Справа № 2-а-1463/11/2106
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1463/11/2106

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції:
Дригваль Валерій Миколайович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Високопільському районі
Херсонської області на постанову
Високопільського районного суду
Херсонської області від 19 жовтня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Високопільському районі Херсонської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Високопільського районного суду
Херсонської області із позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Високопільському районі Херсонської
області, в якому просив суд визнати
незаконними дії відповідача, пов'язані
з відмовою в призначенні йому пенсії за
віком на пільгових умовах та
зобов'язати останнього призначити йому
пенсію за віком на пільгових умовах
згідно із п."в" ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Постановою Високопільського районного
суду Херсонської області від 19 жовтня
2011 року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано протиправними дії
Управління ПФУ в Високопільському
районі по відмові в призначенні ОСОБА_1
пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Високопільському
районі Херсонської області з 02.09.2011р.
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на
пільгових умовах, згідно п."в" ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник Управління ПФУ в
Високопільському районі Херсонської
області 28.10.2011р. подав апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що судом, при
винесенні оскаржуваної постанови
порушено норми процесуального та
матеріального права та просить
скасувати постанову Високопільського
районного суду Херсонської області від
19.10.2011 року, прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні усіх
позовних вимог.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність належних підстав для
її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

06.08.2010 року позивач звернувся із заявою
до Управління ПФУ в Високопільському
районі про призначення йому пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п."в" ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» №1788-ХН, як
«трактористу», безпосередньо
зайнятому у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства.

Однак, 08.10.2010р. управління ПФУ в
Високопільському районі відмовило
йому в призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах з підстав того, що в
нього не вистачає пільгового стажу,
оскільки його стаж роботи в ОФГ
«Тетяна» не підтверджується
первинними документами.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції
виходив з обґрунтованості позовних
вимог, неправомірності дій та рішення
пенсійного органу, а також з наявності
у позивача права на пільгову пенсію
відповідно до п."в" ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи та
наявні в них докази, цілком
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Згідно з приписами ст.1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від
05.11.1991р. №1788-XII, громадяни України мають
право на державне пенсійне
забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв'язку з втратою годувальника та в
інших випадках, передбачених цим
Законом.

Так, п.«в» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: трактористи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Отже, для призначення пенсії позивачу
на пільгових умовах на підставі п. «в»
ч.1 ст.13 зазначеного Закону необхідним є
наявність: факту досягнення позивачем
55 років; факту наявності трудового
стажу на роботі тракториста-машиніста
не менше 20 років; а також факту
безпосередньої зайнятості у
виробництві сільськогосподарської
продукції.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи копії паспорту позивача ОСОБА_1,
йому на момент звернення до пенсійного
органу, а саме ще 01 січня 2010 року,
виповнилося 55 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788
передбачено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Порядок же підтвердження
наявності трудового стажу за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно із «Порядком підтвердження
наявності трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки та відповідних записів
у ній» (затв. Постановою КМУ від 12.08.1993р.
№637), встановлення фактів наявності
трудового стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Також, слід зазначити, що вказаною вище
Постановою КМУ №637 визначені і
конкретні особливості підтвердження
трудового стажу окремих категорій
працівників.

Так, відповідно до п.20 Постанови №637, у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ та організацій
або їх правонаступників.

У такій довідці має бути вказано:
періоди роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, куди включається
цей період роботи; первинні документи
за час виконання роботи, на підставі
яких видана зазначена довідка.
Додатково в довідці наводяться такі
відомості: зокрема, для
трактористів-машиністів підприємств
сільського господарства (в тому числі
колгоспів) - про безпосередню
зайнятість у виробництві
сільськогосподарської продукції.

У разі ліквідації підприємства,
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється відповідно до «Порядку
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсій на пільгових умовах
або за вислугу років» (затв. постановою
Правління Пенсійного фонду України від
10.11.2006р. №18-1 та зареєстрованому в МЮУ
24.11.2006р. за №1231/13105).

Відповідно до п.16 «Порядку
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсій на пільгових умовах
або за вислугу років» №18-1, рішення
комісій можуть бути оскаржені в
Пенсійному фонді України або в
судовому порядку.

Так, з матеріалів справи та наявній в
них копії трудової книжки ОСОБА_1
вбачається, що загальний стаж позивача
становить більше ніж 30 років, а
пільговий - 20 років 04 місяці 26 днів.

Також, з матеріалів справи та трудової
книжки позивача видно, що позивач
працював трактористом: з 01.01.1986р. по
21.08.2000р. - в колгоспі ім.Шевченко - 13
років 10 місяців 04 дні; з 01.09.2000р. по
13.12.2005р. - в ОФГ «Тетяна» - 05 років 03
місяці 12 днів, з 03.04.2006р. по 23.10.2006р. в ОФГ
«Тетяна» стаж роботи 00 років 06 місяців
20 днів, з 02.04.2007р. по 24.12.2007р. в ОФГ
«Тетяна» стаж роботи 00 років 08 місяців
20 днів.

Таким чином, з вказаного вище слідує, що
загальний стаж роботи позивача на
посаді тракториста, що дає йому право
позивачу на призначення пенсії на
пільгових умовах, як вже зазначалося
вище, становить 20 років 04 місяці 26 днів.

До того ж, необхідно вказати, що цей
пільговий стаж підтверджується
належним чином оформленими записами в
трудовій книжці та наявними в
матеріалах справи доказами, а саме -
архівною довідкою, рішенням комісії
при ГУ ПФУ в Херсонській області, а
також рішенням Високопільського
районного суду від 16.11.2010 року по
цивільній справі №2-587/10, яким, в свою
чергу, встановлено, що ОСОБА_1 у спірні
періоди, т.б. з 01.09.2000р. по 13.12.2005р., з
03.04.2006р. по 23.10.2006р. та з 02.04.2007р. по
24.12.2007р. працював в ОФГ «Тетяна» саме на
посаді «тракториста» та був
безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в
підприємствах сільського
господарства.

Згідно із ч.1 ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

За таких обставин та приймаючи до
уваги, що позивачем до пенсійного
органу було надано усі необхідні
документи для призначення йому
пільгової пенсії, судова колегія, як і
суд 1-ї інстанції, вважає протиправною
відмову відповідача у задоволенні
заяви позивача від 26.10.2011р.

До того ж, судова колегія звертає увагу,
що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно
ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, з урахуванням вищевказаного,
висновок суду 1-ї інстанції щодо
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Високопільському
районі Херсонської області призначити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах згідно п."в" ст.13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" - є
правильним та заснованим на законі.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції грубих порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції, діючи виключно
в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст.200
КАС України, залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Високопільському районі Херсонської
області - залишити без задоволення, а
постанову Високопільського районного
суду Херсонської області від 19 жовтня
2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко