Справа № 753/19564/13-а
Суддя: Колесник О. М.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до відповідача про
скасування постанови від 30.10.2013 року
серії АА2 №291254 по справі про
адміністративне правопорушення та
просив поновити строк для оскарження
даної постанови. Так, ОСОБА_2 30.10.2013 року
о 19.30 год., керуючи автомобілем BMW, д.н.з.
НОМЕР_1, прямував до супермаркету
Сільпо по вул. Волгоградській в м.
Києві. Після того, як позивач
припаркував автомобіль, до нього
під'їхали інспектори ДАІ, які
пред'явили йому відео, де було знято в
світлу пору доби його автомобіль і
зафіксовано швидкість руху його
автомобіля в 118 км/год. Позивач
заперечив факт перевищенням ним
допустимої швидкості, так як на момент
вчинення правопорушення знаходився
вдома у зв'язку з хворобою. Крім того
зазначив, що 30.10.2013 року в світлу пору
доби взагалі за кермо не сідав. На
згаданому відео не було зафіксовано
хто саме знаходився за кермом, проте
інспектор на це зауваження не звернув
уваги і продовжував заповнювати
протокол. Крім того, працівник ДАІ не
роз'яснив ОСОБА_2 його права та
обов'язки, порядок оскарження
постанови, також за особистою
зайнятістю позивач просив поновити
строк для оскарження вищевказаної
постанови.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_3 не з'явились,
але у направленому клопотанні до суду
представник просить розглянути справу
у їх відсутність (а.с.37).

Представник відповідача Петрова Т.Л.
в судовому засіданні вимоги
адміністративного позову не визнала,
пояснивши, що інспектор ДПС, здійснюючи
нагляд за дорожнім рухом, звернув увагу
на автомобіль BMW, д.н.з.НОМЕР_1, водій
якого під час руху порушив п.12.4 ПДР,
їдучи зі швидкістю 188 км/год.,
перевищивши допустиму швидкість на 58
км/год. Швидкість вимірювалась
лазерним вимірювачем швидкості
транспортного засобу з фотофіксацією
«Trucam LTI 20/20 № 000618. На підставі ст.ст.222, 276,
280, 283 КУпАП особистого переконання у
скоєному правопорушенні та винності
особи, інспектор ДПС ОСОБА_5, керуючись
ст.ст.33 та 36 КУпАП, розглянув справу про
адміністративне правопорушення і
виніс постанову про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності,
наклавши адміністративне стягнення в
розмірі 510 грн.

Заслухавши представника
відповідача, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що в
задоволенні вимог адміністративного
позову необхідно відмовити з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1, ст.11 Закону
України „Про міліцію" міліції для
виконання покладених на неї обов'язків
надається право: 7) у випадках,
передбачених законом, складати
протоколи про адміністративні
правопорушення, провадити особистий
огляд, огляд речей, вилучення речей і
документів, застосовувати інші
передбачені законом заходи
забезпечення провадження у справах про
адміністративні правопорушення; 8) у
випадках, передбачених Кодексом
України про адміністративні
правопорушення, накладати
адміністративні стягнення або
передавати матеріали про
адміністративні правопорушення на
розгляд інших державних органів.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Як встановлено у судовому засіданні,
позивач ОСОБА_2 30.10.2013 року о 19.30 год.,
керуючи автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1, по
Столичному шосе в м. Києві, рухався зі
швидкістю 118 км/год., перевищивши
встановлену швидкість руху
транспортного засобу у населеному
пункті на 58 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР
України. Дана швидкість була виміряна
інспектором ДПС 3 взводу 2 батальйону
полку ДПС ГУ МВС України в м. Києві
ОСОБА_5 за допомогою радіолокаційного
відеозаписуючого вимірювача швидкості
з фотофіксацією „Trucam LTI 20/20" № 000618.
Зазначений вимірювач швидкості,
власником якого є УДАІ ГУМВС України в
м. Києві, на підставі результатів
повірки визнаний придатним до
застосування з абсолютною похибкою у
стаціонарному режимі + 1 км/год і чинний
з 7 грудня 2012 року до 7.12.2013 року, про що
йдеться у свідоцтві про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
(а.с.16). Даний вимірювальний пристрій
зафіксував швидкість руху автомобіля
позивача на вказаній ділянці дороги
30.10.2013 року о 14 годині 23 хвилини 30
секунд, що знайшло своє відображення на
фотознімку (а.с.15).

На підставі вказаних фактів
інспектор ДПС ОСОБА_5 того ж дня склав
на позивача протокол про
адміністративне правопорушення про те,
що він вчинив описане вище
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.122, ч.3 КУпАП.

У відповідності до ч.3, ст.122 КУпАП ...
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на п'ятдесят кілометрів на
годину ... тягне за собою накладення
штрафу від 30-ти до 40-ти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Далі після складання вказаного
протоколу 30.10.2013 року інспектор ДПС
ОСОБА_5 виніс постанову в справі про
адміністративне правопорушення серія
АА2 №291254 про притягнення позивача
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст.122, ч.3 КУпАП за
порушення п.12.4 ПДР України у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн. на користь
держави (а.с.6). Описані вище обставини
підтвердили у судовому засідані
допитані в якості свідків ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, які пояснили, що у вказаний час
вони зупинили за перевищення швидкості
даний автомобіль і саме з нього вийшов
позивач, який перебував на водійському
сидінні.

Як наголошує ч.1 та ч.2, ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
кспертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

За змістом ч.2, ст.70 КАС України
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Враховуючи описані вище докази, суд
вважає, що перевищення позивачем
швидкості руху його транспортного
засобу 30.10.2013 року о 14:23:30 годин є
доведеним фактом в суді.

Ствердження позивача про те, що він у
вказаний час не керував вказаним
автомобілем, а перебував вдома і був
хворий, суд не може покласти в основу
постанови, поскільки вони не знайшли
свого підтвердження у судовому
засіданні та спростовуються описаними
вище доказами.

У відповідності до ч.2, ст.33 КУпАП при
накладенні адміністративного
стягнення враховується характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної
постанови, застосовуючи
адміністративне стягнення до ОСОБА_2,
інспектор ДПС ОСОБА_5 призначив
правопорушнику штраф у мінімальних
межах санкції статті в розмірі 510 грн.
на користь держави.

Поскільки в судовому засіданні факт
перевищення швидкості автомобілю
позивача понад 50 км/год. знайшов своє
підтвердження і не викликає сумніву,
тому в задоволенні адміністративного
позову позивача ОСОБА_2 про визнання
дій інспектора ДПС ОСОБА_5
неправомірними, скасування
оскаржуваної постанови, складеної
відповідачем 30.10.2013 року, необхідно
відмовити.

В порядку ст.94 КАС України поскільки
позивачу, який був звільнений від
сплати судового збору, було відмовлено
в задоленні позову, тому судовий збір
приймається за рахунок держави.

Як вказує ч.2, ст.171-2 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.10; 11; 69-70; 94; 159; 161-163; 171-2
КАС України, на підставі ст.11 Закону
України „Про міліцію", ст.33, ч.1, ст.122; 251;
252; 268; 288; 289 КУпАП, п.12.4 ПДР України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до УДАІ
ГУ МВС України в м. Києві про скасування
постанови АА2 №291254 від 30.10.2013 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч.3, ст.122 КУпАП у
вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
відмовити.

Постанова Дарницького районного
суду м. Києва як адміністративного суду
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :