Справа № 425/1620/14-а
Суддя: Нагорна Н. В.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014
Провадження №2-а/425/44/14

Справа №425/1620/14-а

06 червня 2014
Рубіжанський міський суд
Луганської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
розглянувши в залі суду м. Рубіжне в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Рубіжному Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Рубіжне, в обґрунтування якого
вказала, що перебуває на обліку у
відповідача та з 30.04.2014 року отримує
пенсію на підставі Закону України «Про
державну службу». 12.05.2014 року вона
звернулась до відповідача з письмовою
заявою, в якій просила здійснити
перерахунок її пенсії з урахуванням
інших виплат за період роботи з 01.04.2009
року по 31.03.2014 року. Листом від 19.05.2014
року відповідач відмовив у перерахунку
пенсії вказавши, що ст..33 ЗУ «Про
державну службу» матеріальна допомога
та індексація, як складові заробітної
плати державного службовця, не
передбачені. З такою відмовою
відповідача вона не згодна, виходячи з
наступного. Частиною 2 ст.33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що «інші надбавки» є
складовою заробітної плати. В частині
ч.7 ст.33 Закону України «Про Державну
службу» зазначено, що умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.
Матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та допомога
на оздоровлення при наданні щорічної
відпустки виплачується згідно п.п.3 п.2
Постанови Кабінету Міністрів України
від 09.03.2006 року №268 в межах
затвердженого фонду оплати праці, та є
частиною заробітної плати. Згідно п.2.3.3
«Інструкції зі статистики заробітної
плати», затвердженої Наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5, матеріальна
допомога, що має систематичний
характер, надана всім або більшості
працівників (на оздоровлення, у зв'язку
з екологічним станом), відноситься до
заробітної плати, як інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, а отже, також є базою для
нарахування та утримання єдиного
внеску і відповідно для нарахування
пенсії. Ст.37 Закону України «Про
Державну службу» передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80% від сум їх
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування. Згідно
ст..41 Закону України «Про обов'язкове
державне пенсійне страхування" до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат (доходу), отриманих
зареєстрованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично обчислені та
сплачені страхові внески в Пенсійний
фонд в межах встановленої
законодавством максимальної величини
заробітної плати (доходу), з яких
сплачуються страхові внески. Таким
чином чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне, відносить до складу
заробітної плати для призначення
пенсії державного службовця усі
виплати, без винятку, з яких
справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Враховуючи викладене позивачка
просить суд визнати протиправними дії
відповідача з приводу відмови у
перерахунку її пенсії згідно Закону
України «Про державну службу» з
урахуванням всіх виплат, у тому числі
інших виплат (індексація та
матеріальна допомога), які вказані у
довідці про складові заробітної плати,
що подана для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу»; та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок її
пенсії з урахуванням всіх виплат, в
тому числі інших виплат (індексація та
матеріальна допомога) згідно довідки
про складові заробітної плати, що
подана нею для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з 30.04.2014 року.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 не з'явилась, надала суду
письмову заяву про можливість розгляду
справи в її відсутність в порядку
письмового провадження, позовні вимоги
підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача Морєва
О.Є. в судове засідання не з'явилася,
подала суду заяву про розгляд справи за
її відсутність в порядку письмового
провадження, а також надала суду
письмові заперечення, в яких просила в
задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити з
тих самих підстав, з яких їй було
відмовлено в призначенні пенсії.

За таких обставин суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін на підставі тих
доказів, що маються в матеріалах
справи, та відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України розглянути справу в
порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну
справу в межах заявлених позовних
вимог, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах
адміністративної справи, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 з 19.12.1994 року по 28.04.2014 року
працювала в Управлінні Пенсійного
Фонду України у м. Рубіжне на посадах
державного службовця, що підтверджено
трудовою книжкою, копія якої додана до
матеріалів справи (а.с.20-22).

З 30 квітня 2014 року позивачці була
призначена пенсія як державному
службовцю, про що свідчить
розпорядження відповідача №150663 від
08.05.2014р. (а.с.10).

12 травня 2014 року позивачка звернулась
до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії, в якій просила
перерахувати призначену їй з 30.04.2014р.
пенсію у зв'язку з тим, що в порушення
діючого законодавства при нарахуванні
пенсії не були включені інші суми, які
входять до складу заробітної плати та
які вказані в довідці для нарахування
пенсії (а.с.13).

19 травня 2014 року УПФУ в м. Рубіжне
Луганської області своїм листом № 43/Д-14
відмовило позивачці в перерахунку
пенсії, посилаючись на те, що під час
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії за нормами Закону
України "Про державну службу"
застосовується порядок, встановлений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії".
Згідно зі ст. 33 Закону України "Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Оскільки індексація, допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань не належить до інших надбавок,
підстав для врахування їх у заробітну
плату для визначення розміру пенсії
немає (а.с.14).

Згідно довідки УПФУ в м. Рубіжне
Луганської області про складові
заробітної плати за період з квітня 2009
року по березень 2014 року сума
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
становить 20706грн. Крім того, в довідку
УПФУ в м. Рубіжне були включені інші
видатки, у тому числі: індексація та
матеріальна допомога (а.с.11-12).

Після встановлення зазначених
обставин справи суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу" на одержання
пенсії державних службовців мають
право чоловіки, які досягли віку 62 роки,
та жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону України «Про
державну службу" заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно ч.5 ст.33 Закону України «Про
державну службу" надбавка за вислугу
років виплачується державним
службовцям щомісячно у відсотках до
посадового окладу з урахуванням
доплати за ранг і залежно від стажу
державної служби у таких розмірах:
понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10
років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років
- 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Частина 7 ст.33 цього Закону
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року "Про
оплату праці" передбачено, що заробітна
плата це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входить до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9
липня 2003 року "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Такі висновки викладено в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року в справі за
аналогічним позовом фізичної особи до
Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Донецької області,
Управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії.

Згідно частини першої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Те саме стосується і сум
індексації заробітної плати, на які
також були нараховані страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог ОСОБА_1, тому
вважає за необхідне визнати
протиправними дії відповідача з
приводу відмови ОСОБА_1 у перерахунку
пенсії згідно Закону України «Про
державну службу» з урахуванням всіх
виплат, у тому числі інших виплат
(індексація та матеріальна допомога),
які вказані у довідці про складові
заробітної плати, що подана для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»;
та зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок її пенсії з урахуванням
всіх виплат, в тому числі інших виплат
(індексація та матеріальна допомога)
згідно довідки про складові заробітної
плати, що подана нею для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу».

Також суд зазначає, що
перерахунок призначеної пенсії,
враховуючи вимоги ч.4 ст.45 Закону
України «Про загальнообов`язкове
державне пенсійне страхування», слід
провадити з першого числа місяця, в
якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до
УПФУ в м. Рубіжне Луганської області з
заявою про перерахунок пенсії 12.05.2014
року, то перераховувати її пенсію
держслужбовця потрібно з 01.05.2012 року, а
не з 30.04.2014р., як вона просить у своїх
позовних вимогах, у зв'язку з чим
позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині
підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 66, 87 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
ст.ст. 41, 46 Закону України "Про
обов'язкове державне пенсійне
страхування", Закону України "Про
оплату праці", Закону України "Про
державну службу", Постанови Верховного
Суду України від 20.02.2012 року, Рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 46, 92, 117
Конституції України, ст..ст. 2, 5, 6, 7-14, 70-72,
128, 159-163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
м.Рубіжному Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України у
м. Рубіжному Луганської області з
приводу відмови ОСОБА_1 у перерахунку
пенсії згідно Закону України «Про
державну службу» з урахуванням всіх
виплат, у тому числі інших виплат
(індексація та матеріальна допомога),
які вказані у довідці про складові
заробітної плати, що подана для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у м. Рубіжному
Луганської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням всіх виплат, в тому числі
інших виплат (індексація та
матеріальна допомога) згідно довідки
про складові заробітної плати, що
подана нею для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», з 01.05.2014 року.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Рубіжанський міський суд Луганської
області протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
Н.В.Нагорна