Справа № 2а-5179/09/2370
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5179/09/2370
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Кобаля М.І., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Департаменту освіти та гуманітарної
політики виконавчого комітету
Черкаської міської ради на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Прокуратури міста Черкаси до
Департаменту освіти та гуманітарної
політики виконавчого комітету
Черкаської міської ради про визнання
протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Черкаси звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Департаменту освіти та гуманітарної
політики виконавчого комітету
Черкаської міської ради, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
наказ Департаменту освіти та
гуманітарної політики виконавчого
комітету Черкаської міської ради № 500
від 10.08.2009 року «Про запровадження у
позашкільних навчальних закладах м.
Черкаси Іменного талону про навчання
дитини у позашкільному навчальному
закладі м. Черкаси».

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2011
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
прокуратурою міста Черкаси в порядку
нагляду було проведено перевірку на
предмет законності наказу
департаменту освіти та гуманітарної
політики виконавчого комітету
Черкаської міської ради № 500 від 10.08.2009
року «Про запровадження у позашкільних
навчальних закладах м. Черкаси
Іменного талону про навчання дитини у
позашкільному навчальному закладі м.
Черкаси».

За результатами перевірки
прокуратурою міста Черкаси було
встановлено, що наказ департаменту
освіти та гуманітарної політики
виконавчого комітету Черкаської
міської ради № 500 від 10.08.2009 року «Про
запровадження у позашкільних
навчальних закладах м. Черкаси
Іменного талону про навчання дитини у
позашкільному навчальному закладі м.
Черкаси» суперечить нормам чинного
законодавства, оскільки порушує права
дитини на вибір видів творчої
діяльності, вільний та різнобічний
розвиток особистості, а також порушує
права дітей - сиріт, дітей, які
залишилися без піклування батьків, та
дітей, які мають вади у фізичному та
розумовому розвитку, на повне державне
утримання.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 ст. 9 Закону України
«Про дошкільну освіту», громадяни
України незалежно від раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, мовних або
інших ознак мають рівні права на
здобуття дошкільної освіти у
дошкільних навчальних закладах
незалежно від підпорядкування, типів і
форми власності, а також у сім'ї.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону
України «Про освіту», місцеві органи
державної виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування здійснюють
державну політику в галузі освіти і в
межах їх компетенції, у тому числі,
забезпечують розвиток мережі
навчальних закладів та установ,
організацій системи освіти, зміцнення
їх матеріальної бази, господарське
обслуговування та здійснюють
соціальний захист працівників освіти,
дітей, учнівської і студентської
молоді, створюють умови для їх
виховання, навчання і роботи
відповідно до нормативів
матеріально-технічного та фінансового
забезпечення.

Відповідно до ст. 4 Закону
України «Про місцеве
самоврядування в Україні»,
основними принципами місцевого
самоврядування є законність,
колегіальність, поєднання місцевих і
державних інтересів, гласність,
правова самостійність.

Рішенням Конституційного суду України
від 04 березня 2004 року N 5-рп/2004 у справі
за конституційним поданням 50 народних
депутатів України про офіційне
тлумачення положень частини третьої
статті 53 Конституції України «держава
забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах». Доступність освіти як
конституційна гарантія реалізації
права на освіту на принципах рівності,
визначених статтею 24 Конституції
України (254к/96-ВР), означає, що нікому не
може бути відмовлено у праві на освіту,
і Держава має створити можливості для
реалізації цього права.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України.

Відповідно до редакції Постанови
Пленуму Верховного суду №5 від 25.02.2001
визначено, що згідно з ст. 9 Конституції
України чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.
Зокрема до них належить ратифікована
Верховною Радою України Конвенція про
захист прав людини та основних свобод,
яка, як і інші міжнародні договори,
підлягає застосуванню при розгляді
справ судами.

Статтею 2 Протоколу №1 Ради Європи до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 20.03.1952 р.
визначено, що «Нікому не може бути
відмовлено у праві на освіту».

В ст. 1 Конвенції про боротьбу з
дискримінацією в галузі освіти (ООН)
від 14.12.1960 р., "В настоящей Конвенции
выражение «дискриминация» охватьтвает
всякое различие, исключение,
ограничение по
признаку...убеждений...которое имеет
целью или следствием уничтожение или
нарушение равенства отношения в
области образования, и в частности, а.
закрытие для какого-либо лица или
группы лиц доступа к образованию любой
степени или типа".

Більше того, ряд законів захищає
громадян України від дискримінації.

Як визначено в ст.24 Конституції
України, «Громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками».

Згідно із статтею 53 Конституції
України, кожен має право на освіту.
Повна загальна середня освіта є
обов'язковою. Держава забезпечує
доступність і безоплатність
дошкільної, повної загальної
середньої, професійно-технічної, вищої
освіти в державних і комунальних
навчальних закладах; розвиток
дошкільної, повної загальної
середньої, шкільної,
професійно-технічної, вищої і
післядипломної освіти, різних форм
навчання; надання державних стипендій
та пільг учням і студентам.

Так, стаття 68 Конституції України
гарантує, що кожен зобов'язаний
неухильно додержуватися Конституції
України та законів України, не посягати
на права і свободи, честь і гідність
інших людей.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
колегія суддів вважає правомірним
висновок суду першої інстанції
стосовно протиправності спірного
наказу Департаменту освіти та
гуманітарної політики виконавчого
комітету Черкаської міської ради від
10.08.2009 року № 500 «Про запровадження у
позашкільних навчальних закладах м.
Черкаси Іменного талону про навчання
дитини у позашкільному навчальному
закладі м. Черкаси».

Крім того, колегія суддів зважає на
наявність постанови Черкаського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2009 року, залишеної без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2011
року, якою визнано протиправним та
скасовано рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради від
10.07.2009 року №846 «Про запровадження у
позашкільних навчальних закладах м.
Черкаси Іменного талону про навчання
дитини у позашкільному навчальному
закладі м. Черкаси».

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 254 КАС України, постанова або
ухвала суду першої інстанції, якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Ухвали суду, які не можуть бути
оскаржені, набирають законної сили з
моменту постановлення.

В силу положень ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Зважаючи на те, що матеріали даної
справи не містять доказів наявності
відповідного судового рішення,
прийнятого за наслідками касаційного
перегляду ухвали Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10.01.2011 року, колегія суддів
приходить до висновку про набрання
законної сили постановою Черкаського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2009 року.

Таким чином, апелянтом не було надано
доказів на підтвердження заявлених ним
вимог, а тому доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним,
матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту освіти
та гуманітарної політики виконавчого
комітету Черкаської міської ради -
залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків М.І. Кобаль І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Петрик І.Й.