Справа № 826/1080/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1080/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючий-суддя
Грибан І.О.

судді
Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з
Печенюк Р.В.

пр-к апелянта
Тюшкевич С.І.

пр-к позивача
Назимко О.М.

розглянув в судовому засіданні в м.
Києві апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Приватного акціонерного товариства
«Метробуд» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 29.11.2013 року -

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Приватне акціонерне
товариство «Метробуд», звернувся в суд
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві, в
якому просив визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення № та №
від 29.11.2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02 квітня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
, просив оскаржуване рішення скасувати
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 198, 202 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи; невідповідності висновків
суду обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції,
в період з 31.10.2013 року по 07.11.2013 року
контролюючим органом проведено
позапланову виїзну перевірку
Приватного акціонерного товариства
«Метробуд» () з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість та податку на прибуток при
проведенні фінансово-господарської
діяльності з ТОВ
«Укрметротунельінвест» () за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014
року, за результатами якої складено Акт
№ 1897/22-07/32961977 від 14.11.2013 року.

В Акті перевірки відповідач зазначив
наступні порушення позивачем норм
податкового законодавства:

- п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 розділу
ІІІ Податкового кодексу України по
взаємовідносинам з ТОВ
«Укрметротунельінвест» (), в результаті чого занижено
податок на прибуток за 2012 рік на суму 9
948 440 грн., у т.ч.: в І півріччі 2012 року на
суму 9 909 481 грн.; за 9 місяців 2012 року
на суму 9 937 139 грн.; за 2012 рік на суму 9
948 440 грн.

- п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п.
198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 200.2 ст. 200
Податкового кодексу України по
взаємовідносинам з ТОВ
«Укрметротунельінвест» () за період з 01.04.2012 року по 30.04.2012
року, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 9 476 165 грн., а саме: за квітень 2012
року на суму 9 476 165 грн.

На підставі Акта перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення - рішення від 29.11.2013 року:

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання ПрАТ «Метробуд»
за платежем: податок на прибуток
підприємств на загальну суму 14 922
660,00 грн., з якої сума грошового
зобов'язання за основним платежем
складає 9 948 440,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 4 974 220,00
грн.;

- № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання ПрАТ «Метробуд»
за платежем: податок на додану вартість
на загальну суму 14 154 248,00 грн., з якої
сума грошового зобов'язання за
основним платежем складає 9 416 165,00 грн.
та за штрафними (фінансовими) санкціями
- 4 738 083,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток та податку на
додану вартість здійснено
відповідачем протиправно.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 ПК,
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.27. п.14.1. ст.14 ПК, витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9. п.139.1. ст.139 ПК, не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку та
нарахування податку.

Згідно із п. 198.1 статті 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 статті 198
Податкового кодексу України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 статті 198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно із п. 201.7 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», фінансова
звітність - бухгалтерська звітність,
що містить інформацію про фінансове
становище, результати діяльності та
рух грошових коштів підприємства за
звітний період.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону первинні
та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових
або машинних носіях і повинні мати
такі обов'язкові реквізити: назву
документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки, тощо) мають
силу первинних документів лише у разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку,
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів.

Відповідно, не є безумовною підставою
для відшкодування податку на додану
вартість, наявність у покупця належно
оформлених документів, які відповідно
необхідні для віднесення певних сум до
податкового кредиту, зокрема виданих
продавцями податкових накладних, якщо
податковий орган доведе, що відомості в
таких документах не відповідають
дійсності.

Як вбачається з матеріалів справи, до
видів діяльності ПрАТ «Метробуд» за
КВЕД відносяться: 43.11 - знесення; 64.19 -
інші види грошового посередництва; 77.11 -
надання в оренду автомобілів і
легкових автотранспортних засобів; 77.32
- надання в оренду будівельних машин та
устаткування; 77.39 - надання в оренду
інших машин, устаткування та товарів,
н.в.і.у.; 41.20 - будівництво житлових на
нежитлових будівель; 43.12 - підготовчі
роботи на будівельному майданчику; 43.99 -
інші спеціалізовані будівельні роботи,
н.в.і.у.; 42.13 - будівництво мостів і
тунелів; 41.10 - організація будівництва
будівель; 68.20 - надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна; 71.12 - діяльність в
сфері інжинірингу, геології та
геодезії, надання послуг технічного
консультування в цих сферах; 42.12 -
будівництво залізниць і метрополітену
(основна); 43.29 - інші будівельно-монтажні
роботи.

Позивачу визначено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток та
податку на додану вартість за
наслідками виявлених порушень
законодавства під час здійснення
фінансово-господарської діяльності з
ТОВ «Укрметротунельінвест» ().

Так, 12 квітня 2012 року, між ПрАТ
«Метробуд» (Покупець), в особі
генерального директора Ярмоленко В.І.
та ТОВ «Укрметротунельінвест»
(Постачальник), в особі директора
Лозіцького В.В., укладено договори
поставки №№ 11403, 11408/1, 11408/2, 11408/3, 11408/4,
11408/5, за умовами яких постачальник
зобов'язується передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити товар
(глину бентонітову марки ПБА-20 (super);
мастильний матеріал WR89; мастильний
матеріал WD90; мастильний матеріал GR130;
пінний реагент CLBF 4L; мастила редукторні
PG320 та ED 460), в строки, на умовах і в
порядку, визначеному договорами.

На підтвердження виконання зазначених
договорів позивач надав первинні
господарські документи, а саме:
видаткові накладні від 28.04.2012 року,
податкові накладні від 28.04.2012 року,
платіжні доручення про переказ
грошових коштів на р/р ТОВ
«Укрметротунельінвест»; реєстри
платіжних доручень по розрахунках з
ТОВ «Укрметротунельінвест» за період
з 01.04.2012 р. по 23.01.2014 р.

Крім того, на підтвердження факту
використання в подальшому придбаних за
вказаними вище договорам поставок
товарів позивачем надано: договір
субпідряду від 28.02.2012 року № 14/002,
укладений між ПАТ «Київметробуд» та
ПрАТ «Метробуд» з додатками; довідки
про вартість виконаних будівельних
робіт за квітень-травень 2012 року; акти
списання мастильних та інших
матеріалів за квітень, травень,
червень, вересень, грудень 2012 року та
січень 2013 року.

Разом з тим, суд першої інстанції не
надав належної оцінки суттєвим умовами
виконання зазначених договорів
поставки. Зокрема, за вказаними
договорами поставку товару мав
здійснювати постачальник.

Водночас працівниками податкового
контролю під час зустрічних звірок
встановлено відсутність будь-якої
інформації про наявні складські
приміщення, наявність автомобільного
чи іншого транспорту, а також
устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності ТОВ
«Укрметротунельінвест».

Позивачем не надано
товарно-транспортних накладних
виданих ТОВ «Укрметротунельінвест»
або іншим перевізником.

Позивачем не надано документів
бухгалтерського обліку щодо
розвантажувальних робіт, руху
товарно-матеріальних цінностей,
передачі матеріально-відповідальним
особам. Не надано бухгалтерських книг
(регістрів) або інших документів щодо
обліку, оплати та повернення тари, в
якій поставлялися мастила та
будівельні матеріали.

На вимогу суду апеляційної інстанції
позивачем вказані документи надані не
були.

Представник апелянта в суді пояснив, що
зазначені документи бухгалтерського
обліку взагалі не оформлювалися.
Будь-які складські приміщення
відсутні. Будівельні матеріали та
мастила поставлялися безпосередньо на
будівельний майданчик та приймалися
особисто директором, після чого
передавалися особам відповідальним за
будівельні (підрядні) роботи без
оформлення в підзвіт.

Мастила доставлялися в металевих
бочках ємкістю 200 літрів. Тара не
поверталася. Дані щодо її оплати,
утилізації, зберігання тощо відсутні.

Отже, аналіз зазначених тверджень
позивача та відсутність документів
первісного бухгалтерського обліку не
дає можливості стверджувати про
реальність здійснення господарських
операцій за договорами укладеними між
позивачем та контрагентом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про обґрунтованість
доводів відповідача що, зазначені вище
господарські операції позивача мали
безтоварний характер, а отже угоди є
нікчемними, а нарахування відповідачем
податкових зобов'язань позивачу за
оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням - правомірним.

Відповідно до п. 3 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 квітня 2014 року -
скасувати, та ухвалити нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства
«Метробуд» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень № та №
від 29.11.2013 року відмовити в повному
обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Метробуд» на користь
Державного бюджету України 4384 (чотири
тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80
коп. недоплаченого судового збору за
подання позовної заяви.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя
О.О.Беспалов

Суддя
А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 13.06.2014 р.

Головуючий суддя

Грибан І.О.

Судді:

Беспалов О.О.

Парінов А.Б.