Справа № 805/3656/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2014 р.
Справа №805/3656/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14 година
45 хвилин

Донецький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Бабіча
С.І., за участю секретаря судового
засідання Мандрики К.В., розглянувши в
порядку письмового провадження справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у місті Донецьку про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_2
та ОСОБА_3,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у місті Донецьку, відповідно до
якого, з врахуванням уточнень позовних
вимог від 23.04.14 року, наданих до початку
розгляду справи по суті та прийнятих
судом, просить скасувати постанову
ВДВС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку
про відкриття виконавчого провадження
від 03.10.2013 року та акт опису й арешту
майна від 23.10.2013 року, звільнивши з під
арешту автомобіль марки Infiniti РX 35,
державний номерний знак НОМЕР_1,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до ухвали Яготинського
районного суду Київської області від
22.05.2013 року в справі № 382/290/13-ц та
постанови про відкриття виконавчого
провадження з її примусового виконання
стягувач та боржник проживають в м.
Києві, жодна зі сторін виконавчого
провадження в місті Донецьку не
знаходиться і не проживає, майна в
Куйбишевському районі м. Донецька не
має, позивач не зареєстрована і не
проживає в цьому районі.

Враховуючи викладене, позивач
зазначає, що ВДВС Куйбишевський РУЮ не
мало права проводити жодних виконавчих
дій з примусового виконання ухвали
Яготинського районного суду Київської
області від 22.05.2013 року в справі №
382/290/13-ц.

Зазначає, що вказана ухвала суду не є
виконавчим документом, в розумінні ст.
17 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки в її
резолютивній частині йдеться про те, що
затримання та вилучення автомобіля
доручається органам УДАІ УМВС України
та не містить посилань на те, що її
виконання доручається ДВС.

Вказує на те, що акт опису й арешту
майна складався на території
Петровського, а не Куйбишевського
району м. Донецька тобто не за
територіальністю, на що у відповідача
права не було.

Крім цього, відповідачем накладено
арешт не на той автомобіль, що вказаний
у виконавчому документі, а на
автомобіль, що належить позивачу та має
інший державний номер.

Відповідач проти позову заперечував та
надав пояснення, відповідно до яких,
згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606), виконавчі дії провадяться
державним виконавцем за місцем,
проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням,
його майна.

У заяві стягувача про відкриття
виконавчого провадження від 03.10.2013 року
зазначалося, що майно на яке необхідно
накласти арешт та вилучити фактично
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Куйбишевського району м. Донецька.

У зв'язку з відсутністю підстав для
відмови у відкритті виконавчого
провадження, державним виконавцем
прийнято виконавчий документ до
примусового виконання.

Ухвалою суду від 07.04.14 року, до участі у
розгляді даної справи, в якості третіх
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача, було залучено ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Представники сторін та третіх осіб в
призначене на 21.05.2014 року судове
засідання не з'явились, хоча були
належним чином повідомлені про місце і
час його проведення.

Відповідач та треті особи про причину
неявки у судове засідання суд не
повідомили.

Позивач 07.04.14 року та 23.04.14 року
звертався до суду із заявою, відповідно
до якої просив справу розглядати без
його участі.

Частиною 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначено, що особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до вимог частини 4 статті 128
КАС України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи відсутність потреби
заслухати, свідка чи експерта, суд
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, що мають значення
для вирішення спору та перевіривши їх
доказами, наданими сторонами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

На позовні вимоги про скасування акту
опису й арешту майна розповсюджується
6-ти місячний строк звернення до суду з
адміністративним позовом.

Позивач вказує на те, що постанову про
відкриття вказаного виконавчого
провадження не отримував, отже не знав
і не міг знати про її винесення та не
міг її оскаржити.

Суд зазначає, що позивач у даній справі
не є стороною виконавчого провадження
і, відповідно, йому державним
виконавцем не було направлено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Вказані обставини відповідачем у
судовому засіданні не заперечувались.

Таким чином позивачем не пропущено
встановлені строки звернення до суду з
адміністративним позовом .

Судом встановлено та підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами,
13.02.2013 року ОСОБА_2 до Яготинського
районного суду Київської області
подана позовна заява про поділ майна
подружжя. Однією з позовних вимог було
визнання за ним права власності на
автомобіль марки Іnfiniti FХ 35, державний
номер НОМЕР_2, який, на момент розгляду
даної справи, був зареєстрований на
ім'я ОСОБА_3

Ухвалою Яготинського районного суду
Київської області від 22.05.2013 року в
справі № 382/290/13-ц за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, заяву
представника позивача ОСОБА_4 про
забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки
Іnfiniti FХ 35, реєстраційний номер НОМЕР_2,
номер шасі НОМЕР_6, білого кольору, 2008
року випуску, зареєстрований на ОСОБА_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_3 мешканку
АДРЕСА_2 заборонено ОСОБА_3 відчужувати
даний автомобіль. Зобов'язано органи
УДАІ МВС України затримати та вилучити
даний автомобіль з будь-чийого
володіння та передати його на
відповідальне зберігання ОСОБА_2.

03.10.2013 року Відділом державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції у місті
Донецьку винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
40051970 з примусового виконання ухвали
Яготинського районного суду Київської
області від 22.05.2013 року в справі №
382/290/13-ц.

Щодо вимог про скасування постанови
від 03.10.2013 року про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Суд зазначає, що позивач не є стороною
виконавчого провадження ВП № 40051970,
спірна постанова не містить посилання
на вчинення будь - яких виконавчих дій
відносно позивача чи зобов'язання його
вчинити будь-які дії та, сама по собі,
жодним чином не порушує права
позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в
частині вимог про скасування постанови
ВДВС Куйбишевського РУЮ у м. Донецьку
про відкриття виконавчого провадження
від 03.10.2013 року є безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відносно вимог про скасування акту
опису й арешту майна від 23.10.2013 року та
звільнення з під арешту автомобіля.

Відповідачем надано суду заяву
представника стягувача від 10.10.2013 року,
якою відповідача повідомлено про те, що
автомобіль, вказаний у виконавчому
документі, зареєстрований на держ.
номер НОМЕР_4 та належить на праві
власності ОСОБА_1 (позивачу)

Після відкриття виконавчого
провадження, відповідачем було
винесено постанову від 10.10.2013 року про
розшук майна боржника, якою було
оголошено в розшук автомобіль марки
Іnfiniti FХ 35, білого кольору, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_1.

Згідно з наданою обліковою карткою
приватного АМТ, державним виконавцем
було виявлено, що автомобіль Іnfiniti FХ 35,
білого кольору, 2008 року випуску, номер
шасі НОМЕР_6 - має реєстраційний номер
НОМЕР_4 та належить на праві власності
ОСОБА_1.

23.10.2013 року Відділом державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції у місті
Донецьку складено акт опису й арешту
майна, яким накладено арешт на
автомобіль марки Іnfiniti FХ 35, білого
кольору, 2008 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, який належить на
праві власності ОСОБА_1.

Згідно наданого свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу,
автомобіль марки Іnfiniti FХ 35, білого
кольору, 2008 року випуску має номер шасі
НОМЕР_6, тобто такий самий номер шасі, як
і автомобіль, на який ухвалою
Яготинського районного суду Київської
області від 22.05.2013 року було наклад Крім
цього, з вказаного свідоцтва
встановлено, що згаданий автомобіль
має реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як підтверджено довідкою рахунком
ААВ-014727 від 14.04.2013 року, що була видана
ТОВ "Восток-2-Авто" позивачем, вказаний
автомобіль нею було придбано

Враховуючи викладене у даній справі
відсутній спір про право власності на
вказаний автомобіль, оскільки суду
надано докази того, що він, станом на
момент винесення спірного акту опису й
арешту майна та станом на момент
розгляду даної справи належав на праві
власності позивачу.

Судом виявлено, що у постановах
державного виконавця зазначено
державний номерний знак спірного
автомобіля - НОМЕР_1, а не - НОМЕР_1, як це
вказано у спірному акті опису й арешту
майна.

Щодо вказаних розбіжностей, відповідач
вказав на описку у вказаному акті.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону № 606, державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Стаття 20 вказаного закону встановлює,
що виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. У разі
якщо боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Як встановлено судом та як стверджує
відповідач у своїх поясненнях, у заяві
стягувача про відкриття виконавчого
провадження від 03.10.2013 року
зазначалося, що майно, на яке необхідно
накласти арешт та вилучити, фактично
знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що
територіально відноситься до
Куйбишевського району м. Донецька.

Проте, суд зазначає, що ч.1 ст. 20 Закону №
606 встановлює, що виконавчі дії
проводяться, зокрема, за
місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 606,
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник. Стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Суд звертає увагу відповідача на те, що
ОСОБА_1, якій належить автомобіль, що
був заарештований відповідачем, не є
боржником у виконавчому провадженні ВП
№ 40051970.

Крім цього, частини 5 та 6 ст. 20 Закону №
606 вказують на те, що у разі якщо у
процесі виконавчого провадження
державним виконавцем отримано
документальне підтвердження про зміну
або встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідачем не надано суду жодних
доказів на підтвердження факту
знаходження спірного автомобіля на
території Куйбишевського району м.
Донецька, за адресою: АДРЕСА_1, станом на
момент винесення спірного акту.

Цей факт не підтверджується ані
матеріалами виконавчого провадження,
які були досліджені судом, ані змістом
спірного акту опису й арешту майна,
місцем складання якого зазначено
АДРЕСА_3, що територіально відноситься
до Петровського району м. Донецька.

Вказані обставини свідчать про те, що
фактично спірне майно знаходилось на
території Петровського району м.
Донецька, на якій також проживає та
зареєстрований його власник (позивач)
(вул. Електровозна, 17) .

Не дивлячись на вказані обставини,
відповідач не виконав вимог ч.5 ст. 20
Закону № 606 щодо надіслання
виконавчого документа за новим місцем
проживання чи місцезнаходженням
боржника, місцем його роботи чи
місцезнаходженням його майна
(Петровський район м. Донецька), а
протиправно продовжив здійснення
заходів з примусового виконання та
наклав арешт на автомобіль позивача,
чим порушив його право вільно володіти
та розпоряджатись належним йому
майном.

Зі змісту спірного акту опису й арешту
майна судом також встановлено, що
арештований автомобіль було передано
на відповідальне зберігання ОСОБА_5,
чим порушено вимоги ухвали
Яготинського районного суду Київської
області від 22.05.2013 року щодо передачі
вказаного автомобіля ОСОБА_2

По третє, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ухвалою колегії суддів Апеляційного
суду Київської області від 07.10.2013 року у
справі № 382/290/13-ц (№ провадження
22-ц/780/4143/13) апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено частково. Ухвалу
Яготинського районного суду Київської
області від 22.05.2013 року скасовано,
передано питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вказана ухвала набрала законної сили з
моменту проголошення (07.10.2013 року).

Після цього, ухвалою Яготинського
районного суду Київської області від
28.10.2013 року, у задоволенні заяви
представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4
про забезпечення позову, шляхом
накладення арешту на автомобіль марки
Infiniti FХ 35, державний номер НОМЕР_5, номер
шасі НОМЕР_6, білий колір, 2008 року
випуску, зареєстрований на ОСОБА_3,
заборони відчуження автомобіля у будь -
який спосіб та доручення органам УДАІ
МВС України затримати та вилучити
даний автомобіль з будь-чийого
володіння та передати на відповідальне
зберігання ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 10.02.2014 року апеляційну
ухвалу повернуто апелянту

Таким чином, станом на момент розгляду
даної справи, відсутні будь-які
підстави для арешту автомобіля марки
Іnfiniti FХ 35, білого кольору, 2008 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_1, оскільки ухвала суду,
що є виконавчим документом, на підставі
якої накладався арешт - скасована.

Враховуючи викладене, суд визнає
позовні вимоги про скасування акту
опису й арешту майна від 23.10.2013 року
винесеного ВДВС Куйбишевського РУЮ м.
Донецька правомірними, обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду.

Згідно із Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
мінімальна заробітна плата визначена у
розмірі 1218 грн.

Законом України "Про судовий збір", за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру встановлено ставку 0,06
розміру мінімальної заробітної плати
(73,08 грн.).

Судом встановлено, що позивачем при
поданні позову до суду квитанцією № 38456
від 23.03.2014 року сплачено 121,80 грн.
судового збору.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги вимоги ст. 94 КАС України та
часткове задоволення позовних вимог
(задоволення однієї з двох немайнових
вимог), суд вважає за необхідне
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача 36,54 грн. судового
збору та повернути позивачу 48,72 грн.
судового збору, внесеного в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 8, 20 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. ст. 2, 7-11, 17-20,
69-72, 86, 94, 122-154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В
И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у місті Донецьку; треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Скасувати акт опису й арешту майна від
23.10.2013 року, звільнивши з під арешту
автомобіль марки Infiniti FX 35, номер шасі
НОМЕР_6, білий колір, 2008 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_4,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації:
АДРЕСА_4) 36 (тридцять шість),54 (п'ятдесят
чотири) грн. судового збору та
повернути ОСОБА_1 48 (сорок вісім),72
(сімдесят дві) грн. судового збору.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті,
її вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 21
травня 2014 року.

Постанова складена у повному обсязі 26
травня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
(проголошення вступної та резолютивної
частин постанови), а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Бабіч С.І.