Справа № 820/2776/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 820/2776/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Шевцової
Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання

Шалаєвої І.Т.

позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Коляди
Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р. по
справі № 820/2776/14

за позовом ОСОБА_2

до Харківського університету
Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба

про визнання неправомірною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
дії та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Харківського університету Повітряних
Сил ім. Івана Кожедуба (далі -
відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність
Харківського університету Повітряних
Сил ім. Івана Кожедуба щодо невидачі
позивачу довідки про одержання
грошової компенсації замість речового
майна, що підлягає видачі та своєчасної
виплати позивачу грошової компенсації
за належне позивачу речове майно;

- зобов'язати Університет видати
позивачу речовий атестат;

- зобов'язати Університет видати
позивачу довідку про одержання
грошової компенсації замість речового
майна, що підлягає видачі на момент
звільнення;

- стягнути з Харківського університету
Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на
користь позивача невиплачену грошову
компенсацію за неотримане речове майно
під час проходження військової служби,
у розмірі, що буде визначено довідкою
про одержання грошової компенсації
замість речового майна.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Харківського університету Повітряних
Сил ім. Івана Кожедуба про визнання
неправомірною бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення грошової компенсації
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Харківського університету Повітряних
Сил ім. Івана Кожедуба щодо невидачі
ОСОБА_2 довідки про одержання грошової
компенсації замість речового майна, що
підлягало видачі.

Зобов'язано Харківський університет
Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба
видати ОСОБА_2 речовий атестат.

У задоволенні позовних вимог в частині
визнання неправомірною бездіяльності
Харківського університету Повітряних
Сил ім. Івана Кожедуба щодо невиплати
ОСОБА_2 грошової компенсації за належне
речове майно відмовлено.

У задоволенні позовних вимог щодо
зобов'язання Харківського
університету Повітряних Сил ім. Івана
Кожедуба видати ОСОБА_2 довідку про
одержання грошової компенсації
замість речового майна, що підлягало
видачі на момент звільнення
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, згідно Витягу з послужного
списку майора ОСОБА_2, виданого 20.08.2013
року, з 10.07.2012 року по 20.08.2013 року обіймав
посаду старшого інженера навчальної
лабораторії кафедри тактики
радіотехнічних військ факультету
радіотехнічних військ протиповітряної
оборони Харківського університету
Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

Згідно витягу з наказу Командувача
Повітряних Сил Збройних Сил України
від 27.04.2013 року №184, старшого інженера
навчальної лабораторії кафедри
тактики радіотехнічних військ
факультету радіотехнічних військ
протиповітряної оборони майора
ОСОБА_2, звільнено у запас за пунктом "а"
ч.6 ст. 26 Закону України "Про службовий
обов'язок і військову службу" у зв'язку
із закінченням строку контракту (а.с.8).

Згідно витягу з наказу ТВО начальника
Харківського університету Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба від 20.08.2013 року
№189, майора ОСОБА_2, звільненого
наказом Командувача Повітряних Сил
Збройних Сил України від 27.04.2013 року №184
з військової служби у запас за пунктом
"а" ч.6 ст.26 Закону України "Про службовий
обов'язок і військову службу" у зв'язку
зі закінченням строку контракту,
Положення про проходження військової
служби особами офіцерського складу,
прапорщиками (мічманами) Збройних Сил
України, з 20.08.2013 року виключено зі
списків особового складу
університету, всіх видів забезпечення
і направлено для зарахування на
військовий облік до Дзержинського РВК
м. Харкова (а.с.9).

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх
обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" (в редакції, яка діяла до 11
березня 2000 року) військовослужбовці
одержують за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і
продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Статтею 2 Закону України "Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів"
від 17 лютого 2000 року призупинено дію
частини другої статті 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" в частині одержання
військовослужбовцями речового майна і
продовольчих пайків або за бажанням
військовослужбовців грошової
компенсації замість них, яка набула
чинності 11.03.2000 року.

Отже, з моменту набрання чинності
Закону України "Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів", частина
друга статті 9 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" є призупиненою та не підлягає
виконанню.

З січня 2001 року набула чинності стаття
16 Закону України "Про Збройні Сили
України", якою військовослужбовцям
гарантувалося одержання за рахунок
держави житла, фінансового, речового,
продовольчого, медичного (у тому числі
санаторно-курортного) та інших видів
забезпечення у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України і враховують характер та умови
службової діяльності, стимулюють
заінтересованість громадян України у
військовій службі та продовольчих
пайків.

Зазначений Закон не передбачав
отримання грошової компенсації за не
отримане речове забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28 жовтня 2004 року N 1444 затверджено
Положення про порядок речового
забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових
формувань у мирний час, відповідно до
пункту 27 якого військовослужбовці,
звільнені у запас або відставку з
правом носіння військової форми одягу,
за бажанням можуть отримати речове
майно, яке вони не отримали під час
звільнення, або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання
наказу про звільнення. Зазначеним
особам, звільненим у запас або
відставку після закінчення строку
контракту, за належне їм, але не
отримане протягом дії контракту речове
майно виплачується грошова
компенсація пропорційно часу, що минув
з дня виникнення права на отримання
цього майна до дати закінчення
контракту, або видається речове майно
на суму грошової компенсації. У разі
звільнення у запас військовослужбовцю
видається речовий атестат, який
додається до особової справи. Якщо
протягом 12 місяців після звільнення
військовослужбовець буде призваний із
запасу, до його забезпечення
зараховується раніше отримане речове
майно.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем на момент звільнення
позивача не видано речовий атестат.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
наявності у відповідача обов'язку
видати позивачу речовий атестат,
оскільки у вказаному вище Положенні
міститься пряма вказівка щодо видачі
речового атестату при звільненні
військовослужбовця в запас.

Згідно п. 10 Положення про порядок
речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.10.2004
року №1444, військовослужбовці
забезпечуються речовим майном за
рахунок військового формування, в
якому проходять військову службу.

Відповідно до п. 12 Положення про
порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.10.2004
року №1444, військовослужбовцям речове
майно особистого користування
видається за нормами забезпечення
речовим майном у мирний час N 1 - 22 і 60,
інвентарне майно - за нормами
забезпечення N 23 - 59 і 61 - 71.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу, незважаючи на його звернення
до відповідача, не була видана довідка
про одержання грошової компенсації
замість грошового майна, що підлягало
видачі.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
бездіяльність Харківського
університету Повітряних Сил ім. Івана
Кожедуба щодо невидачі позивачу
довідки про одержання грошової
компенсації замість речового майна є
протиправною.

Проте колегія суддів зазначає, що
зазначена довідка відповідачем була
надана до суду першої інстанції та
вручена позивачу у судовому засіданні.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 28.10.2004 року №1444, позивач
мав право на отримання грошової
компенсації замість неотриманого
речового майна в порядку встановленим
вищенаведеним Положенням.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань соціального захисту
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і
деяких інших осіб" від 03.11.2006 року № 328-V
(який набрав чинності з 01.01.2007) статтю 9
Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" викладено в новій
редакції, якою взагалі не передбачено
виплату компенсації за не отримане
речове майно, та доповнено Закон
статтею 9-1.

Частиною другою статті 9-1 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" передбачено, що
військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом або
перебувають на кадровій військовій
службі, мають право на отримання
замість належних їм за нормами
забезпечення предметів речового майна
грошової компенсації в розмірі
вартості зазначених предметів. Порядок
виплати грошової компенсації
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з Законом України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 дію
пункту 2 статті 91 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" зупинено на 2007 рік.

Отже, з моменту набрання чинності
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" з 01.01.2007 року, частина
друга статті 9-1 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" є не чинною та не підлягає
виконанню.

Підпунктом 3 пункту 67 розділу ІІ Закону
України "Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року №107-VІ пункт 2 статті 9-1 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" виключено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені
підпунктом 3 пункту 67 Закону від
28.12.2007року №107-VІ, визнано такими, що не
відповідають Конституції України

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України у справі за конституційним
зверненням Національного банку
України щодо офіційного тлумачення
положення частини першої статті 58
Конституції України (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) від 09.02.1999
року № 1-рп/99 за загальновизнаним
принципом права закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. Цей принцип
закріплений у частині першій статті 58
Конституції України, за якою дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Отже, з моменту прийняття рішення
Конституційним Судом України, з 22.05.2008
року, частина друга статті 9-1 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" є діючою та підлягає
виконанню.

Таким чином, грошова компенсація
замість речового майна була
передбачена законодавством України в
період з 20.12.1991 року по 11.03.2000 року, з
28.10.2004 року по 31.12.2006 року та з 22.05.2008
року.

При цьому положення частини другої
статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ регулюють
порядок виплати компенсації замість
речового майна військовослужбовцям,
які проходять військову службу за
контрактом або перебувають на кадровій
військовій службі, і не поширюються на
військовослужбовців, звільнених з
військової служби.

Таким чином, дія частини 2 статті 9-1
Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" не розповсюджується
на осіб, звільнених з військової
служби.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач був звільнений з військової
служби 20.08.2013 року, а 03.09.2013 року
звернувся з заявою до відповідача про
виплату грошової компенсацію замість
неотриманого речового майна, що
підлягало видачі.

Тобто, колегія суддів зазначає, що на
момент звернення до відповідача
позивач вже був звільнений в запас.

Отже, враховуючи, що позивач на момент
звернення до відповідача був
звільнений з військової служби,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
ОСОБА_2 не має право на отримання
грошової компенсації замість
неотриманого речового майна.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків, щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 09.04.2014р. по
справі № 820/2776/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В. Повний текст ухвали
виготовлений 10.06.2014 р.