Справа № 9101/194710/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2013 рокусправа № 0870/4888/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

за участю секретаря судового
засідання: Горшкова В.В.,

за участю представників:

позивача: - не з'явився,

відповідача: - Волжиної Т.Ю. (за дов.
від 02.09.2013 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Токмацької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року

у справі № 0870/4888/12

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся у
Запорізький окружний адміністративний
суд з позовом до Токмацької об'єднаної
державної податкової інспекції
Запорізької області Державної
податкової служби в якому просив, з
урахуванням уточнень, визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 20 квітня 2012
року № 2/233/В/172-16 про донарахування
податку на додану вартість в сумі 17882,50
грн., № 2/235/В/172-16 про донарахування
податку з доходів найманих працівників
3570,00 грн., та № 2/234/В/172-16 про
донарахування податку на доходи
фізичних осіб скасувати частково в
сумі 9710,30 грн., в тому числі 7768,24 грн.
основного платежу та 1942,06 грн. штрафу.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 20 квітня 2012
року № 2/235/В/172-16 про нарахування
податку з доходів найманих працівників
у сумі 3570,00 грн., визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 20 квітня 2012
року № 2/234/В/172-16 в частині
нарахування податку на доходи фізичних
осіб в сумі 6035,48 грн., в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Токмацька об'єднана державна податкова
інспекція Запорізької області
Державної податкової служби, не
погодившись з постановою суду першої
інстанції подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову в
частині задоволення позовних вимог та
винести нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
змінити постанову та задовольнити
позовні вимоги.

Представник Токмацької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області вимоги
апеляційної скарги підтримав в повному
обсязі.

Представник фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
належним чином повідомлений.

На підставі клопотання про заміну
сторони його правонаступником, в
судовому засіданні допущено
процесуальне правонаступництво
Токмацької об'єднаної державної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби -
Токмацькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, заслухавши пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційних скарг, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Токмацькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Запорізької
області Державної податкової служби
проведена документальна планова
виїзна перевірка фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01 квітня 2010
року по 31 грудня 2011 року, за
результатами якої складено акт від 03
квітня 2012 року № 6/172/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
статті 13 розділу IV Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з доходів фізичних осіб»,
підпункту «а» пункту 19.1 статті 19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4, пункту 5.1, підпункту 5.3.3 пункту
5.3 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
підпунктів 139.1.6, 139.1.9 пункту 139.1 статті
139, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164,
підпункту «а» пункту 176.1 статті 176
Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності на суму
10543,24 грн.; пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1
статті 4, підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2,
підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту
7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого завищено податковий
кредит по «безтоварним» операціям у
сумі 180777 грн.; пункту 185.1 статті 185,
статті 186, пунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.6 статті
198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, у зв'язку
з чим занижено податок на додану
вартість в розмірі 14306 грн.; пункту 51.1
статті 51, підпункту «б» пункту 176.2
статті 176 Податкового кодексу України,
пункту 3.5 розділу ІІІ наказу Державної
податкової адміністрації України від 24
грудня 2010 року №1020 «Про порядок
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку, форми
податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (ф.№1 Д-Ф)», а саме: податкові
розрахунки форми №1 Д-Ф за 2-4 квартали
2010 року, 1-4 квартали 2011 року до
відповідача не надавалися.

Заперечення на акт перевірки надані
позивачем залишені без задоволення.

Токмацькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Запорізької
області Державної податкової служби
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 20 квітня 2012
року №2/234/В/172-16, яким визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 13179,05 грн., з яких за основним
платежем - 10543,24 грн., штраф 2635,81 грн.;
№2/235/В/172-16, яким визначено
податкове зобов'язання з податку з
доходів найманих працівників в розмірі
штрафу на суму 3570,00 грн. та
№2/233/В/172-16, яким визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 17882,50 грн., з
яких за основним платежем - 14306,00 грн.,
штраф - 3575,50 грн.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що в
обґрунтування висновку про порушення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
вимог пункту 185.1 статті 185, статті 186,
пунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198,
пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, внаслідок
яких прийнято податкове
повідомлення-рішення №2/233/В/172-16,
Токмацька об'єднана державна податкова
інспекція Запорізької області
Державної податкової служби
посилається на відсутність
документального підтвердження по
операціям здійснених між позивачем та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Промтехмашпроект»
за жовтень 2011 року на суму податку на
додану вартість 14306,02 грн.

Так, в податковій декларації з податку
на додану за жовтень 2011 року фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
задекларований податковий кредит по
операціях з товариством з обмеженою
відповідальністю «Промтехмашпроект»
на суму податку на додану вартість 14306,02
грн.

Разом з тим, документальне
підтвердження таких операцій у
позивача відсутнє. Натомість на
зазначену суму податку на додану
вартість у жовтні 2011 року фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 здійснені
операції із товариством з обмеженою
відповідальністю «Інженерно
будівельна компанія «Аркон».

Пунктами 50.1, 50.2 статті 50 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
якщо у майбутніх податкових періодах (з
урахуванням строків давності,
визначених статтею 102 цього Кодексу)
платник податків самостійно виявляє
помилки, що містяться у раніше поданій
ним податковій декларації (крім
обмежень, визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків під час проведення
документальних планових та
позапланових виїзних перевірок не має
права подавати уточнюючі розрахунки до
поданих ним раніше податкових
декларацій за будь-який звітний
(податковий) період з відповідного
податку і збору, який перевіряється
контролюючим органом.

Між тим, фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 не надіслав відповідачу до
початку документальної планової
виїзної перевірки уточнюючий
розрахунок до податкової декларації з
податку на додану за жовтень 2011 року
щодо уточнення контрагента за рахунок
операцій з яким ним був сформований
податковий кредит в сумі податку на
додану вартість 14306,02 грн. - з товариства
з обмеженою відповідальністю
«Промтехмашпроект» на товариство з
обмеженою відповідальністю «Інженерно
будівельна компанія «Аркон».

За таких обставин, оскільки дані
податкової звітності позивача щодо
формування податкового кредиту на суму
14306,02 грн. по операціям з товариством з
обмеженою відповідальністю
«Промтехмашпроект» на час проведення
перевірки документально не
підтверджені, то в силу вимог пункту 198.6
статті 198 Податкового кодексу України
податкове повідомлення-рішення
№2/233/В/172-16 є правомірним та таким
що відповідає вимогам закону, а отже
підстав для визнання протиправним та
скасування даного податкового
повідомлення-рішення не має.

Щодо виявлених порушень, внаслідок
яких Токмацькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Запорізької
області Державної податкової служби
прийнято податкове
повідомлення-рішення №2/235/В/172-16,
встановлено наступне.

Згідно розрахунку штрафних санкцій за
порушення податкового законодавства
до акту перевірки, відповідачем
нарахований штраф за неподання
податкового розрахунку форми №1-ДФ в 1-4
кварталах 2011 року.

За приписами підпункту «б» пункту 176.2
статті 176 Податкового кодексу України,
особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до органу державної податкової
служби за місцем свого розташування.

З вищенаведеного вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не
зобов'язаний включати до податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку,
виплачені на користь фізичних
осіб-підприємців суми, оскільки з таких
сум податок на доходи фізичних осіб не
утримується.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що у зв'язку із відсутністю у
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
обов'язку подавати зазначену податкову
звітності, то правових підстав для
застосування до позивача штрафних
санкцій за правопорушення,
відповідальність за яке передбачена
пунктом 119.2 статті 119 Податкового
кодексу України не має, а відтак
податкове повідомлення-рішення
№2/235/В/172-16 є протиправним та
підлягає скасуванню.

Підпунктом 5.3.3 пункту 5.3 статті 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» визначено, що не
включаються до складу валових витрат
витрати на сплату податку на додану
вартість, включеного до ціни товарів
(робіт, послуг), що придбаваються
платником податку для виробничого або
невиробничого використання.

Таким чином, у позивача відсутні
правові підстави віднесення до власних
витрат сум сплаченого податку на
додану вартість.

Оскільки, протягом періоду який
перевірявся, діяла ставка податку на
доходи фізичних осіб в розмірі 15%, то,
через безпідставне включення фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 до складу
витрат, витрати на сплату податку на
додану вартість, позивачем
недоплачений до бюджету цей податок в
розмірі 2939,86 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що до складу витрат фізичної
особи-підприємця можуть відноситися
витрати на майно, яке в силу вимог
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» підлягає
амортизації.

Токмацькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Запорізької
області Державної податкової служби не
надано доказів невикористання
позивачем у власній господарській
діяльності комп'ютерної техніки.

З наведених підстав, висновок
відповідача про безпідставне
включення позивачем до складу власних
витрат витрати на придбання
комп'ютерної техніки є
необґрунтованим.

З наданих фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 документів: договору-замовлення
№89 від 16 липня 2010 року, актів виконаних
робіт від 31 липня 2010 року №68 та №87,
вбачається реальність наданих
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
позивачу послуг.

Таким чином, доводи відповідача
спростовуються матеріалами справи, а
отже визначення фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в розмірі 2690,62 грн. є
безпідставним.

Крім того, в акті перевірки відповідач
посилається на те, що позивач до складу
валового доходу за 2011 рік не включив
оплату за відвантажений товар, яка
надійшла на його рахунок платіжним
дорученням №4241 в сумі 5061,00 грн. від
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія».

Між тим, зі змісту платіжного доручення
№4241 від 20 січня 2011 року вбачається, що
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія» перерахувало позивачу 10000,00
грн., призначення платежу визначено як
оплата за ячмінь згідно рахунку №4 від
14 січня 2011 року, у тому числі податок на
додану вартість 20% - 1666,67 грн.

Згідно реєстру видаткових накладних
позивача 13 січня 2011 року ним в адресу
контрагента відвантажено ячменю на
суму 50544,00 грн.

З даних банківської виписки про рух
коштів по рахунку фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 вбачається, що
платіжними дорученнями від 14 січня 2011
року №4078, 17 січня 2011 року №4122 та від 20
січня 2011 року №4241 товариством з
обмеженою відповідальністю
«Агропромислова компанія»
перераховано позивачу на підставі
рахунку №4 від 14 січня 2011 року коштів на
загальну суму 50544,00 грн., що відповідає
сумі визначеній у видатковій накладній
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 13
січня 2011 року №4.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції про неправомірність
податкового повідомлення-рішення
№2/234/В/172-16 в частині визначення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
податкового зобов'язання в сумі 6035,48
грн., з яких неправомірно нараховано за
основним платежем 4828,38 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 1207,10
грн., а відтак, і про необхідність його
скасування в цій частині.

З урахуванням викладеного, суд першої
інстанції у розгляді цієї справи
дійшов обґрунтованих висновків щодо
часткового задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
доводи апеляційних скарг не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції доходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційних
скарг та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Токмацької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 -
залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим