Справа № 815/2884/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2884/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю

Представника позивача:
Міщенка А.Л.

Представника відповідача:
Ляшука Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Порто-Франківський» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 115164,30 грн. та пені у розмірі 464,10
грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Одеське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів (далі
ООВ ФСЗІ) звернулось до Одеського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» (далі КП «ЖКС
«Порто-Франківський») про стягнення
адміністративно-фінансових санкцій в
сумі 115164,30 грн. та пені у розмірі 464,10
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно Звіту про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
середньооблікова чисельність штатних
працівників за рік на підприємстві
склала 709 осіб. У відповідності з
нормативом, відповідач повинен був
створити 28 робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, проте
створив лише 23. Відповідно до
розрахунку
адміністративно-господарських
санкцій, сума відрахувань за 5
нестворених робочих місць становить
115164,30 грн. Оскільки відповідач
самостійно у строк до 15 квітня 2014 року
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів не
сплатив, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
відповідачу нараховано пеню на повну
суму недоїмки за весь її строк у
розмірі 464,10 грн. На підставі
вищевикладеного позивач просить
стягнути з КП «ЖКС
«Порто-Франківський» суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2013
році у розмірі 115164,30 грн. та пені у
розмірі 464,10 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні посилаючись на
обґрунтування, викладені у позовній
заяві, підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав у повному обсязі з
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов (а.с. 22-27), та
просив відмовити в їх задоволенні.
Зазначив, що Закон України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» зобов'язує роботодавця лише
створити робочі місця для інвалідів та
у випадку самостійного звернення
інваліда чи за направленням з центру
зайнятості працевлаштувати його.
Відповідачем у 2013 році було створено 28
робочих місць для працевлаштування
інвалідів та здійснено всі залежні від
нього заходи для працевлаштування
інвалідів, а саме: протягом року
щомісячно подавались до Одеського
міського центру зайнятості звіти за
формою №З-ПН про наявність вакансій, до
яких не встановлюються особливі вимоги
та які є придатними для
працевлаштування інвалідів. Крім того,
підприємство постійно приймало участь
у всіх заходах, що проводилися центром
зайнятості для пошуку робітників на
вакансії двірників, на яких можуть
працювати інваліди, однак таких
працівників для працевлаштування до
підприємства направлено не було.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

КП «ЖКС «Порто-Франківський» було
створено на підставі рішення Одеської
міської ради № 1449-У від 04.07.2007 року на
базі комунальної власності
територіальної громади м.Одеси,
зареєстровано 27.07.2007 року виконавчим
комітетом Одеської міської ради, (а.с. 28, 29-34).

24.02.2014 року КП «ЖКС
«Порто-Франківський» було надано до
ООВ ФСЗІ звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2013 рік
за формою № 10-ПІ (а.с. 5; 6-10), з якого
вбачається, що при середньооблікової
чисельності штатних працівників у
кількості 709 осіб, на підприємстві
протягом 2013 року працювало 39 інвалідів,
при цьому середньооблікова кількість
штатних працівників за 2013 рік, яким
було встановлено інвалідність склала 23
особи. Кількість інвалідів, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», складає 28 осіб.

На підставі отриманого звіту
відповідача ООВ ФСЗІ було складено
розрахунок заборгованості відповідача
по сплаті
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2013
році (а.с. 11). Згідно розрахунку
нарахована суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів (сума
відрахувань за 5 робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів та не зайнятих інвалідами)
склала 115164,30 грн.

Крім того, за несплату відповідачем
суми адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 115 164,30 грн. в термін,
передбачений Порядком сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, КП «ЖКС
«Порто-Франківський» було нараховано
пеню у розмірі 464,10 грн.

Заслухавши представників позивача та
відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги ООВ ФСЗІ не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від 21
березня 1991 року № 875-XIІ (далі Закон
України № 875-XII) визначені основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні та їм гарантовані рівні з усіма
іншими громадянами можливості для
участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і
інтересами.

Згідно статті 1 цього Закону інваліди в
Україні володіють усією повнотою
соціально-економічних, політичних,
особистих прав і свобод, закріплених
Конституцією України, законами України
та міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України №
875-XII підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України
№ 875-ХІІ для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
встановлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Частиною 9 ст. 19 Закону України № 875-XII
передбачено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, в яких за
основним місцем роботи працює 8 і
більше осіб, реєструються у
відповідних відділеннях Фонду
соціального захисту інвалідів за своїм
місцезнаходженням і щороку подають цим
відділенням звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до Інструкції щодо
заповнення форми звітності № 10-ПІ
(річна) «Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів»,
затвердженої наказом Міністерства
праці України від 10.02.2007 року №42 у рядку
03 Звіту відображається кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених роботодавцем, відповідно до
нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів, встановленого статтею 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»
Показник рядка 03 визначається для
роботодавців, у яких працює від 25 осіб,
шляхом множення показника рядка 01
(середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу за рік)
на 4 %. При цьому кількість інвалідів,
які повинні працювати на робочих
місцях відображається в цілих
одиницях. Якщо при обчисленні виникає
дробове число, його необхідно
округлити до цілого (якщо після коми
число 5 і більше, то воно округлюється в
бік збільшення).

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України
«Про зайнятість населення» від 05.07.2012
року № 5067-VI роботодавці зобов'язані,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
у порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики у галузі
статистики, подавати територіальним
органам центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, інформацію про
попит на робочу силу (вакансії).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України №
875-ХІІ підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Згідно з п. 2 Порядку сплати
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 31.01.2007
року № 70, роботодавці сплачують суму
адміністративно-господарських санкцій
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів за місцем їх державної
реєстрації як юридичних осіб або
фізичних осіб - підприємців на рахунки,
відкриті в органах Державного
казначейства, до 15 квітня року, що
настає за роком, в якому відбулося
порушення нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України №
875-ХІІ порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк. Механізм
нарахування пені встановлено Порядком
нарахування пені та її сплати,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 15.05.2007 року за № 223.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку
нарахування пені та її сплати
адміністративно-господарська санкція -
це грошове зобов'язання, альтернативне
зобов'язанню самостійно здійснити
працевлаштування інвалідів відповідно
до Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», сплачується у порядку і
розмірах, передбачених наведеним
Законом та постановою Кабінету
Міністрів України «Про реалізацію
статей 19 і 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» від 31.01.2007 року № 70.

Отже, на підприємства покладається
обов'язок щодо створення за власні
кошти, у межах доведеного нормативу,
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, надання щорічно до
відділень Фонду соціального захисту
інвалідів відомостей про середню річну
заробітну плату на підприємстві,
середньооблікову чисельність штатних
працівників облікового складу та про
кількість працюючих інвалідів та
інформування державної служби
зайнятості та місцевих органів
соціального захисту населення про
вільні робочі місця та вакантні посади,
на яких може використовуватися праця
інвалідів.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо реалізації
інвалідами права на трудову
зайнятість» № 3483-IV від 23.02.2006 року Закон
України №875-ХП доповнено статтею 181, з
якої вбачається, що інвалід, який не
досяг пенсійного віку, не працює, але
бажає працювати, має право бути
зареєстрованим у державній службі
зайнятості як безробітний. Рішення про
визнання інваліда безробітним і взяття
його на облік для працевлаштування
приймається центром зайнятості за
місцем проживання інваліда на підставі
поданих ним рекомендації МСЕК та інших
передбачених законодавством
документів. Державна служба зайнятості
здійснює пошук підходящої роботи
відповідно до рекомендацій МСЕК,
наявних у інваліда кваліфікації та
знань, з урахуванням його побажань.
Державна служба зайнятості може за
рахунок Фонду соціального захисту
інвалідів надавати дотацію
роботодавцям на створення спеціальних
робочих місць для інвалідів,
зареєстрованих у державній службі
зайнятості, а також проводити
професійну підготовку, підвищення
кваліфікації і перепідготовку цієї
категорії інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України № 875-ХП
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, виконанню відповідними
органами умов працевлаштовувати
інвалідів повинно передувати вжиття
підприємством необхідних заходів для
забезпечення такого працевлаштування,
до яких належать, зокрема, створення в
установленому порядку робочих місць у
межах нормативу та інформування
названих органів про наявність таких
вакантних посад для інвалідів.

Судом встановлено, що відповідачем у 2013
році були створені робочі місця для
інвалідів, з яких, з урахуванням змін у
штатному розкладі підприємства, що
відбувались протягом 2013 року,
вакантними були від 6 до 15 посад для
працевлаштування інвалідів (посади
двірників). Також встановлено, що
відповідач у 2013 році щомісячно
інформував державну службу зайнятості
про створення (пристосування) робочих
місць для працевлаштування інвалідів
та про вільні робочі місця та вакантні
посади (двірників), на яких може
використовуватися праця інвалідів, що
підтверджується копіями звітів форми
№3-ПН, заповнених у відповідності з
вимогами Інструкції щодо заповнення
«Звіту про наявність вакансій»,
затвердженої наказом Міністерства
праці та соціальної політики № 420 від
19.12.2005 року (а.с. 35-59).

З огляду на встановлені у судовому
засіданні обставини, суд доходить
висновку, що повідомлення відповідачем
органів працевлаштування про
наявність вакантних посад для
працевлаштування інвалідів надавало
можливість направлення відповідними
органами до підприємства інвалідів для
працевлаштування у звітному періоді на
виконання приписів Закону України №
875-ХП, зазначених у його вступній
частині - гарантування інвалідам
рівних з усіма іншими громадянами
можливостей для участі в економічній,
політичній і соціальній сферах життя
суспільства, створення необхідних
умов, які дають можливість інвалідами
вести повноцінний спосіб життя згідно
з індивідуальними здібностями та
інтересами та можливостей реалізації
ними права згідно із ст. 17 вказаного
Закону працювати на підприємствах
(об'єднаннях), в установах і
організаціях із звичайними умовами
праці, в цехах і на дільницях, де
застосовується праця інвалідів.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Доказів того, що КП «ЖКС
«Порто-Франківський» не створило
робочі місця для інвалідів або
відмовляло особам з обмеженими
фізичними можливостями у прийнятті на
роботу, не звітувало або несвоєчасно
звітувало Державній службі зайнятості
про наявність вакантних робочих місць
для працевлаштування інвалідів та
Фонду соціального захисту інвалідів
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, передбаченому
Кабінетом Міністрів України, позивачем
до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що у 2013 році відповідачем було вжито
усіх залежних від нього заходів для
недопущення правопорушення у вигляді
недотримання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів, а отже,
виконані обов'язки, покладені на нього
ст. 18 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», а тому у позивача були
відсутні правові підстави для
нарахування
адміністративно-господарських санкцій
та пені, у зв'язку з чим позовні вимоги
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
задоволенню не підлягають.

З вищевикладених підстав, керуючись
ст.ст. 2, 4, 7-14, 71, 86, 122, 158-163, 186, 254 КАС
України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову Одеського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
до комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський» про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 115164,30 грн. та пені у розмірі 464,10
грн. - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 11 червня 2014 року.

Суддя:
Білостоцький О.В.