Справа № 826/229/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2014 року 11:45
№ 826/229/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О.
розглянув у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор»до
Головного управління Міндоходів у м.
Києвіпро визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень від
27.12.2013 р. № 2209/16 та № 2209/17, ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Головного управління
Міндоходів у м. Києві, в якому просить:
- визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення Головного
управління Міндоходів м. Києва від
27.12.2013 р. № 2209/16 про донарахування
податку на додану вартість в розмірі
- визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення Головного
управління Міндоходів м. Києва від
27.12.2013 р. № 2209/17 про донарахування
ввізного мита в розмірі 13 912,07 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві на підставі необґрунтованих
висновків акту перевірки від 12.12.2013 р. №
9/13/26-15/35251859 щодо порушення позивачем
приписів митного законодавства
повідомлення-рішення від 27.12.2013 р. №
2209/16, яким позивачу за порушення п. 190.1
ст. 190 Податкового кодексу України
визначено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість із ввезених
на територію України товарів на
загальну суму 2 782,41 грн. та податкове
повідомлення-рішення від 27.12.2013 р. №
2209/17, яким за порушення позивачем
Закону України «Про митний тариф
України» визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: ввізне мито
на товари, що ввозяться суб'єктами
господарювання на загальну суму 13 912,07
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що
відповідачем було неправомірно
змінено код товару, що перевірявся, а
тому винесені податкові повідомлення
рішення, якими позивачу донараховано
податок на додану вартість та ввізне
мито є протиправними та підлягають
скасуванню.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без його
участі або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Згідно наданих письмових заперечень,
просить відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі. Обґрунтовуючи заперечення на
позовні вимоги зазначив, що позивачем
не вірно задекларовано товар
«Ветеринарні препарати для
терапевтичного або профілактичного
застосування, розфасовані для
роздрібної торгівлі, які містять
вітаміни: Кальфостонік, Чиктонік, Адзе,
Гепавекс» в частині класифікації
товару, розміру ставок ввізного мита,
що призвело до несплати підприємством
ввізного мита на суму 13 912,07 грн. та
невірно визначено базу оподаткування,
в результаті чого несплачена сума
податку на додану вартість у сумі 2 782,42
грн.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Міндоходів у м.
Києві проведено невиїзну
документальну перевірку дотримання
ТОВ «Ветфактор» законодавства України
з питань державної митної справи.

За результатами перевірки
відповідачем виявлено невірне
декларування підприємством товару
«Ветеринарні препарати для
терапевтичного або профілактичного
застосування, розфасовані для
роздрібної торгівлі, які містять
вітаміни: «Кальфостонік», «Чиктонік»,
«Адзе», «Гепавекс» за кодом 3004 50 10 00
згідно УКТ ЗЕД за митними деклараціями
від 06.03.2012 р. № 100210000/2012/677692, 28.03.2012 р. №
100210000/2012/677979, 15.05.2012 р. № 100210000/2012/679955,
28.09.2012 р. № 100210000/2012/681440, 11.06.2013 р. №
100270000/2013/263124, 31.07.2013 р. № 100270000/2013/264202,
07.08.2013 р. № 100270000/2013/264346, що призвело до
порушень вимог Закону України «Про
митний тариф України» в частині
класифікації товару, розміру ставок
ввізного мита, що призвело до несплати
підприємством ввізного мита на суму 13
912,07 грн., а також встановлено порушення
п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України
в частині визначення бази
оподаткування товарів, що ввозяться на
митну територію України, в результаті
чого несплачена сума податку на додану
вартість у сумі 2 782,42 грн.

Загальна сума податкового зобов'язання
складає 16 694,49 грн.

За результатами перевірки складено акт
від 12.12.2013 р. № н/9/13/26-15/35251859, в якому,
зокрема, встановлено, що товар
оформлений позивачем за митними
деклараціями від 06.03.2012 р. №
100210000/2012/677692, 28.03.2012 р. № 100210000/2012/677979,
15.05.2012 р. № 100210000/2012/679955, 28.09.2012 р. №
100210000/2012/681440, 11.06.2013 р. № 100270000/2013/263124,
31.07.2013 р. № 100270000/2013/264202, 07.08.2013 р. №
100270000/2013/264346 необхідно декларувати за
кодом 2309 90 99 10 згідно УКТ ЗЕД (ставка
ввізного мита -2%).

На підставі зазначеного акту
перевірки, Головне управління
Міндоходів у м. Києві донарахувало ТОВ
«Ветфактор» ввізного мита в розмірі 13
912,07 грн. (податкове
повідомлення-рішення від 27.12.2013 р. №
2209/17) та податку на додану вартість в
розмірі 2782,41 грн. (податкове
повідомлення-рішення від 27.12.2013 р. №
2209/16).

За наслідками розгляду заперечень на
акт перевірки від 12.12.2013 р. №
н/9/13/26-15/35251859, Головним управлінням
Міндоходів у м. Києві прийнято рішення
від 25.12.2013 р. № 8036/10/26-15-22-09-10, в якому
зазначено, що висновки наведені в акті
перевірки від 12.12.2013 р. № н/9/13/26-15/35251859
відповідають вимогам чинного
законодавства України, а, отже,
заперечення до акту залишає без
задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, позивач оскаржив їх до
Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 345 Митного кодексу
України визначено, що документальна
перевірка - це сукупність заходів, за
допомогою яких органи доходів і зборів
переконуються у правильності
заповнення митних декларацій,
декларацій митної вартості та в
достовірності зазначених у них даних,
законності ввезення (пересилання)
товарів на митну територію України або
на територію вільної митної зони,
вивезення (пересилання) товарів за межі
митної території України або за межі
території вільної митної зони, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 3 ст. 345
Митного кодексу України органи доходів
і зборів мають право здійснювати
митний контроль шляхом проведення
документальних виїзних (планових або
позапланових) та документальних
невиїзних перевірок дотримання
законодавства України з питань
державної митної справи щодо:

правильності визначення бази
оподаткування, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати митних платежів;

правильності класифікації згідно з УКТ
ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне
оформлення.

Згідно підпункту 34 1 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу України органи доходів і
зборів - центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, митниці та митні пости.

З аналізу вищевказаних норм
вбачається, що до повноважень органів
доходів і зборів у частині здійснення
митного контролю, належать, зокрема,
проведення митного пост-аудиту та
визначення кодів товарів за УКД ЗЕД.

Відповідно до пункту 61.1 ст. 61
Податкового кодексу України визначено,
що податковий контроль - система
заходів, що вживаються контролюючими
органами з метою контролю правильності
нарахування, повноти і своєчасності
сплати податків і зборів, а також
дотримання законодавства з питань
регулювання обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється
органами, зазначеними у статті 41 цього
Кодексу, в межах їх повноважень,
встановлених цим Кодексом (п. 61.2 цієї
статті).

Відповідно до положень пункту 41.1 ст. 41
Податкового кодексу України
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих
органів визначаються цим Кодексом,
Митним кодексом України та законами
України (п. 41.3 цієї статті).

З аналізу вищенаведених правових норм
вбачається, що податковий контроль у
частині здійснення заходів, що
вживаються митними органами з метою
перевірки правильності нарахування,
повноти та своєчасності сплати митних
платежів є складовою митного контролю.

Частиною 2 ст. 318 Митного кодексу
України визначено, що митний контроль
здійснюється виключно органами
доходів і зборів відповідно до цього
Кодексу та інших законів України.

Частиною 2 ст. 69 Митного кодексу України
визначено, що органи доходів і зборів
здійснюють контроль правильності
класифікації товарів, поданих до
митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного
оформлення товарів або після нього
порушення правил класифікації товарів
орган доходів і зборів має право
самостійно класифікувати такі товари
(ч. 4 цієї статті).

Рішення органів доходів і зборів щодо
класифікації товарів для митних цілей
є обов'язковими. Такі рішення
оприлюднюються у встановленому
законодавством порядку. У разі незгоди
з рішенням органу доходів і зборів щодо
класифікації товару декларант або
уповноважена ним особа має право
оскаржити це рішення до органу вищого
рівня відповідно до глави 4 цього
Кодексу або до суду (ч. 7 цієї статті).

З аналізу вищенаведених правових норм
вбачається, що у разі виявлення після
митного оформлення товарів порушення
правил класифікації товарів, орган
доходів і зборів має право самостійно
класифікувати такі товари.

Таким чином, Державна митна служба
України діяла у межах чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 351 Митного кодексу
України документальна невиїзна
перевірка проводиться на підставі
наказу органу доходів і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно наказу ГУ Міндоходів м. Києва
від 04.12.2014 р. № 394 «Про проведення
невиїзної документальної перевірки» у
термін з 09.12.2013 по 12.12.2013 проведено
невиїзну документальну перевірку ТОВ
«Ветфактор» вимог законодавства
України з питань державної митної
справи при декларуванні товару.

Про початок проведення перевірки
підприємство було повідомлено листом
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 03.12.2013 р. № 7166/10/26-15-22-09-10.

Так, із висновків Головного управління
Міндоході у м. Києві вбачається, що
позивачем невірно задекларований
товар «Ветеринарні препарати для
терапевтичного або профілактичного
застосування, розфасовані для
роздрібної торгівлі, які містять
вітаміни: Кальфостонік, Чиктонік, Адзе,
Гепавекс за кодом 3004 50 10 00 згідно УКТ
ЗЕД за митними деклараціями від 06.03.2012
р. № 100210000/2012/677692, 28.03.2012 р. № 100210000/2012/677979,
15.05.2012 р. № 100210000/2012/679955, 28.09.2012 р. №
100210000/2012/681440, 11.06.2013 р. № 100270000/2013/263124,
31.07.2013 р. № 100270000/2013/264202, 07.08.2013 р. №
100270000/2013/264346, що призвело до порушень
вимог Закону України «Про митний тариф
України» в частині класифікації
товару, розміру ставок ввізного мита.

З огляду на що, відповідачем зроблено
висновок, що товар, оформлений за
митними деклараціями від 06.03.2012 р. №
100210000/2012/677692, 28.03.2012 р. № 100210000/2012/677979,
15.05.2012 р. № 100210000/2012/679955, 28.09.2012 р. №
100210000/2012/681440, 11.06.2013 р. № 100270000/2013/263124,
31.07.2013 р. № 100270000/2013/264202, 07.08.2013 р. №
100270000/2013/264346 необхідно декларувати за
кодом 2309 90 99 10 згідно УКТ ЗЕД (ставка
ввізного мита -2%).

Зазначена позиція відповідача
ґрунтується на наступному.

Згідно пояснень до товарної
номенклатури Митного тарифу України до
товарної позиції 3004 відносяться
«Лікарські засоби (ліки) (за винятком
товарів, включених до товарних позицій
3002, 3005 або 3006), що складаються із
змішаних або не змішаних продуктів для
терапевтичного або профілактичного
застосування, у дозованому вигляді
(включаючи лікарські засоби у вигляді
трансдермальних систем) або
розфасовані для роздрібної торгівлі».

Відповідно до пояснень до товарної
номенклатури Митного тарифу України до
товарної позиції 2309 відносяться
«Продукти, що використовуються для
годівлі тварин».

Також, відповідач виходив з того, що
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів винесено рішення про
визначення коду товару від 19.08.2013
КТ-178-2013 та від 03.10.2013
КТ-113-0219, згідно яких встановлено,
що ідентичний товар «Продукти, що
зберігають здоров'я тварин, містять
вітаміни, мінеральні сполуки, без
вмісту крохмалю, глюкози або сиропу
глюкози, мальтодекстрину або сиропу
мальтодекстрину, або молочних
продуктів: КАЛЬФОСТОНІК порошок для
орального застосування (діюча
речовина-вітамін А, Д3, Е); ЧИКТОНІК
розчин для орального застосування
(діюча речовина - вітамін А, Д3, Е);
ВІТАМІН АДЗЕ орал розчин для орального
застосування (діюча речовина - вітамін
А,Д3), ГЕПАВЕКС 200 розчин для орального
застосування діюча речовина -
сорбітол). Виробник: INDUSTRIAL VETERINARIA S.A.9-VESA,
Країна виробництва - ES. Торгівельна
марка: INVESA.» класифіковано за кодом 2309 90
91 50 згідно з УКТ ЗЕД.

Проте, суд не може погодитися з такими
висновками відповідача з огляду на
нижченаведене.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом, постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 13.01.2014 р. у справі № 826/17287/13-а,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014 р., за позовом ТОВ «Ветфактор»
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання недійсними
рішень про визначення коду товару та
картки відмови в частині, позов
задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення про
визначення коду товару Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 03.10.2013 р. № КТ-113-0219 та картку
відмови в прийнятті митної декларації
№ 100270000/2013/50247 в частині, що стосується
товарів «Чиктонік», «Кальфостонік»,
«Ганаміновіт», «Гепавекс 200». В іншій
частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26.03.2014 р. у справі К/800/15106/14
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
13.01.2014 р. та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2014 р.

Таким чином, рішення набрало законної
сили 27.02.2014 р., а тому, з урахуванням
положень ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, які встановлені у даному
судовому рішенні не доказуються при
розгляді інших справ.

Отже, оскільки в матеріалах справи
міститься судове рішення, яке набрало
законної сили, та яким визнано
протиправним та скасовано рішення про
визначення коду товару Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
від 03.10.2013 р. № КТ-113-0219 та картку
відмови в прийнятті митної декларації
№ 100270000/2013/50247 в частині, що стосується
товарів «Чиктонік», «Кальфостонік»,
«Ганаміновіт», «Гепавекс 200», суд
приходить до висновку про
необґрунтованість висновків Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
викладених в акті перевірки від 12.12.2013
р. № н/9/13/26-15/35251859, а, отже, прийняті на
підставі даного акту перевірки
податкове повідомлення-рішення від
27.12.2013 р. № 2209/16, яким позивачу за
порушення п. 190.1 ст. 190 Податкового
кодексу України визначено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість із ввезених на територію
України товарів на загальну суму 2 782,41
грн. та податкове повідомлення-рішення
від 27.12.2013 р. № 2209/17, яким за порушення
позивачем Закону України «Про митний
тариф України» визначено суму
податкового зобов'язання за платежем:
ввізне мито на товари, що ввозяться
суб'єктами господарювання на загальну
суму 13 912,07 грн., є протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи досліджені судом фактичні
обставини справи у сукупності, у
взаємозв'язку з нормами чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ветфактор»
задовольнити.

2. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Головного
управління Міндоходів м. Києва від
27.12.2013 р. № 2209/16 про донарахування
податку на додану вартість в розмірі
2782,41 грн.

3. Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Головного
управління Міндоходів м. Києва від
27.12.2013 р. № 2209/17 про донарахування
ввізного мита в розмірі 13 912,07 грн.

4.Судові витрати в сумі 365 (триста
шістдесят п'ять) гривень 40 копійок
присудити на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ветфактор» (вул. Ушинського, 25А, м.
Київ, 03151, ) за рахунок
Державного бюджету України.

5. Зобов'язати Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві стягнути решту суми
судового збору у розмірі 1 461 (одна
тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 60
копійок на розрахунковий рахунок
№4007, отримувач платежу УДКСУ у
Печерському районі м. Києва, код 38004897,
МФО 820019, банк одержувача ГУ ДКСУ у місті
Києві, код класифікації доходів
бюджету 22030001, призначення платежу
«судовий збір за позовом ТОВ
«Ветфактор», Окружний
адміністративний суд м. Києва» із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04655,
).

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О.Іщук