Справа № 2а-535/09
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2010-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 69860/09

04.10.10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Олендера І.Я., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційні
скарги управління Пенсійного фонду
України в Кіцманському районі
Чернівецької області, ОСОБА_1 на
постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 18.05.2009 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області, Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області про нарахування
підвищення до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 в березні 2009 року звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області (далі УПФУ) в якому просив
визнати відмову відповідача
протиправною. Зобов»язати відповідача
нарахувати позивачу підвищення до
пенсії як дитині війни за 2006-2008 роки та
стягнути її в сумі 3891,90 грн.

Постановою Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 18.05.2009
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
бездіяльність УПФУ в частині не
нарахування підвищення до пенсії,
предбаченого ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008
року протиправною. Зобов»язано УПФУ
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 22 травня 2008 року
по 31 грудня 2008 року з урахуванням
проведених виплат. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Зазначена постанова мотивована тим, що
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям
війни пенсії або довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком, вимоги позивача є
законними, а тому судом першої
інстанції із врахуванням річного
строку звернення до адміністративного
суду відновлено порушене право
останнього.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Управління Пенсійного
фонду України в Кіцманському районі
Чернівецької області подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати, та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову до Управління
відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що Закон
України «Про соціальний захист дітей
війни» передбачає, що фінансування
виплат по даному Закону проводиться із
Державного бюджету України, який
затверджується Верховною радою
України, а не із бюджету Пенсійного
фонду України, який затверджується
Кабінетом Міністрів України, тому
будь-яких порушень законодавства з
боку відповідача не вбачається.

Постанова Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 18.05.2009 року
також оскаржена позивачем, в
апеляційній скарзі останній просить
вказану постанову скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задоволити в повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на порушення норм
матеріального і процесуального права
при винесенні судом постанови.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги слід залишити без задоволення з
наступних міркувань.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що судом першої інстанції
вірно встановлено, що позивач
пропустив строк звернення до
адміністративного суду, оскільки
звернувся з позовом лише 27.03.2009 року, а
відповідачем заявлено клопотання про
застосування річного строку звернення
до адміністративного суду.

Оскільки рішення Конституційного суду
України №6-рп/2007 було офіційно
оприлюднено, а саме опубліковано в
Офіційному віснику України від 27.07.2007
року №52, Віснику Конституційного суду
України від 10.09.2007 року №4, тобто саме з
цього моменту позивач повинна була
дізнатись про порушенння своїх прав,
свобод, та інтересів, а отже право на
виплату спірного підвищення до пенсії
як дитині війни.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
застосування строку звернення до суду,
визначеного ст.99 КАС України та відмови
у задоволенні позовних вимог в частині
нарахування та виплати підвищення до
пенсії як дитині війни за 2007 рік.

Що стосується нарахування підвищення
до пенсії за 2006 рік, то слід зазначити,
що п.17 ст.77 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік»
зупинено дію ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» від 19.01.2006 року, який
набрав чинності 02.04.2006 року, п.17 ст.77
виключено. Однак ст. 110 даного Закону
встановлено, що пільги дітям війни,
передбачені ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
запроваджуються поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної ради України з питань
бюджету. Враховуючи те, що Кабінет
Міністрів України за погодженням з
Комітетом Верховної ради України з
питань бюджету не приймав жодних
нормативно-правових актів за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі 2006 року, не був
визначений порядок проведення таких
виплат, а також те, що зазначена норма
не була визнана у встановленому
порядку неконституційною, отже,
підлягала виконанню, то на думку
колегії суддів відсутні підстави для
нарахування та виплати позивачу
підвищення до пенсії за 2006 рік.

На думку колегії суддів суд першої
інстанції, частково задовольняючи
позовні вимоги позивача, правомірно
виходив з того, що останній має право на
підвищення до пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до вимог ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни». У зв»язку з тим, що
рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було
визнано неконституційними окремі
положення Закону України про Державний
бюджет України на 2008 рік, якими було
зупинено і обмежено право на отримання
спірних доплат, то суд першої інстанції
прийшов до обгрунтованого висновку, що
відмова УПФУ у проведенні нарахування
і виплати позивачу підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком є протиправною.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов»язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком,
тому доводи апеляційної скарги
відповідача в цій частині є
необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання про
підставність позовних вимог ОСОБА_1 в
частині зобов»язання УПФУ провести
нарахування та виплату на його користь
підвищення до пенсії за період з 22.05.2008
року по 31.12.2008 року, а також
правомірність задоволення цих вимог
судом першої інстанції.

Оскільки функції з призначення,
нарахування та виплати пенсії позивачу
здійснює Пенсійний фонд України в
особі управління Пенсійного фонду
України в Кіцманському районі
Чернівецької області, обов'язок щодо
нарахування і виплати спірного
підвищення правильно покладено на
відповідача у справі.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.64 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування»
обов»язок по здійсненню функції щодо
призначення (перерахунку),
забезпечення своєчасного та в повному
обсязі фінансування і виплати пенсій
та надання соціальних послуг покладено
на відповідну виконавчу дирекцію
Пенсійного фонду України та її
територіальні органи і визначення
розмірів конкретної заборгованості
перед позивачем є неможливим без
проведення УПФУ відповідного
перерахунку його пенсії на підставі
даних відповідної пенсійної справи, а
тому колегія суддів приходить до
переконання, що позовні вимоги про
нарахування та виплату визначеної
позивачем суми заборгованості
задоволенню не підлягають.

Достатніх правових підстав чи
застережень щодо неможливості
підвищення пенсії позивача у
передбаченому ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» розмірі
колегія суддів не вбачає.

Згідно ст.88 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
встановлено що в разі недостатності
виділених з Державного бюджету України
коштів по бюджетних програмах,
пов'язаних з розмежуванням джерел
виплати пенсій між Державним бюджетом
України та Пенсійним фондом України,
пенсії, визначені законодавством для
відповідних категорій громадян,
виплачуються у повному обсязі за
рахунок власних надходжень Пенсійного
фонду України, а тому доводи апелянта в
частині ненадходження коштів з
державного бюджету на дані виплати
колегією суддів до уваги не
приймаються.

Беручи до уваги, що правові положення,
які передбачають виплату підвищення до
пенсії особам, на яких поширюється дія
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» є чинними, а позивач
належить до вказаної групи осіб і має
право на її отримання, органи державної
влади не можуть свідомо зменшувати
розмір такої допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що суд
першої інстанції прийняв рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги його не
спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1
ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області, ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 18.05.2009 року у справі № 2а-535/09 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
І.Я. Олендер

суддя
В.З. Улицький