Справа № 127/2-а-10916/11
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2-а/127/335/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької
області у складі головуючого судді
Овсюка Є.М., розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України,
управління Пенсійного фонду України у
м.Вінниці про перерахунок пенсії, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Пенсійного фонду України,
управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.Вінниці і просила
суд визнати незаконною відмову
Пенсійного фонду України в призначенні
і виплаті їй пенсії за віком, згідно
трудового стажу до виїзду за межі
України на постійне місце проживання
та зобов'язати відповідачів Пенсійний
фонд України, управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі
м.Вінниці призначити та виплатити їй
пенсію за віком з 17.03.2011 року згідно з
діючим законодавством України.
Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 27.07.2011 № 803 «Про
утворення територіальних органів
Пенсійного фонду України», управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Вінниці реорганізовано
шляхом злиття в управління Пенсійного
фонду м. Вінниці. У зв'язку з цим
юридичну особу управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Вінниці припинено, а її
правонаступником є управління
Пенсійного фонду України у м.Вінниці,
який залучений до справи у якості
Відповідачами Пенсійним фондом
України, управлінням Пенсійного фонду
України у м.Вінниці у десятиденний
строк з дня одержання копії ухвали суду
від 24.04.2014 року та копій документів,
було надано заперечення проти позову.
Дослідивши докази та давши їм належну
правову оцінку, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
Як встановлено судом ОСОБА_1 народилась
в ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до
законодавства України, пенсійного віку
досягла в 2001 році.
30.06.1991 року ОСОБА_1будучи громадянкою
СРСР виїхала на постійне місце
проживання до держави Ізраїль, де нині
і проживає і є громадянкою Ізраїлю.
На час виїзду пенсія на території
України їй не призначалась, оскільки
вона досягла пенсійного віку після
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України від
12.09.1991 № 1543-ХІІ «Про правонаступництво»
всі громадяни Союзу РСР, які на момент
проголошення незалежності України
постійно проживали на території
України, є громадянами України.
Відомості, що підтверджували б
проживання ОСОБА_1 на території України
після проголошення України незалежною
державою 24 серпня 1991 р., відсутні.
Зазначене свідчить про відсутність
правового зв'язку між позивачем ОСОБА_1
та державою Україна.
Згідно з приписами ст.92 цього Закону
громадянам, які виїхали на постійне
проживання за кордон, пенсії не
призначаються. Виключення з даного
правила встановлено тільки для пенсій,
призначених внаслідок трудового
каліцтва або професійного
Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
Згідно п. 1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», передбачено, що заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації).
Згідно п.16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії), повинна пред'явити
паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу, місце її проживання
(реєстрації) та вік).
Згідно п. 29 цього Порядку передбачено,
що за документ, який засвідчує місце
проживання особи, приймаються: паспорт
або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування. Іноземні громадяни та
особи без громадянства подають також
копію посвідки на постійне проживання
Згідно п. 30 вищезазначеного Порядку,
документи, необхідні для призначення
пенсії, можуть бути подані як в
оригіналах, так і копіях, засвідчених у
нотаріальному порядку або
адміністрацією підприємства, установи,
організації, що подає документи
заявника для призначення пенсії, чи
органом, що призначає пенсію. Документи
про стаж, вік та заробітну плату
подаються тільки в оригіналах. У разі,
якщо підтвердженням страхового стажу є
трудова книжка, подається копія з неї,
засвідчена адміністрацією
підприємства, установи, організації за
місцем останньої роботи або органом, що
Як встановлено в ході розгляду справи
позивач не зверталася до відповідного
територіального управління Пенсійного
фонду України чи зокрема до управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Вінниці у встановленому
порядку із заявою встановленого зразка
(відповідно до Порядку) для призначення
пенсії та необхідними документами, що
визначають право на певний вид пенсії.
17.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся з заявою
про призначення і виплату пенсії до
Пенсійного Фонду України, який не
наділений повноваженнями призначення
і виплати пенсії, а є органом який
відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення про
Пенсійний Фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 06.04.2011
року № 384 лише організовує, координує
та контролює роботу головних
управлінь Пенсійного Фонду в областях
і районах, а тому Пенсійний Фонд
України є неналежним відповідачем щодо
позовних вимог призначати та
виплачувати пенсію позивачу.
Позивачка у своїй позовній заяві
вказує, що виїхала за кордон на
проживання у 1991 році.
Відповідно до частини 1 статті 58
Конституції України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» набув
чинності з 1 січня 2004 року, а тому згідно
зі статтею 58 Конституції України його
норми не можуть розповсюджувати свою
дію на правовідносини, що виникли у 1991
році. Факт визнання неконституційними
положень зазначеного Закону не змінює
правового регулювання спірних
Позивач зверталася до Пенсійного фонду
України щодо призначення пенсії, але її
звернення не відповідало формі заяви
встановленого зразка, а документи
необхідні для призначення пенсії не
додані. У зв'язку з цим заява була
Пенсійним фондом України в порядку та
строки, визначені Законом України «Про
звернення громадян». Будь-якого
рішення про відмову в призначенні
пенсії Позивачці не

приймалось.

Факт постійного проживання Позивачки з
1991 року на території Держави Ізраїль
свідчить про відсутність у неї права на
отримання пенсії та соціальних послуг,
передбачених для громадян, іноземних
громадян чи осіб без громадянства, які
проживають на території України.

Згідно ч. 4 ст. 1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсійне
забезпечення громадян України, що
проживають за її межами, провадиться на
основі договорів (угод) з іншими
державами.

Чинним законодавством України
передбачено, що виникнення права на
пенсію для іноземців та осіб без
громадянства пов'язуєтеся з умовою їх
постійного проживання на території
України або укладення Україною з
відповідною іншою державою
міжнародного договору з питань
пенсійного забезпечення - в разі
проживання таких осіб в іншій країні.

Законодавством не визначено процедуру
виплати пенсії громадянам України, які
проживають за її межами в країнах, з
якими не укладено міждержавних угод
стосовно призначення та виплати
пенсій. З державою Ізраїль на даний час
такої угоди держава Україна не
укладала, а тому відсутні підстави для
призначення ОСОБА_1 пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 07.10.2009 року №25-рп/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ.

Нормами Закону № 1058- ІУ визнаними
неконституційним (п.2 ч. 1 ст. 49 та друге
речення ст.. 51) на які посилається
позивач, регулюються відносини, що
стосуються відновлення виплати раніше
призначеної пенсії на території
України. Позивачці ОСОБА_1 пенсія в
України не призначалась, оскільки вона
досягла пенсійного віку після виїзду
за кордон.

З огляду на зазначене, рішення
Конституційного суду України від 07.10.2009
№ 25-рп/2009 не поширює свою дію на спірні
правовідносини щодо призначення
пенсії особі, що постійно проживає за
межами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органів місцевого самоврядування , їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 ст.5 КАС України
суд вирішує справи на підставі
Конституції та Законів України.

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживає у
державі Ізраїлі, а міжнародний договір
з питань пенсійного забезпечення між
Україною та державою Ізраїль, який
передбачав би інші умови призначення
пенсій, на даний час чинності не набув,
підстави для призначення пенсії
позивачу відсутні, а тому лише після
прийняття зазначених
нормативно-правових актів, які
встановлюють умови та порядок виплати
пенсії особам, які постійно проживають
за кордоном, органи Пенсійного фонду
України будуть мати правові підстави
для здійснення їй пенсійних виплат.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4
ст. 9, ст. ст. 94, 99-100, 158-163, 1832 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Пенсійного фонду України, управління
Пенсійного фонду України у м.Вінниці
про перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова суду набуває законної сили,
якщо протягом десяти днів з дня її
отримання не було подано апеляційної
скарги.

Суддя: