Справа № 2а-1670/5905/12
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/81432/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Островича С.Е., Степашка О. І, Федорова М.
О.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2012 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВМ "Ампер" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Полтавської
області Державної податкової служби
про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АВМ "Ампер" (далі - ТОВ
"АВМ "Ампер") звернулось до суду з
позовом до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Полтавської області Державної
податкової служби (далі - Кременчуцька
ОДПІ) в якому просить скасувати
податкові повідомлення-рішення.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року позов ТОВ "АВМ "Ампер"
задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 грудня 2012
року апеляційну скаргу Кременчуцької
ОДПІ залишено без задоволення, а
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Кременчуцька ОДПІ подала касаційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2012 року та прийняти нове
рішення, яким відмовити ТОВ "АВМ "Ампер"
в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, а тому відповідно до вимог
ст. 222 КАС України розгляд справи
проведено в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Кременчуцькою ОДПІ проведена виїзна
позапланова перевірка ТОВ "АВМ "Ампер"
щодо взаємовідносин з ТОВ
"Монолітбудкомплект", ТОВ "Сонар", ТОВ
"Харпромпостач", ТОВ "Легіон Сек'юріті
Інжиніринг". За результатами перевірки
складено акт №1206/22-408/30484951 від 15 травня
2012 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ
"АВМ "Ампер" вимог пп. 4.1.1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст.
4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток у сумі 1152958, 00 грн.; пп. 7.4, пп. 7.4.5
п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п.
201.6, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України.

На підставі акта перевірки
Кременчуцькою ОДПІ винесено податкові
повідомлення-рішення від 30 травня 2012
року: №/722, яким ТОВ "АВМ "Ампер"
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 1153567, 00
грн., у т.ч. 1152958, 00 грн. за основним
платежем та 609, 00 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами);
№/723, яким ТОВ "АВМ "Ампер"
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість на
загальну суму 9469, 00 грн., у т.ч. за
основним платежем 6755, 00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) 2714, 00 грн.; №/74, яким ТОВ
"АВМ "Ампер" зменшено розмір від'ємного
значення суми ПДВ у розмірі 6755, 00 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ТОВ "АВМ "Ампер" та
ТОВ "Монолітбудкомплект", ТОВ "Сонар",
ТОВ "Харпромпостач", ТОВ "Легіон
Сек'юріті Інжиніринг" укладальсь
договори. Реальність та товарність
господарських операцій за договорами
підтверджена первинними документами
які знаходяться в матеріалах справи.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що первинні документи містять всі
необхідні реквізити та відповідають
вимогам передбачених Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу - це сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" не належать до складу
валових витрат будь-які витрати не
підтвердженні відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість яких
передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг) та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону; протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
та послуг з метою і подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно вимог пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними
деклараціями(іншими подібними
документами згідно з підпунктом 7.2.6
цього пункту). У разі коли на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими п.
201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Крім того, невиконання контрагентами
платника своїх зобов'язань щодо сплати
податку на додану вартість до бюджету
має негативні наслідки лише щодо цієї
особи і платника податку не може бути
позбавлений права на податковий кредит
та відшкодування сум податку на додану
вартість у разі, якщо він виконав усі
вимоги чинного законодавства та має
документальні підтвердження розміру
податкового кредиту.

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли висновку
про те, що податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ є протиправними.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог ТОВ "АВМ "Ампер".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 грудня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович О.І. Степашко М.О.
Федоров