Справа № 815/2356/14
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2356/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Самойлюк Г.П.,

за участю секретаря:
Грабової Я.О.,

сторін:

представника відповідача - Копанського
С.А. (за довіреністю №1876/10-038 від
10.09.2013р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Роздільнянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів України в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 21 листопада 2013р.
№, №, №, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні « 05» червня 2014
року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(далі - ФОП ОСОБА_2.) до Роздільнянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів та зборів України
в Одеській області, в якому позивач
просив визнати протиправними та
скасувати податкові повідомлення -
рішення від 21 листопада 2013р. №,
№, №.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, які
прийняті на підставі акту фактичної
перевірки, є протиправними та прийняті
без належних на те підстав. За наявною у
позивача інформацією, проведення
перевірок щодо дотримання вимог Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» виведено
зі сфери повноважень податкових
інспекцій і віднесено до виключної
компетенції управлінь (головних
управлінь) Міністерства доходів і
зборів України. Також, позивач
зазначив, що копія наказу «Про
проведення фактичної перевірки» №283
від 01.11.2013р. була відправлена лише
04.11.2013р. на адресу позивача поштою після
проведення перевірки, а 01.11.2013р. його
копія позивачу або працівникам
магазину не вручалась.

03.06.2014р. та 05.06.2014р. від представника
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог
заперечував, зазначивши, що на
підставі. п. п 20.1.4 п.20.1 ст. 20 , п. п.75.1.3
ст.75, п.п.80.2.3, п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80
Податкового кодексу України та у
зв'язку з надходженням заяви
громадянина ОСОБА_3 було проведено
фактичну перевірку СПД ФО ОСОБА_2, за
результатами якої було складено акт. За
результатами перевірки було
встановлено порушення: п.1, п.13 ст. 3
Закону України «Про застосування РРО в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»; п.267.1.1 п..267.1ст.267
Податкового кодексу України; ч.11 ст.15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», у зв'язку з чим були
прийняті оскаржувані позивачем
податкові повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши надані учасниками
судового процесу докази в їх
сукупності, проаналізувавши положення
чинного законодавства, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) зареєстрований 11.12.2008р. як
фізична особа-підприємець
Великомихайлівською районною держаною
адміністрацією Одеської області, що
підтверджується копією Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця (а.с.7)

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України.

Згідно з п.п 61.1, 61.2 статті 61 Податкового
кодекс України податковий контроль -
система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом.

п. 41.1 ст. 41 Податкового кодекс України
встановлено, що контролюючими органами
є органи доходів і зборів - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення.

Відповідно, п.75.1 ст.75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

У відповідності до п. 75.1.3 ст. 75
Податкового кодексу України фактичною
вважається перевірка, що здійснюється
за місцем фактичного провадження
платником податків діяльності,
розташування господарських або інших
об'єктів права власності такого
платника. Така перевірка здійснюється
контролюючим органом щодо дотримання
норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі про
виробництво та обіг підакцизних
товарів, дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками
(найманими особами).

Приписами п. п. 80.1 та 80.2 статті 80
Податкового кодексу України
встановлено, що фактична перевірка
здійснюється без попередження
платника податків (особи). Фактична
перевірка може проводитися на підставі
рішення керівника контролюючого
органу, оформленого наказом, копія
якого вручається платнику податків або
його уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції, під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності хоча б однієї з таких
обставин: письмового звернення покупця
(споживача), оформленого відповідно до
закону, про порушення платником
податків установленого порядку
проведення розрахункових операцій,
касових операцій, патентування або
ліцензування; у разі отримання в
установленому законодавством порядку
інформації про використання праці
найманих осіб без належного оформлення
трудових відносин та виплати
роботодавцями доходів у вигляді
заробітної плати без сплати податків
до бюджету, а також здійснення фізичною
особою підприємницької діяльності без
державної реєстрації.

Згідно п. 80.4 ст. 80 Податкового
кодексу України перед початком
фактичної перевірки, з питань
дотримання порядку здійснення
розрахункових операцій та ведення
касових операцій, посадовими особами
контролюючих органів на підставі
підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього
Кодексу може бути проведена контрольна
розрахункова операція.

п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу
України передбачено, що допуск
посадових осіб контролюючих органі до
проведення фактичної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу.

Відповідно п. 81.1 ст. 81 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки; копії наказу про проведення
перевірки; службового посвідчення
осіб, які зазначені в направленні на
проведення перевірки. Непред'явлення
або ненадіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, платнику
податків (його посадовим (службовим)
особам або його уповноваженому
представнику, або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) цих
документів або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки. У разі відмови
платника податків та/або посадових
(службових) осіб платника податків
(його представників або осіб, які
фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів
справи, 16.10.2013р. до Міністерства доходів
та зборів України надійшло звернення
від 08.10.2013р. громадянина ОСОБА_3, згідно
якого ОСОБА_3 просив здійснити
перевірку ФОП ОСОБА_2, оскільки у своїх
магазинах ОСОБА_2 здійснює реалізацію
акцизної продукції не використовуючи
касовий апарат та реалізовує
контрабандний товар без акцизних
марок, крім того, наймані працівники у
нього не оформлені та ФОП ОСОБА_2 не
сплачує за них відповідні збори. (а.с.57)

29.10.2013р. до Роздільнянської ОДПІ
ГУ Міндоходів в Одеській області
надійшов лист від Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
розгляд звернення гр.ОСОБА_3 від 08.10.2013р.
(а.с.57), яке надійшло листом Міндоходів
від 25.10.2013р. №22288/7/99-99-17-01-02-17 щодо
можливого порушення вимог податкового
законодавства ФОП ОСОБА_2 під час
здійснення господарської діяльності
та інших питань. Зобов'язано з'ясувати
обставини справи, перевірити в межах
компетенції органів державної
податкової служби викладену
інформацію та, у разі встановлення
фактів порушень вимог чинного
податкового законодавства вжити
відповідні заходи щодо їх усунення.
(а.с.56)

Судом встановлено, що 01.11.2013р.
Роздільнянською ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області було прийнято наказ
№283 «Про проведення фактичної
перевірки», згідно якого з 01.10.2013р.
посадових осіб Роздільнянської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області було
зобов'язано провести фактичну
перевірку суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з
питань дотримання роботодавцем
законодавства щодо укладання
договорів, оформлення трудових
відносин з працівниками (найманими
особами) та здійснення платником
податків розрахункових операцій,
ведення касових операцій, наявності
патентів, ліцензій та інших документів,
контроль за наявністю яких покладено
на органи державної податкової служби.
(а.с.61)

Як зазначає позивач, посадовими
особами Роздільнянської ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області не було
пред'явлено наказ Роздільнянської ОДПІ
ГУ Міндоходів в Одеській області «Про
проведення фактичної перевірки» №283
від 01.11.2013р. При цьому, особа яка
перевіряється вважає, що порушений
порядок проведення перевірки.
Водночас, допуск до перевірки нівелює
правові наслідки процедурних порушень,
допущених контролюючим органом при
проведенні перевірки.

Так, 01.11.2013р. посадовими особами
Роздільнянської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Одеській області у присутності
продавця - ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 було
проведено фактичну перевірку
господарської одиниці - магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 за результатами
перевірки було складено акт (а.с.54-55) При
цьому, позивач відмовився від
підписання матеріалів фактичної
перевірки, про що було складено акт
відмови від підписання матеріалів
перевірки №000761 від 01.11.2013р. (а.с.13)

У ході перевірки було встановлено
порушення п.1, п.13 ст. 3 Закону України
«Про застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»;
п.267.1.1 п..267.1 ст.267 Податкового кодексу
України; ч.11 ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів».

На підставі висновків, зазначених
у акті перевірки, Роздільнянською ОДПІ
ГУ Міндоходів в Одеській області були
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № від 21.11.2013р., яким до ФОП
ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) у сумі 22 103,00 грн. (а.с.15);

- № від 21.11.2013р., яким до ФОП
ОСОБА_2 застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) у сумі 1,00 грн. (а.с.16);

- № від 21.11.2013р., ФОП ОСОБА_2
визначено штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) за платежем "збір за
провадження торгівельної діяльності
(роздрібна торгівля), сплачений
фізичними особами" у сумі 15,33 грн. (а.с.17).

Не погоджуючись з вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку, однак
рішенням ГУ Міндоходів в Одеській
області №122/Г/15-32-10-02-08 від 05.02.2014р. та
рішенням Міністерства доходів та
зборів України №1369/Г/99-99-10-01-02-15 від
04.03.2014р. було залишено без розгляду
скарги ФОП ОСОБА_2 на податкові
повідомлення-рішення від 21 листопада
2013р. №, №, №. (а.с.25-26,
31-32)

В ході проведення фактичної перевірки
було складено опис наявних на місці
проведення реалізації алкогольних та
тютюнових виробів (додаток №2 до акту
перевірки), який був підписаний
продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» -
ОСОБА_4 та встановлено факт реалізації
алкогольних напоїв на загальну суму
7946,00грн. та тютюнових виробів на
загальну суму 3105,50грн. в торгівельному
залі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» без
ліцензії на право здійснення
роздрібної торгівлі (а.с.58-59)

Відповідно до ч.11 ст.15 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР
від 19.12.1995р. (із змінами та доповненнями)
роздрібна торгівля алкогольними
напоями (крім столових вин) або
тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Абз.5 ч.2 ст.17 зазначеного Закону
встановлено, що за порушення норм цього
Закону щодо виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
згідно з чинним законодавством. До
суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі: оптової
(включаючи імпорт та експорт) і
роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій - 200
відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1700 гривень.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що відповідачем було
правомірно встановлено ФОП ОСОБА_2
порушення ч.11 ст.15 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», у зв'язку з чим
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) (7946,00 грн. + 3150,50 грн. =
11051, 50грн. * 200%) у сумі 22 103,00 грн.

Окрім того, перевіркою було
встановлено порушення п.1 ст. 3 Закону
України «Про застосування РРО в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», згідно якого суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

У ході перевірки було здійснено
контрольну закупку підакцизних
товарів (алкогольних та тютюнових
виробів) на суму 42,50грн., яку продавець
магазину - «ІНФОРМАЦІЯ_1» - ОСОБА_4
провела без застосування
регістраторів розрахункових операцій.

Разом з цим, при перевірці було
здійснено опис наявних готівкових
коштів, що знаходяться на місці
проведення розрахунків (додаток №1 до
акту перевірки), який був підписаний
продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» -
ОСОБА_4 та встановлено факт
невідповідності готівкових сум на
місці проведення розрахунків на суму
790,00грн. (а.с.60)

Згідно до п.1 ст.17 Закону України
«Про застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); не проведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання: вчинене
вперше - 1 гривня.

Таким чином, суд вважає, що
відповідачем було правомірно
встановлено порушення позивачем п.1, п.13
ст. 3 Закону України «Про застосування
застосування РРО в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» та
застосовано штрафну (фінасову) санкцію
(штраф) у розмірі 1 грн., у зв'язку з чим
податкове повідомлення-рішення №
від 21.11.2013р. прийнято відповідачем
правомірно.

Разом з цим, під час проведення
фактичної перевірки було встановлено
відсутність торгівельного патенту на
право здійснення торгівельної
діяльності за 01.11.2013р., чим порушено
п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу
України, згідно якого
платниками збору є суб'єкти
господарювання (юридичні особи та
фізичні особи - підприємці), їх
відокремлені підрозділи, які отримують
в установленому цією статтею порядку
торгові патенти та провадять такі види
підприємницької діяльності:
торговельна діяльність у пунктах
продажу товарів.

Відповідно до абз.2 п.125.1 ст.125
Податкового кодексу України за
здійснення діяльності, передбаченої
статтею 267 цього Кодексу, без отримання
відповідних торгових патентів або з
порушенням порядку використання
торгового патенту, передбаченого
підпунктами 267.6.4 - 267.6.6 пункту 267.6 статті
267 цього Кодексу (крім діяльності у
сфері розваг), сплачують штраф у
подвійному розмірі збору за весь
період здійснення такої діяльності,
але не менше подвійного його розміру за
один місяць.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що відповідачем було
правомірно встановлено вищевказане
правопорушення та прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
21.11.2013р., яким ФОП ОСОБА_2 визначено
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у
сумі 15,33грн.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви, позивачем не заперечується сам
факт виявлених порушень, не надано
доказів, які б спростували ці факти.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Роздільнянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів та
зборів України в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №№
НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4 від 21 листопада
2013р. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69,70, 71,94,122,158-163 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністратративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Роздільнянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів України в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № НОМЕР_2; НОМЕР_3;
НОМЕР_4 від 21 листопада 2013р. - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1, місце реєстрації: 67103,
АДРЕСА_2) до Державного бюджету України
судовий збір у розмірі 1607,76грн. (одна
тисяча шістсот сім гривень сімдесят
шість копійок).

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови
виготовлено 10 червня 2014 року.

Суддя:
Г.П. Самойлюк