Справа № 872/12024/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2014 рокусправа № 804/7312/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року у справі
№ 804/7312/13-а за адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Фермерського
господарства "Відродження" про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі - позивач) звернувся до
суду з позовом до Фермерського
господарства "Відродження" (далі -
відповідач), в якому просило стягнути
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 16087,50 грн. та пеню за порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 22,54 грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року у задоволенні позову
було відмовлено. Постанова мотивована
доведеністю факту вжиття відповідачем
усіх заходів, спрямованих на
працевлаштування інвалідів та
відсутність вини останнього у вчинені
порушення, за яке позивачем нараховано
адміністративно-господарські санкції.

Не погодившись з постановою суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року, та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що відповідачем було порушено вимоги
статей 19, 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», а саме, не сплачено у
добровільному порядку
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативів з
працевлаштування на підприємстві
визначеної законом кількості
інвалідів. При цьому зазначає, що
відповідачем не було вжито всіх
необхідних заходів для
працевлаштування інвалідів.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому, відповідно до
ст. 41 КАС України, фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на
виконання вимог Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», відповідачем
було подано Звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2012 рік
(форма № 10-ПІ). У вказаному звіті
відповідач зазначив, що
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становить 16 осіб, в зв'язку з чим
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ч. 1 ст. 19 вказаного Закону,
становить 1 особа, проте, у Фермерському
господарстві "Відродження" у 2012 році
особи, яким встановлена інвалідність
не працювали.

Відповідно до ст. 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій, громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості
одного робочого місця.

Положенням про Фонд соціального
захисту інвалідів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1434 від 26.09.2002 (що діяла на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що Фонд соціального
захисту інвалідів, відповідно до
покладених на нього завдань, здійснює
контроль за виконанням підприємствами
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів та сплатою
ними адміністративно-господарських
санкцій і пені, а також, відповідно до п.
п. 3 п. 5 Положення, має право проводити
перевірку підприємств щодо реєстрації,
подання ними звітів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів, виконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів та сплати
адміністративно-господарських санкцій
і пені.

Згідно з ст. 18-1 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендацій
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.

Обов'язок відповідача зі
створення робочих місць для інвалідів,
інформування підприємством
уповноважених органів щодо наявності
на підприємстві робочих місць для
працевлаштування осіб, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність, не супроводжується
обов'язком підприємства займатись
пошуком інвалідів для їх
працевлаштування на створених робочих
місцях. Створення робочих місць і
введення їх в дію має відбуватись з
урахуванням стану здоров'я, здібностей
і професійних навичок інвалідів,
забезпечення прав яких на
працевлаштування та на оплачувану
роботу здійснюється, відповідно до ч. 1
ст. 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", в редакції закону від 23.02.2006р.,
шляхом безпосереднього звернення
інвалідів до підприємств, установ,
організацій чи до державної служби
зайнятості.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем систематично
надавалася центру зайнятості
населення інформація, необхідна для
працевлаштування інвалідів, шляхом
щомісячного подання Звітів (форма №
3-ПН). Відповідно до листа
Петриківського районного центра
зайнятості, впродовж 2012 року у
Фермерське господарство "Відродження"
був направлений безробітний ОСОБА_1
(інвалід 3 групи загального
захворювання), однак після співбесіди з
роботодавцем відмовився від роботи.
(а.с. 32)

Виходячи з аналізу положень
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
колегія суддів приходить до висновку,
що створення робочих місць для
інвалідів та їх працевлаштування не є
тотожними поняттями. Оскільки
відповідачем виконані вимоги,
покладені на нього розділом IV Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні", а
чинне законодавство не зобов'язує
підприємство самостійно займатися
пошуком та працевлаштуванням
інвалідів, в діях Фермерського
господарства «Відродження» не
вбачається вини щодо незабезпечення
працевлаштування інвалідів у 2012 році.

Відтак, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову.

У межах доводів апеляційної
скарги порушень судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при вирішенні цієї справи не
допущено. Правова оцінка обставин у
справі дана вірно, а тому апеляційну
скаргу позивача слід відхилити, а
оскаржене судове рішення залишити без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2013 року у справі № 804/7312/13-а -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак