Справа № 183/2119/14-а
Суддя: Березюк В. В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/2119/14-а
№ 2-а/183/169/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

26.05.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Данильченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління державної
патрульної служби ДАІ м.
Дніпропетровська, Інспектора ДПС РДПС
Відділу Державтоінспекції ДМУ ГУМВС
України в Дніпропетровської області
Ковриги Павла Олександровича, про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з
адміністративним позовом до
Управління державної патрульної
служби ДАІ м. Дніпропетровська,
Інспектора ДПС РДПС Відділу
Державтоінспекції ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровської області Ковриги
Павла Олександровича, в якому просить
скасувати постанову, Серії ПС1 № 094145
від 19.03.2014 року про притягнення до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 ОСОБА_1, та закрити провадження
у даній справі про адміністративну
відповідальність.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1
зазначає, що 19.03.2014 року об 11.30 годин в м.
Дніпропетровську, керуючи автомобілем
Джілі, д/н НОМЕР_1, він проїхав
перехрестя вулиці пр. Правди та вул.
Байкальської та був зупинений
інспектором ДАІ прапорщиком Коврига
П.О., який в діях позивача угледів
порушення Правил дорожнього руху -
п.8.7.3.е - красний сигнал світлофора
забороняє рух. Інспектором ДАІ був
складений протокол АБ2 № 848634 та
постанова ПСІ № 094145 щодо притягнення
до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАПУ і
накладання на позивача
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425,00 гривень.

ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню, виходячи з наступних
підстав.

Його дії не суперечать п. 16.8 ПДР де
зазначено, що «водій, виїхавши на
перехрестя проїжджих частин згідно
сигналу світлофора, який дозволяє рух,
повинен виїхати в наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді». В протоколі позивач письмово
зазначив, що рухався на зелене світло, а
вже виїжджав на жовтий сигнал
світлофора.

Також його дії не суперечать п. 8.11. ПДР
згідно якого, водіям, які при включенні
жовтого сигналу світлофора, не можуть
зупинити транспортний засіб без
екстремального гальмування,
дозволяється рухатися далі.

За таких обставин позивач звернувся з
даним позовом до суду, вважаючи, що в
його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення
передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАПУ, а тому
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247
КпАПУ.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, позов
просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи, про розгляд справи за його
відсутності, письмових пояснень та
заперечень проти позовних вимог суду
не надав. Суд вважає, що відповідач не
з'явився до суду без поважних причин, а
тому згідно ч. 2 ст. 128 КАС України його
неприбуття в судове засідання не є
перешкодою для розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного висновку.

Судом по справі встановлено, що
постановою серії ПС1 № 094145 від 19.03.2014
року, складеною інспектором ДАІ
прапорщиком Коврига П.О., ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративних правопорушень
передбачених ч.2 ст. 122 і накладано на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень
(а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що
фактичним доказом винності позивача у
вчиненні адміністративного
правопорушення є лише протокол, в той
час, як в даному випадку невизнання
позивачем своєї провини, відповідач
мав забезпечити збір доказів, які б
підтвердили факт вчинення
правопорушення, однак відповідачем
зроблено цього не було.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами
у справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
руху, протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Статтею 69 КАС України встановлено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь - які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Між тим, відповідно до ч.1 ст. 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 70 КАС України
встановлено, що докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги, а ч. 4
вказаної статті передбачено, що
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Частиною 2 ст. 72 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до п.п.8.10, 8.11
Правил дорожнього руху у разі подання
світлофором (крім реверсивного) або
регулювальником сигналу, що забороняє
рух, водії повинні зупинитися перед
дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія),
дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо
їх немає - не ближче 10 м до найближчої
рейки перед залізничним переїздом,
перед світлофором, пішохідним
переходом, а якщо і вони відсутні та в
усіх інших випадках - перед
перехрещуваною проїзною частиною, не
створюючи перешкод для руху пішоходів.
Водіям, які в разі ввімкнення жовтого
сигналу або підняття регулювальником
руки вгору не можуть зупинити
транспортний засіб у місці,
передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не
вдаючись до екстреного гальмування,
дозволяється рухатися далі за умови
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем же, в порушення вимог
законодавства, не було надано належних
та допустимих доказів (окрім протоколу
про адміністративне правопорушення)
порушення позивачаем вищезазначених
норм ПДР України.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, що постанова серії ПС1 № 094145
від 19.03.2014 року є незаконною та підлягає
скасуванню, провадження в
адміністративній справі відносно
позивача закриттю в зв'язку з
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 4-9, 13, 14, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,
ст. ст. 122, 247, 292, 293 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління державної патрульної
служби ДАІ м. Дніпропетровська,
Інспектора ДПС РДПС Відділу
Державтоінспекції ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровської області Ковриги
Павла Олександровича, про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 094145 від
19.03.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 у вигляді штрафу у розмірі 425,00
грн.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України
постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
В.В. Березюк