Справа № 2а-3144/12/2070
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/78202/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Островича С.Е., Степашка О. І, Федорова М.
О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2012 року у справі за
позовом Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби до Повного
товариства "Ломбард "Адріатика",
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
треті особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Брокер",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Опціон-Фінанс", за
участю прокурора Дзержинського району
м. Харкова про визнання недійсним
правочину позики та стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби (далі - ДПІ у
Дзержинському районі) звернулась до
суду з позовом до Повного товариства
"Ломбард "Адріатика" (далі - ПТ "Ломбард
"Адріатика"), Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4), треті особи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Брокер"
(ТОВ "Компанія "Брокер"), Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Опціон-Фінанс" (далі - ТОВ
"Опціон-Фінанс"), за участю прокурора
Дзержинського району м. Харкова в якому
просить визнати недійсним правочин
позики та стягнути суму.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року у задоволенні позову ДПІ у
Дзержинському районі відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року апеляційну скаргу ДПІ у
Дзержинському районі залишено без
задоволення, а постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 09
липня 2012 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
ДПІ у Дзержинському районі подала
касаційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 09
липня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2012 року та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ДПІ у Дзержинському
районі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, а тому відповідно до вимог
ст. 222 КАС України розгляд справи
проведено в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДПІ у Дзержинському районі проведена
планова документальна перевірка ПТ
"Ломбард "Адріатика" з питань
дотримання норм податкового та
валютного законодавства при
здійсненні фінансово-господарської
діяльності.

Перевіркою встановлено, що між ПТ
"Ломбард "Адріатика" та гр. ОСОБА_4
укладено договір позики №79 від 05
жовтня 2004 року, згідно якого, ПТ
"Ломбард "Адріатика" надає гр. ОСОБА_4
грошові кошти в сумі 18483280, 00 грн. у
позику, а гр. ОСОБА_4 виплачує відсотки
за користування коштами у розмірі 2-х
відсотків річних та зобов'язується
повернути отримані кошти. На виконання
попередніх домовленостей ОСОБА_4
вступив у договірні відносини з ТОВ
"Опціон-Фінанс" та ТОВ "Компанія
"Брокер", через посередництво яких
продав векселі, емітовані ТОВ
"Чугуїв-продукт" та ПП "Інформаційні
технології" згідно договорів
купівлі-продажу цінних паперів №15-К
від 10 листопада 2004 року та №24-К від 27
грудня 2004 року. У подальшому ОСОБА_4
нібито повернув ПТ "Ломбард "Адріатика"
позичені кошти у сумі 18483280, 00 грн., з
яких 15295780, 00 грн. повернуто через
повіреного Голубєва до каси фінансової
установи, а 3187500, 00 грн. повернуто
взаємозаліком з ПТ "Ломбард "Адріатика"
зустрічних однорідних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що факт виконання
договорів не підтверджений належними
доказами, зокрема: видатковими
касовими ордерами, прибутковими
касовими ордерами, доказами погашення
зобов'язань ОСОБА_4 шляхом зарахуванням
зустрічних однорідних вимог,
рахунками-фактури, звітом про
отримання коштів позичальником. Згідно
довіреності, посвідченої 05 жовтня 2004
року нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу, доручалося
ОСОБА_5 відкрити від імені ОСОБА_4
банківські рахунки, вносити на них та
знімати грошові кошти і т.д. За таких
обставин суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про те, що договір
позики №79 від 05 жовтня 2004 року має
фіктивний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 Господарського
кодексу України якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке,
що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Згідно ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу
України адміністративно-господарські
санкції можуть бути застосовані до
суб'єкта господарювання протягом шести
місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що оскільки договір позики №79 було
укладено між ПТ „Ломбардом
„Адріатика" та гр. ОСОБА_4 05 жовтня 2004
року, то звертаючись до суду з позовом
про застосування наслідків визнання
господарських зобов'язань недійсними 14
грудня 2007 року ДПІ у Дзержинському
районі пропущено граничний строк,
встановлений ст. 250 Господарського
кодексу України, а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відмову у
задоволені позовних вимог ДПІ у
Дзержинському районі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 09
липня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко М.О.
Федоров