Справа № 826/5774/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2014 року 09:00 № 826/5774/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції м.Києва
про визнання протиправною та
скасування постанови ВП №42252114 від
26.02.2014 р. ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1, (далі по тексту - позивач),
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції м. Києва,
про визнання протиправною та
скасування постанови ВП №42252114 від
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем в порушення вимог чинного
законодавства відкрито виконавче
провадження за провадження за
документом, виконання якого за законом
не покладено на державну виконавчу
службу, чим порушено законні права та
інтереси позивача. Також позивач
звертала увагу суду на неправильне
визначення строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився, письмових
заперечень на позовну заяву не подавав.
Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так
само, як і відсутні перешкоди для
розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
26 червня 2013 р. Начальником Управління
Укртрансінспекції у м. Києві прийнято
Постанову про застосування фінансових
санкцій №000708 (надалі - Постанова №000708),
якою до позивача застосовано фінансові
санкції в сумі 1700,00 грн.
26 лютого 2014 відповідачем прийнято
Постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №42252114 (надалі -
Постанова ВП №42252114) по примусовому
виконанню Постанови №000708.

Позивач, вважаючи дану Постанову ВП
№42252114 протиправною та такою, що
підлягає скасуванню посилається на те,
що Порядком здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.11.2006 р. №1567,
(надалі - Порядок №1567) здійснення
державного контролю на автомобільному
транспорті не передбачено примусового
виконання постанов Укртрансінспекції
в примусовому порядку.

Окружний адміністративний суд м. Києва
критично ставиться до таких тверджень
позивача, враховуючи наступне.

Підставою для прийняття Постанови
№000708 було допущення позивачем
порушень законодавства про
автомобільний транспорт,
відповідальність за що передбачена
абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про
автомобільний транспорт».

Враховуючи не оскарження позивачем
зазначеної Постанови №000708 Управління
Укртрансінспекції у м. Києві
звернулось до ВДВС Дніпровського РУЮ у
м. Києві з відповідною заявою про
примусове виконання рішень, на
підставі яких виконавчим органом і
було винесено оскаржувану в рамках
даної справи Постанову ВП №42252114.

Відповідно до п.п.27-29 Порядку №1567, за
наявності підстав, керівник органу
державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування
адміністративно-господарських
штрафів, яка оформляється згідно з
додатком 5.

Адміністративно-господарський штраф
повинен бути перерахований суб'єктом
господарювання на зазначений у
постанові рахунок не пізніше ніж
протягом п'ятнадцяти днів після
отримання ним копії постанови про
застосування
адміністративно-господарських
штрафів, про що повідомляється орган
державного контролю, посадовою особою
якого винесено відповідну постанову.

У разі оскарження постанови про
застосування
адміністративно-господарських
штрафів, стягнення сплачується не
пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів
після отримання повідомлення про
залишення скарги без задоволення.

Зі змісту вказаних положень п.п.27-29
Порядку №1567 вбачається, що в ньому
дійсно не визначено примусового
порядку виконання постанов про
накладення штрафів.

Разом з тим, наполягаючи на
застосуванні судом до спірних
правовідносин норм Порядку №1567,
позивач з одного боку зауважує на не
визначенні в ньому примусового
виконання постанов, а з іншого боку
залишає поза увагою власний обов'язок
добровільної сплати штрафу в разі не
оскарження акту індивідуальної дії,
яким такий штраф було накладено.

Більш того, обґрунтовуючи власну
правову позицію, позивачем помилково
не прийнято до уваги положень ч.5 ст.60
Закону України «Про автомобільний
транспорт», де чітко вказано, що
адміністративно-господарські штрафи
стягуються відповідно до закону
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує реалізацію державної
політики у сфері організації
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), і
зараховуються до Державного бюджету
України.

Пунктом 8 ч.2 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу.

Крім того, судом встановлено, що
Постанова №000708 відповідає вимогам,
закріпленим ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» відносно
виконавчих документів, а строк
пред'явлення даної Постанови №000708 до
виконання було вірно встановлено,
виходячи з вимог п.2 ч.1 ст.22 Закону
України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищезазначене, зокрема,
звертаючи увагу на те, що виконавче
провадження ВП №42252114 відкрите
відповідачем на підставі Постанови
№000708, яка в розумінні Закону України
«Про виконавче провадження» підлягає
примусовому виконання, та відповідає
вимогам закріпленим зазначеним
законом відносно виконавчих
документів, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України,
матеріалів справи суд дійшов висновку,
що позовні вимоги є необґрунтованими,
та, відповідно, такими, що не підлягають
задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами ст.ст.
69-71, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. ст. 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції м. Києва
про визнання протиправною та
скасування постанови ВП №42252114 від
26.02.2014 р. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко