Справа № 140/351/14-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 140/351/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Науменко С.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Сапальової
Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області на постанову Немирівського
районного суду Вінницької області від
18 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Немирівського районного суду
Вінницької області з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Немирівському районі
Вінницької області в якому просила:
визнати дії неправомірними про відмову
врахувати при призначенні пенсії інших
видів заробітної плати за період з 1
серпня 2008 року по 31 липня 2010 року;
зобов'язати врахувати при призначенні
пенсії інші виплати за період,
починаючи з 01 серпня 2008 року по 31 липня
2010 року включно, а саме: з 01 серпня 2008
року - матеріальну допомогу на
оздоровлення - 1977 грн. 57 коп. та
індексацію заробітної плати в сумі 298
грн. 07 коп.; за 2009 р. матеріальну
допомогу на оздоровлення та
соціально-побутові умови 2101 грн. 89 коп.
та 790 грн., індексацію заробітної плати
в сумі 1792,89 грн.; за 2010 р. матеріальну
допомогу на оздоровлення в сумі 2488,29
грн., індексація заробітної плати 1770,86
грн.; зобов'язати перерахувати пенсію з
моменту її призначення з врахуванням
нарахованих та виплачених в 2008-2010 роках
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на соціально-побутові умови та
індексації заробітної плати.

Постановою Немирівського районного
суду Вінницької області від 18.03.2014 року
позов задоволено частково: визнано
неправомірною відмову відповідача
включити суми індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
на загальну суму 11219,57 гривень в
заробітну плату для призначення пенсії
позивачці відповідно до Закону України
"Про державну службу"; зобов'язано
відповідача здійснити позивачці
перерахунок пенсії державного
службовця, починаючи з 06.08.2013 року з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, вирішення
соціально-побутових питань та
індексації про суми виплат протягом
2008-2010 років відповідно до ст.37 Закону
України "Про державну службу" в
редакції до 08.07.2011 року.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нову постанову, якою відмовити в
задоволенні адміністративного
позову.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та дату слухання
справи повідомленні належним чином.
При цьому відповідачем надано
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п. п.
1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала
можливим проводити апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції
в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні з 07.08.2010 року і отримує
пенсію відповідно ЗУ «Про державну
службу» за віком.

Із довідок від 09 січня 2014 року виданої
управлінням ПФУ в Немирівському районі
Вінницької області встановлено, що
позивачка дійсно працювала в
управлінні Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області та протягом 2008-2010 років її
проводилися наступні виплати:

Індексація за 2008 рік становить 298.07 грн;

Індексація за 2009 рік становить 1792.89 грн;

Індексація за 2010 рік становить 1770.86 грн;

Матеріальна допомога за 2008 рік
становить 1977.57 грн;

Матеріальна допомога за 2009 рік
становить 790.89 грн.

Матеріальна допомога за 2010 рік
становить 2488.29 грн.

Разом сума становить 11219.57 грн., кошти,
які виплачувалися згідно ЗУ «Про
державну службу», з яких проводились
утримання та перерахування до
Пенсійного фонду відповідно до ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування»

10.01.2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою
до управління Пенсійного фонду у
Немирівському районі про перерахунок
пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду
України у Немирівському районі № П-4
від 15.01.2014 року відмовило позивачці у
перерахунку пенсії, посилаючись на
відсутність підстав для перерахунку
пенсії згідно Закону України «Про
державну службу».

Із врахуванням вище викладеного, судом
встановлено, що позивачка на момент
звільнення у зв'язку із виходом на
пенсію отримувала матеріальну
допомогу на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань,
а також суми індексації заробітної
плати.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
право позивачки на перерахунок пенсії
порушено та підлягає захисту, з чим
погоджується і суд апеляційної
інстанції, з таких підстав.

За змістом ст. 37 Закону України "Про
державну службу" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. За кожний повний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшується на один
відсоток заробітку, але не більше 90
відсотків заробітної плати.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 зазначеної статті до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України від 26 червня 1997 року "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до виплат (доходів), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, належать, зокрема: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим самим Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така ж правова позиція зі спірного
питання вже була висловлена Верховним
Судом України у постановах від 20.02.2012
року у справі № 21-430а11, від 28.05.2013 року
№21-97а13.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що вказані позивачкою
виплати індексації грошових коштів,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань законом віднесено до структури
заробітної плати для нарахування
пенсії, з цих виплат нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці виплати необхідно
включити в заробітну плату для
призначення пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Немирівському районі Вінницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Немирівського районного
суду Вінницької області від 18 березня
2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Боровицький О. А.

Сапальова Т.В.