Справа № 804/4169/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
08 травня 2014 р. Справа № 804/4169/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І. ,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
Державної екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "У-Оптовичок" про
тимчасову заборону діяльності , -
Державна екологічна інспекція у
Дніпропетровській області звернулася
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «У-Оптовичок» (далі -
ТОВ «У-Оптовичок»), в якому просить
тимчасово заборонити (зупинити)
діяльність, щодо експлуатації
стаціонарних джерел викидів в
атмосферне повітря без дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря Товариства з
обмеженою відповідальністю
знаходиться за адресою: вул. Шевченка,
118, м. Павлоград, Дніпропетровська
(зупинити) діяльність щодо утворення
відходів на території підприємства без
зареєстрованої Декларації про
утворення відходів Товариства з
обмеженою відповідальністю
знаходиться за адресою: вул. Шевченка,
118, м. Павлоград, Дніпропетровська
Позов мотивований тим, що в ході
проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України ТОВ
«У-Оптовичок» були виявлені порушення
порядку здійснення викиду
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та встановлено, що на території
товариства не проведені роботи з
інвентаризації відходів, у товариства
відсутні дозвільні документи, а саме
зареєстрована Декларація про
утворення відходів, що зафіксовано в
акті перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами. Виходячи з
наведеного позивач просить заборонити
(зупинити) діяльність відповідача, що
призводить до порушення норм
природоохоронного законодавства
5 травня 2014 року від представника
відповідача надійшло заперечення
проти адміністративного позову,
відповідно до якого відповідач просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Крім того, відповідачем надано
докази на його думку повного усунення
порушень, виявлених позивачем під час
проведення перевірки.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні докази у їх сукупності,
проаналізувавши вимоги законодавства,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
З матеріалів справи вбачається, що 19
лютого 2014 року Державною екологічною
інспекцією у Дніпропетровській
області відповідно до наказу від 13.01.2014
року № 30-п «про проведення планової
перевірки додержання вимог
природоохоронного законодавства
України Товариства з обмеженою
відповідальністю «У- Оптовичок»(з
орендарями, суборендарями,
співвласниками, правонаступниками та
інш.), що знаходиться за адресою: вул.
підставі направлення на проведення
перевірки від 13.01.2014 року № 4-165-10-3 було
проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами Товариства з обмеженою
відповідальністю «У- Оптовичок».
За результатами перевірки складено
акт, яким зафіксовано численні
порушення вимог законодавства.
Так, порушений порядок здійснення
викиду забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, а саме не проведено
інвентаризацію стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря; дозвіл на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря від топічної відсутній, що є
порушенням статті 11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря».
В порушення абзацу 4 пункту 8 Постанови
КМУ від 03.08.1998 року № 1218 «Про
затвердження Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів» та
постанови КМУ від 31.08.1998 року № 1360 «Про
затвердження Порядку ведення реєстру
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів», п. в). статті 17
Закону України «Про відходи» на
території товариства не проведені
роботи з інвентаризації відходів. В
процесі господарської діяльності
підприємства утворюються наступні
види відходів: лампи люмінесцентні
відпрацьовані, тверді побутові
відходи, макулатура, картонна тара, на
які у товариства від сутні дозвільні
документи, а саме зареєстрована
Декларація про утворення відходів.
Про наявність винесених за
результатами перевірки приписів,
позивачем в позовній заяві не
зазначається та до суду, в якості
додатків до адміністративного позову
копії таких приписів не надаються.
При цьому, на підставі встановлених
порушень, позивач просить застосувати
до відповідача заходи реагування у
сфері державного нагляду шляхом
зупинення діяльності, щодо
експлуатації стаціонарних джерел
викидів в атмосферне повітря без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря та щодо утворення
відходів на території підприємства без
зареєстрованої Декларації про
Правомірність та обґрунтованість
вимог позивача щодо застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду до відповідача є предметом
спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між
сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає Закон України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.
Згідно частини 1 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2014 року №454/2011 (далі -
Положення), Державна екологічна
інспекція України (Держекоінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра екології та природних
ресурсів України (далі - Міністр).
Держекоінспекція України входить до
системи органів виконавчої влади та
утворюється для забезпечення
реалізації державної політики із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
Відповідно до частини 3 Положення,
основними завданнями Держекоінспекції
України є, зокрема, реалізація
державної політики зі здійснення
державного нагляду (контролю) за
додержанням вимог законодавства у
сфері охорони навколишнього
природного середовища.
Згідно пункту 2 частини 4 Положення,
Держекоінспекція України відповідно
до покладених завдань здійснює
державний нагляд (контроль) за
додержанням, у тому числі
підприємствами, установами та
організаціями, незалежно від форми
власності і господарювання, вимог
законодавства про охорону
атмосферного повітря, зокрема, щодо
наявності та додержання дозволів на
викиди забруднюючих речовин.
Стосовно позовних вимог щодо заборони
(зупинення) діяльності щодо
експлуатації стаціонарних джерел
викидів в атмосферне повітря без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря Товариства з
обмеженою відповідальністю «У -
Оптовичок», що знаходиться за адресою:
вул. Шевченка, 118, м. Павлоград,
звертає увагу на наступне.
Абзацом 2 частини 1 статті 10 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря» передбачено, що підприємства,
установи, організації та громадяни -
суб'єкти підприємницької діяльності,
що здійснюють викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
діяльність яких пов'язана з впливом
фізичних та біологічних факторів на
його стан, зобов'язані здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо.
Згідно частини 5 статті 11 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря», викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами можуть здійснюватися після
отримання дозволу, виданого суб'єкту
господарювання, об'єкт якого належить
до другої або третьої групи, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері санітарного та
епідемічного благополуччя населення.
Частиною 6 вказаної статті Закону
передбачено, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися на підставі дозволу,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до першої групи,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення.
Відповідно до статті 12 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря»,
господарська чи інші види діяльності,
пов'язані з порушенням умов і вимог до
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря і рівнів впливу
фізичних та біологічних факторів на
його стан, передбачених дозволами, може
бути обмежена, тимчасово заборонена
(зупинена) або припинена відповідно до
В даному випадку, позивачем під час
перевірки встановлено, що основним
джерелом викиду забруднюючих речовин в
атмосферне повітря є топічна,
обладнана 2 котлами типу АОГВ-40 марки
«РОСС», яка використовується для
опалення об'єктів товариства.
При цьому встановлено, що відповідачем
не проведено інвентаризацію
стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, дозвіл на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря від
Доказів які спростовують встановлені
порушення, або доказів їх повного
усунення, відповідачем як до перевірки
так і до суду надано не було.
Судом не приймаються посилання
відповідача на те, що позовні вимоги в
цій частині не підлягають задоволенню,
з підстави самостійного зупинення
котлів АОГВ - 40 марки «РОСС» в зв'язку з
закінченням опалювального сезону,
оскільки наказ про закінчення
опалювального сезону, яким зупинено
використання котлів, не може бути
підставою для звільнення відповідача
від обов'язку проведення
інвентаризації стаціонарних джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря та не отримання
дозволу на викиди забруднюючих
Щодо викладених в акті перевірки
порушень Товариством з обмеженою
відповідальністю «У - Оптовичок»
статей 17, 33 Закону України «Про
відходи», абзацу 2 статті 24 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», вимоги абзацу 4
пункту 8 Постанови КМУ від 03.08.1998 року №
1218 «Про затвердження Порядку
розроблення, затвердження і перегляду
лімітів на утворення та розміщення
відходів» та постанови КМУ від 31.08.1998
року № 1360 « Про затвердження Порядку
ведення реєстру об'єктів утворення,
оброблення та утилізації відходів», то
суд звертає увагу на наступне.
Статтею 1 Закону України «Про відходи»
закріплено, що відходи - будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
Відповідно до пункту «а» частини 1
статті 32 Закону України «Про відходи» з
метою обмеження та запобігання
негативному впливу відходів на
навколишнє природне середовище та
здоров'я людини забороняється: вести
будь-яку господарську діяльність,
пов'язану з утворенням відходів, без
одержання від уповноважених органів
виконавчої влади у сфері поводження з
відходами лімітів на обсяги утворення
та розміщення відходів. Ліміти на
обсяги утворення і розміщення
побутових відходів не встановлюються.
Відповідно до статті 55 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» суб'єкти права власності
на відходи повинні вживати ефективних
заходів для зменшення обсягів
утворення відходів, а також для їх
утилізації, знешкодження або
розміщення. Розміщення відходів
дозволяється лише за наявності
спеціального дозволу на визначених
місцевими радами територіях у межах
установлених лімітів з додержанням
санітарних і екологічних норм
способом, що забезпечує можливість їх
подальшого використання як вторинної
сировини і безпеку для навколишнього
природного середовища та здоров'я
Так, згідно пункту 8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.08.1998 р. №1218 «Про
затвердження Порядку розроблення,
затвердження перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів» до
категорій власників, які звільняються
від одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів, належать:
власники відходів як вторинної
сировини, які провадять статутну
діяльність із збирання і заготівлі
таких відходів; власники відходів, які
не підлягають включенню до реєстру
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31 серпня 1998 р. №1360 «Про
затвердження Порядку ведення реєстру
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів».
Відповідно до пункту 8 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
серпня 1998 р. № 1360 «Про затвердження
Порядку ведення реєстру об'єктів
утворення, оброблення та утилізації
відходів» критерієм включення об'єкта
утворення відходів в Реєстр є показник
загального утворення відходів. До
реєстру включаються об'єкти, для яких
показник загального утворення
відходів перевищує граничне значення
(Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на
Позивачем при перевірці виявлено
відходи, що потребують тимчасового
зберігання та передачі
спеціалізованим підприємствам, при
цьому підприємством відмовлено від
надання повної та достовірної
інформації за запитами посадових осіб
щодо поводження з відходами, не
проведено інвентаризацію джерел
утворення відходів, що утворюються, а
також за погодженням із уповноваженими
органами виконавчої влади з питань
охорони навколишнього природного
середовища ступінь їх небезпечності
для навколишнього природного
середовища та здоров'я людини,
зареєстрована декларація про
утворення відходів у 2014 році у
товариства відсутня, на момент
перевірки товариством не укладені
договори на утилізацію макулатури,
картонної тари та відпрацьованих
люмінесцентних ламп первинний
поточний облік кількості та типу
відходів що утворюються та
зберігаються на території товариства
Встановлені в ході перевірки факти
свідчать що товариством не
здійснюється контроль за станом місць
розміщення власних виробничих
відходів; не забезпечується повне
збирання, належне зберігання та
недопущення знищення і псування
відходів для утилізації, яких в Україні
існує відповідна технологія;
допускається зберігання та видалення
відходів у несанкціонованих місцях.
При цьому, відповідачем були прийняті
певні заходи щодо усунення виявлених
порушень, зокрема 17 квітня 2014 року ТОВ
«У - Оптовичок» звернулося до
Департаменту екології та природних
ресурсів Дніпропетровської обласної
адміністрації з заявою про розгляд та
реєстрацію «звіту з інвентаризації
викидів забруднюючих речовин від
стаціонарних джерел» та провело роботи
з інвентаризації відходів на території
підприємства, здійснило відповідні
розрахунки та 4 квітня 2014 року
звернулось до Департаменту екології
та природних ресурсів
Дніпропетровської обласної
адміністрації з декларацією про
утворення відходів у 2013 році,
відповідно якої показник загального
утворення відходів за 2013 рік становить
36,2 у/о на рік, а на 2014 рік становить 66,2
у/о на рік що не перевищує граничне
значення 1 000 у/о на рік.
Враховуючи зазначене, виявлені
порушення та не усунення їх у повному
обсязі, суд погоджується з висновками
позивача, що тимчасової заборони
(зупинення) експлуатації стаціонарних
джерел викидів в атмосферне повітря
без дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та щодо
утворення відходів на території
підприємства без зареєстрованої
Декларації про утворення відходів.
При цьому, на погляд суду в задоволенні
позову необхідно відмовити з огляду на
Відповідно до частини 5 статті 4 Закону
України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.
Відповідно до пунктів 7 і 8 статті 7
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках, передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.
Отже, зазначеними нормами передбачений
вичерпний перелік заходів реагування,
які застосовуються за рішенням суду,
ухваленого за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю), а саме: повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення),
повне або часткове зупинення
реалізації продукції, повне або
часткове зупинення виконання робіт,
повне або часткове зупинення надання
Вищезазначеними нормами не
передбачено звернення органу
державного нагляду (контролю) позивача
з вимогами застосувати заходи
реагування у вигляді тимчасової
заборони (зупинення) діяльності щодо
утворення відходів на території
підприємства без зареєстрованої
декларації про утворення відходів та
щодо експлуатації стаціонарних джерел
викидів в атмосферне повітря без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря.
Тобто, позивачем не заявлені вимоги
відповідно до Закону про винесення
постанови щодо застосування заходів
реагування, застосування яких може
бути виключно за судовим рішенням.
Отже адміністративний позов Державної
екологічної інспекції у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «У-Оптовичок» про
тимчасову заборону діяльності не
підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 - 163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
В задоволенні адміністративного
позову Державної екологічної
інспекції у Дніпропетровській області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «У-Оптовичок» про
тимчасову заборону (зупинення)
діяльності - відмовити повністю.
Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови, відповідно
до ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова прийнята в скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя С.І. Озерянська