Справа № К/9991/19596/12-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/9991/19596/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року у справі №2а/2570/3751/2011 за позовом
Управління Міністерства надзвичайних
ситуацій України у Чернігівській
області до Контрольно-ревізійного
управління в Чернігівській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Міністерства надзвичайних
ситуацій України у Чернігівській
області звернулось до суду з позовом до
Контрольно-ревізійного управління в
Чернігівській області про визнання
протиправним та скасування пункту 3
вимоги про усунення порушень від 07.06.2011
№25-04-18-14/3998.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю пункту 3 вимоги від
07.06.2011 №25-04-18-14/3998 як такого, що
висунуто (прийнято) на підставі хибних
висновків акту ревізії №04-21/09 щодо
порушення позивачем вимог бюджетного
законодавства при виплаті заробітної
плати працівникам за час, коли вони
виконували роботу на платній основі, за
рахунок коштів загального, а не
спеціального фонду.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 серпня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 16 лютого 2012
року постанову суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано пункт 3
вимоги Контрольно-ревізійного
управління в Чернігівській області від
07.06.2011 №25-04-18-14/3998.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції Державна
фінансова інспекція в Чернігівській
області звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції, та
залишити в силі судове рішення суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначеного судового
рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що у період з 29.03.2011 по
29.04.2011 Контрольно-ревізійним
управлінням в Чернігівській області
проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.01.2010 по 01.03.2011, за
результатами якої складено акт від
29.04.2011 №04-21/09.

Ревізією, зокрема, встановлено, що
видатки на оплату праці працівників,
зайнятих наданням платних
адміністративних послуг, протягом
періоду, що підлягав ревізії,
планувалися та проводилася за рахунок
фінансування Управління за загальним
фондом, що за посиланням відповідача є
порушенням вимог статті 13 Бюджетного
кодексу України від 21.06.2001, пунктів 20, 23
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
№228 та Переліку груп власних
надходжень бюджетних установ, вимог
щодо їх утворення та напрямів
використання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.05.2002 № 659, що призвело до завдання
матеріальної шкоди (збитків)
Управлінню на суму 29098,09 грн.

На підставі акту ревізії від 29.04.2011
№04-21/09 Контрольно-ревізійним
управлінням в Чернігівській області
сформовано та на адресу позивача
надіслано вимогу від 07.06.2011 №25-04-18-14/3998
"Про усунення порушень", пунктом 3 якої,
зокрема, позивача зобов'язано
відновити за рахунок коштів
спеціального фонду незаконні витрати
загального фонду на 29098,09 грн.

Вказуючи на протиправність пункту 3
вимоги Контрольно-ревізійного
управління в Чернігівській області від
07.06.2011 №25-04-18-14/3998, Управління
Міністерства надзвичайних ситуацій
України у Чернігівській області
звернулось до суду із зазначеним
позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем правомірно, на підставі
проведеного розрахунку постановлено
оскаржуваний п.3 вимоги від 07.06.2011
№25-04-18-14/3998.

Між тим, суд апеляційної інстанції
задовольняючи позовні вимоги виходив з
недоведеності з боку відповідача
вчинення позивачем порушень
бюджетного законодавства про виплаті
заробітної плати працівникам за час,
коли вони виконували роботу на платній
основі, за рахунок коштів загального, а
не спеціального фонду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду та вважає
його обґрунтованим, враховуючи
наступне.

Так, в акті ревізії зазначено, що штатні
посади перелічених підрозділів
впродовж охоплюваного ревізією
періоду утримувалися виключно за
рахунок загального фонду кошторису.
Згідно з нормами тривалості робочого
часу вище перелічених підрозділів в
березні - грудні 2010 року було
відпрацьовано 16642 години, з яких на
виконання робіт на платній основі було
витрачено 1636 людино-годин. Тобто,
розрахунок проводився по принципу
середньої вартості однієї
людино-години, який жодними
нормативно-правовим документом не
затверджувався.

Відповідно до п. 1.9. Наказу МНС України
від 10.06.2008 № 447 "Про затвердження
Інструкції про виплату грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького склад органів і
підрозділів цивільного захисту", при
виплаті грошового забезпечення за
неповний місяць розмір виплати за
кожний календарний день перебування на
службі визначається шляхом поділу суми
грошового забезпечення, належного за
повний місяць, на кількість
календарних днів у місяці, за який
здійснюється виплата.

В Управлінні МНС України у
Чернігівській області проходять
службу особи рядового і начальницького
складу відповідно до Положення про
порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту, затвердженого постановою КМУ
від 21.07.2005 №629. Тобто, в даному випадку
вони не є працівниками і відповідно на
них не поширюються норми трудового
законодавства.

Крім того, оскільки наданням платних
послуг займались особи рядового і
начальницького складу, то розрахунок
має проводитись відповідно до норм
наказу МНС України від 10.06.2008 № 447 "Про
затвердження Інструкції про виплату
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту". В наказі визначено, що в разі
нарахування грошового забезпечення не
за повний місяць, то розмір виплати
визначається за кожний календарний
день шляхом поділу суми грошового
забезпечення, належного за повний
місяць, на кількість календарних днів
цього місяця. Погодинного розрахунку
грошового забезпечення ні наказом, ні
жодним іншим нормативно-правовим актом
не визначено, адже особи рядового і
начальницького складу не працюють, а
проходять службу.

Відповідно до п. 1.7. Наказу МНС України
від 10.06.2008 №447 "Про затвердження
Інструкції про виплату грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту"
виплата особам рядового і
начальницького складу грошового
забезпечення провадиться один раз за
поточний місяць у період з 20 до 25 числа.

Тобто, розрахунок почасової оплати,
зазначений відповідачем в акті ревізії
суперечить нормам наказу МНС України
від 10.06.2008 № 447 "Про затвердження
Інструкції про виплату грошового
забезпечення особам рядового і
начальницького складу органів і
підрозділів цивільного захисту".

Відповідно штатних розкладів, джерелом
утримання осіб рядового і
начальницького складу служби
цивільного захисту визначено кошти
загального фонду держбюджету.

Згідно з п. 49 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
Постановою КМ України від 28.02.2002 №228,
видатки або надання кредитів з бюджету
спеціального фонду бюджету
провадяться виключно в межах і за
рахунок відповідних надходжень до
цього фонду на підставі кошторисів з
урахуванням внесених до них змін.
Тобто, вказаною нормою не передбачено,
що грошове забезпечення осіб рядового
і начальницького складу МНС, джерелом
утримання яких визначено кошти
загального фонду держбюджету має
здійснюватись зі спеціального фонду
бюджету.

У відповідності до п. 23 ч. 1 вказаного
Порядку видатки спеціального фонду
кошторису за рахунок власних
надходжень плануються у такій
послідовності: за встановленими
напрямами використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов'язань за спеціальним та
загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, з виконанням
основних функцій, які не забезпеченні
(або частково забезпечені) видатками
загального фонду. Бюджетною установою
складається кошторис спеціального
фонду бюджету, відповідно до якого і
здійснюються видатки у повному обсязі.
Дана норма не визначає обов'язку
включення видатків на виплату частини
заробітної плати працівникам та
грошового утримання особам рядового і
начальницького складу бюджетних
установ, які залучалися до надання
платних послуг.

Розділення робочого часу осіб рядового
і начальницького складу бюджетних
установ (на час, витрачений на надання
платних послуг, передбачених
законодавством, та інший час)
законодавством не передбачено.

Крім цього, постанова Кабінету
Міністрів України від 28.02.2002 №228 «Про
затвердження Порядку складання,
розгляду затвердження та основні
вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ» не передбачає
здійснення виплат грошового утримання
частково із загального, частково зі
спеціального фондів бюджету.

Що стосується вимоги відповідача вжити
заходів по відновленню видатків
загального фонду за рахунок коштів
спеціального фонду слід зазначити, що
дійсно за порушення бюджетного
законодавства, до учасників бюджетного
процесу можуть застосовуватися заходи
впливу визначені статтею 117 Бюджетного
Кодексу України, однак не передбачено
такого заходу впливу, як вжиття заходів
по відновленню видатків загального
фонду за рахунок коштів спеціального
фонду.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області
відхилити, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 16 лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: