Справа № 823/979/14
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
справа № 823/979/14

м. Черкаси

16 год. 26 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Паламар П.Г.,

при секретарі - Овсієнко О.І.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - за довіреністю,
представника відповідача Бузько І. П. -
за довіреністю, представника третьої
особи ОСОБА_4 - за договором,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_5 до комунального підприємства
«Черкаське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації»,
Реєстраційної служби Смілянського
міськрайонного управління юстиції
Черкаської області, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_6, про скасування та
визнання протиправним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом
звернувся ОСОБА_5, в якому просить:

- прийняти рішення, яким визнати
протиправним та повністю скасувати
рішення про реєстрацію 1/2 права
власності об'єкту незавершеного
будівництва від 06.05.2010р., виданого
Смілянським ЧООБТІ на ім'я ОСОБА_6
(реєстраційний номер 30357405);

- зобов'язати Реєстраційну службу
Смілянського міськрайонного
управління юстиції Черкаської області
(вул. Леніна, 35, м. Сміла) скасувати
реєстрацію права власності ОСОБА_6 на 1/2
об'єкту незавершеного будівництва
(реєстраційний номер майна 30357405) за
адресою: АДРЕСА_1;

- витребувати з Смілянського ЧООБТІ
(вул. Тельмана, 2, м. Сміла) інвентарну
справу на об'єкт незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що реєстратором Смілянського
ЧОО БТІ прийнято рішення про
реєстрацію права власності від 06.05.2010р.
та за підписом керівника видано витяг
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно як об'єкту
незавершеного будівництва від 06.05.2010р.
на ім'я ОСОБА_6 Про існування рішення
позивач дізнався 11.03.2014р., отримавши
копію ухвали Смілянського
міськрайонного суду від 05.03.2014р. з
позовною заявою. Листом від 10.05.2006р.
№19-32/1 Міністерства юстиції України
чітко зазначає перелік документів, які
повинна надати державному реєстратору
особа при подачі заяви про реєстрацію
права власності на незавершене
будівництво, а листом Костянтинівської
сільської ради від 25.11.2013р. №758
підтверджено, що ОСОБА_6 не зверталася
про надання дозволу на будівництво, а
тому день звернення до реєстратора
Смілянського ЧОО БТІ і день подання
даного позову, документи щодо
незавершеного будівництва відсутні, а
власником земельної ділянки є ОСОБА_5
Тому, посилаючись на вищевикладене,
позивач вважає, що оспорюване рішення,
прийняте безпідставно, не відповідає
вимогам Закону є протиправним та
підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та просили
адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача комунального
підприємства «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» надав суду
заперечення на адміністративний позов,
у якому зазначив, що при прийнятті
рішення щодо реєстрації права
власності на Ѕ частку об'єкту
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
реєстратором КП «ЧООБТІ» виконані
вимоги Тимчасового положення, а саме
була прийнята заява відповідного
зразка, та у відповідності до п. 3.1.
реєстратором було установлено
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства.
Таким чином відповідач вважає, що
рішення про реєстрацію права власності
на Ѕ частку об'єкту незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, прийняте у відповідності до
вимог чинного законодавства.

Представник відповідача реєстраційної
служби Смілянського міськрайонного
управління юстиції Черкаської області
в судове засідання не з'явився, однак
надав до суду заперечення, в якому
зазначив, що реєстрація права
власності ними не проводилася, тому не
може бути скасована та просили розгляд
справи проводити без його участі.

Представник третьої особи проти позову
заперечував та просив суд відмовити в
задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, повно, всебічно, об'єктивно
дослідивши надані у справі докази,
надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов
до такого висновку.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації та їх обтяжень
визначаються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року

№ 1952-IV (далі - Закон України № 1952-IV)

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України
№ 1952-IV обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України № 1952-IV
визначено, що орган державної
реєстрації прав проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України №
1952-IV державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Частиною 1 ст. 24 Закону України № 1952-IV
визначено, що у державній реєстрації
прав та їх обтяжень може бути
відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна або більша
його частина розміщені на території
іншого органу державної реєстрації
прав; 3) із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; 4) подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; 5) заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; 6)
заявлене право вже зареєстровано.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України №
1952-IV відмова в державній реєстрації
прав та їх обтяжень з підстав, не
передбачених цим Законом, заборонена.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
інших законодавчих актів України» від
11.02.2010 року

№ 1878-VI визначено, що до 1 січня 2013 року
державна реєстрація: права власності
та права користування (сервітут) на
об'єкти нерухомого майна, розташовані
на земельних ділянках; права
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; права власності на
об'єкти незавершеного будівництва, а
також облік безхазяйного нерухомого
майна, довірче управління нерухомим
майном проводиться реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цим Законом та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.3 «Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно»,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 07.02.2002 року № 7/5
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 18.02.2002 року за №157/6445 (у редакції
яка діяла на час вчинення дій) (далі -
Тимчасове положення) державна
реєстрація прав проводиться
реєстраторами бюро технічної
інвентаризації (далі - БТІ) у межах
визначених
адміністративно-територіальних
одиниць, обслуговування на території
яких здійснюється БТІ, створеними до
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та інших
законодавчих актів України" та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Пунктом 2.1 Тимчасового положення
визначено, що для реєстрації
виникнення, існування, припинення прав
власності на нерухоме майно до БТІ
разом із заявою про реєстрацію прав
власності подаються
правовстановлювальні документи
(додаток 1), їх копії (нотаріально
засвідчені), а також інші документи, що
визначені цим Положенням.

Відповідно до п. 10 додатку 1 Тимчасового
положення до переліку
правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно включено рішення судів про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна про встановлення
факту права власності на об'єкти
нерухомого майна, про передачу
безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності.

Судом встановлено, що рішенням
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 14.10.2009 року по
справі № 2-2827/2009 року визнано за ОСОБА_6
право власності на Ѕ частину
будинковолодіння АДРЕСА_1, що придбане
за договором купівлі-продажу від 23
лютого 1989 року на ім'я ОСОБА_5
припинивши на нього права спільної
сумісної власності подружжя.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 10.11.2009 року
роз'яснено, що за позивачкою ОСОБА_6
фактично визнано право власності на Ѕ
частину будинковолодіння АДРЕСА_1
готовністю 77%.

05.05.2010 року ОСОБА_6 подано до
відповідача заяву про державну
реєстрацію прав на Ѕ частину будинку
АДРЕСА_1. До заяви долучено копії
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 14.10.2009 року,
ухвали Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 10.11.2009 року,
плану забудови земельної ділянки,
виписки з рішення Смілянської районної
ради народних депутатів № 63 від 26.03.1992
року, рішення виконавчого комітету
Констянтинівської сільської ради
Смілянського району Черкаської
області від 17.01.1992 року, копію
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

Відповідно до п. 3.1 Тимчасового
положення з моменту прийняття заяви
розпочинається розгляд реєстратором
заяви та доданих до неї документів.
Реєстратор: установлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на об'єкт нерухомості, інших
підстав для відмови в реєстрації прав;
перевіряє договори, які відповідно до
чинного законодавства України не були
нотаріально посвідчені; приймає
рішення про реєстрацію прав власності
чи про відмову в реєстрації прав
власності; видає витяги з Реєстру прав
або відмовляє у наданні таких витягів.
У своїх діях реєстратор керується
виключно чинним законодавством
України.

Пунктом 3.4 Тимчасового положення
визначено, що розгляд заяви і прийняття
рішення щодо реєстрації права або
відмови в реєстрації проводиться у
строк, який з дня отримання заяви БТІ не
повинен перевищувати тридцяти
календарних днів без урахування
терміну проведення інвентаризаційних
робіт, а також строку прийняття рішення
органами, визначеними пунктом 6.1 цього
Положення. Про відмову в реєстрації
реєстратор письмово повідомляє
заявника.

Відповідно до п. 3.5 Тимчасового
положення реєстрації підлягають
виключно заявлені права за умови їх
відповідності чинному законодавству
України і пред'явленим
правовстановлювальним документам.
Забороняється тлумачення прав
реєстратором або самостійне внесення
ним змін до відомостей про заявлені
права власності.

Пунктом 3.3. Тимчасового положення
визначено, що у реєстрації прав на
нерухоме майно може бути відмовлено,
якщо: заявлене право не є таким, що
підлягає реєстрації відповідно до
цього Положення; об'єкт нерухомого
майна розташований на території,
реєстрацію прав власності на якій
здійснює інше БТІ; із заявою про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно звернулась особа, яка не може
бути заявником відповідно до цього
Положення; подані документи не
відповідають вимогам, установленим цим
Положенням та іншими актами чинного
законодавства України, або не дають
змоги установити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства; заявлене право
вже зареєстроване; не проведено
інвентаризаційних робіт або вони
проведені не тим БТІ, яке здійснює
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно; право власності на нерухоме
майно виникло на підставі договорів
відчуження, за наявності інформації
про накладення заборони та/або арешту
нерухомого майна з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна; право власності на нерухоме
майно, що перебуває у податковій
заставі, виникло без дотримання
встановленого порядку відчуження;
відчуження нерухомого майна відбулося
без отримання витягу з Реєстру прав або
строк його дії закінчився.

Відповідно до абз. 2 п. п. а) п. 6.1
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна провадиться з видачею
свідоцтва про право власності органами
місцевого самоврядування власникам
спільних будівель, які на законних
підставах зробили перебудову,
прибудову, унаслідок чого змінилися
належні їм частки. У разі, якщо
співвласники не згодні змінити частки
добровільно, це питання вирішується в
судовому порядку.

06.05.2010 року реєстратором КП ЧООБТІ
Пиндик О.В. прийняте рішення про
державну реєстрацію права власності на
Ѕ частину об'єкта незавершеного
будівництва АДРЕСА_1.

Суд погоджується з твердженням
відповідача, що реєстратор прийняв
рішення у відповідності до наданих
повноважень та у спосіб, визначений
законом та нормативними актами.

Таким чином, твердження позивача про
порушення відповідачем статей 331, 369, 376,
380, 357 Цивільного кодексу України та п.
4.2 Тимчасового положення є
необґрунтованими.

Частиною 1 ст. 11 КАС України визначено,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Суд зазначає, що при прийнятті рішення
про державну реєстрацію права
власності на на Ѕ частину об'єкта
незавершеного будівництва в АДРЕСА_1
повноваження відповідача
використовувались з тією метою, з якою
вони надані: обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення та
вчинення дії, неупереджено,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод чи інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи позивача є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, ст. ст.
158-163 КАС України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
П.Г. Паламар

Повний текст постанови
виготовлений 10 червня 2014 року