ПФУ в м. Умані та Уманському
районі повинно зарахувати час
проходження ним строкової військової
служби з 11.11.1978 року по 06.05.1980 року до
страхового стажу, що дає право на
виплату грошової допомоги та здійснити
виплату грошової допомоги у розмірі 10
місячних пенсій станом на день її
призначення, що передбачена п.7-1
Перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Така ж правова позиція викладена
в Постанові Колегії суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 04 грудня 2007
року, ухвалі Вищого адміністративного
суду України від 14 листопада 2013 року та
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 10 жовтня 2013 року.

Тому просить дії управління ПФУ
в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області щодо не включення
до страхового стажу періоду
проходження ним строкової служби з
11.11.1978 року по 06.05.1980 рік, відмову у
призначенні, нарахуванні та виплаті
грошової допомоги у розмірі 10 місячних
пенсій станом на день її призначення,
передбаченої п.7-1 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» - визнати
неправомірним; зобов'язати управління
ПФУ в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області включити до
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги
відповідно п.7-1 розділу ХV Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», період проходження ним
строкової військової служби з 11.11.1978
року по 06.05.1980 рік, призначити,
нарахувати та виплатити йому грошову
допомогу в розмірі 10 місячних пенсій на
день призначення, як це передбачено п.7-1
розділу ХV Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; стягнути з відповідача
на його користь судовий збір за подання
до суду позовної заяви у розмірі 73,08
грн.

Відповідач управління ПФУ в
м.Умані та Уманському районі
Черкаської області подав до суду
заперечення проти позову ОСОБА_1 ,
позов не визнає, вважає його
безпідставним і необґрунтованим та
просить суд відмовити в його
задоволенні повністю виходячи з
наступного: ОСОБА_1 перебуває на обліку
в управлінні ПФУ в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
як одержувач пенсії та отримує пенсію
за віком на загальних умовах.

Згідно п. 7-1 розділу ХV Закону
України від 09.07.2003 року № 1058 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років, відповідно до пунктів
«е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню у розмірі 10 місячних
пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової
допомоги здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який
дає право на призначення грошової
допомоги та механізм виплати цієї
допомоги встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1191
затверджено порядок обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги та її
виплати.

Цей порядок визначає умови
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової допомоги
відповідно до п. 7-1 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та механізм її
виплат.

Пунктом 2 порядку передбачено, до
страхового стажу, що визначає право на
виплату грошової допомоги,
зараховуються періоди роботи в
закладах та установах державної та
комунальної форми власності на
посадах, робота на яких дає право на
призначення пенсії за вислугу років,
відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що передбачені
переліком закладів та установ освіти
та охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909
«Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на призначення пенсії за вислугу
років».

Вищезазначеним переліком не
передбачено час проходження строкової
військової служби.

З урахуванням наведеного, підстав
для зарахування строкової військової
служби до страхового стажу, що визначає
право на виплату грошової допомоги
згідно п.7-1 розділу ХV Закону № 1058 немає.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на принципах,
згідно з якими ніхто не може бути
вимушений робити те, що не передбачено
законодавством. Одночасно дана норма
встановлює, що органи державної влади і
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень і в
спосіб, що передбачені Конституцією та
законодавством України.

Враховуючи те, що право на
отримання грошової допомоги
передбачене лише при наявності
достатнього стажу на посадах
зазначених переліком та час
проходження строкової військової
служби не зазначений даним переліком,
управління правомірно відмовило у
виплаті грошової допомоги позивачу та
діяло на підставі, в межах повноважень
і в спосіб, що передбачені Конституцією
та законодавством України, а тому
неправомірні та незаконні дії
відсутні.

У своїх позовних вимогах позивач
просить визнати дії управління ПФУ в м.
Умані та Уманському районі Черкаської
області щодо не включення до
страхового стажу періоду проходження
ним строкової служби з 11.11.1978 року по
06.05.1980 - неправомірними, однак не
наводить жодних доказів щодо такого не
включення.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Якщо особа, яка бере участь у
справі, не може самостійно надати
докази, то вона повинна зазначити
причини, через які ці докази не можуть
бути надані та повідомити де вони
знаходяться чи можуть знаходитися. Суд
сприяє у реалізації цього обов'язку і
витребовує необхідні докази. Про
витребовування доказів або про відмову
у витребовуванні доказів суд
постановляє ухвалу.

Окрім того, як вбачається з
доданих позивачем до позовної заяви
матеріалів, згідно розпорядження
управління ПФУ в м. Умані та Уманському
районі № 170418 від 16.05.2014 року до
розрахунку стажу входить період
проходження позивачем строкової
військової служби за період з 11.11.1978 по
06.05.1980.

З урахуванням наведеного,
посилання позивача щодо не включення
до страхового стажу часу проходження
строкової військової служби є
безпідставним та необґрунтованим.

У своїх позовних вимогах
позивач просить покласти всі судові
витрати на управління ПФУ в м. Умані та
Уманському районі, однак управління є
органом державної влади, а тому
покладення таких витрат на управління
є порушенням вимог КАС України.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
в разі якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтвердженні судові витрати з
Державного бюджету України, якщо ж
рішення ухвалене на користь сторони -
суб'єкта владних повноважень, суд
присуджує з іншої сторони всі
здійсненні нею документально
підтвердженні судові витрати,
пов'язані з залученням свідків та
проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищезазначене, з
урахуванням п. 7-1 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відсутні
підстави для задоволення
адміністративного позову, а тому
просять суд відмовити в задоволенні
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС
України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Дослідивши матеріали справи, суддя
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 6, 19 Конституції
України, п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 від 09.07.2003 року, ст.
ст. 2, 8, 18, 71, 94, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду
України в м. Умані та Уманському районі
Черкаської області про визнання
протиправними та зобов'язання вчинити
дії.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10-ти
днів з дня її проголошення або з
моменту отримання копії постанови.

Суддя:
К.Г. Ребрина