Справа № 2а-3603/11/2770
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 року м. Київ
К/800/21718/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Суддів
Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Бутенка В.І.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Севастопольський морський завод» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 28 листопада 2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2013 року у справі за
позовом першого заступника прокурора
м. Севастополя в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України у Нахімовському районі м.
Севастополя (далі - Управління) до
публічного акціонерного товариства
«Севастопольський морський завод»
(далі - ПАТ «Севастопольський
морзавод») про відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року перший
заступник прокурора м. Севастополя
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Управління з адміністративним
позовом, в якому, з врахуванням
уточнених позовних вимог, просив:
стягнути з ПАТ «Севастопольський
морзавод» на користь Управління
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за серпень 2011 року по
списках №1 та №2 грошові кошти у
розмірі 136646 грн 49 коп.

Ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 28 листопада 2012 року заяву
прокуратури м. Севастополя про відмову
від частини позову задоволено. Закрито
провадження у даній справі в частині
стягнення відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 1344 грн 14 коп.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 28 листопада 2012 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2013 року, позов задоволено.
Стягнуто з ПАТ «Севастопольський
морзавод» на користь Управління
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах у
розмірі 135302 грн 35 коп.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 28 листопада 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року та прийняти нове рішення про
стягнення з ПАТ «Севастопольський
морзавод» заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій у сумі 65726
грн 81 коп.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ПАТ
«Севастопольський морзавод»
зареєстрований в Управлінні та є
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На підприємстві працювали особи, яким
призначена пенсія на пільгових умовах
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлено ставку на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому,
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до приписів пункту 6.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженої постановою
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663 Пенсійний фонд щорічно
в повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій, визначає розмір сум до
відшкодування на поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.2
Інструкції витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах особам, які мають
стаж, що дає право на призначення цих
пенсій на декількох підприємствах,
покриваються цими підприємствами
пропорційно стажу роботи з урахуванням
вимог абзацу третього підпункту 1
пункту 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Так, відшкодуванню підлягають витрати
на виплату та доставку пільгових
пенсій призначених згідно статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до статті 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» особам,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Із матеріалів справи вбачається та
встановлено судами, що ОСОБА_3 (за
списком № 1), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
(за списком №2) працювали на ПАТ
«Севастопольський морзавод» до 1 січня
1992 року, не мали повного пільгового
стажу роботи, пенсію було призначено за
наявним стажем пропорційно, але вони
продовжували працювати далі і набули
повний пільговий стаж після 1 січня 1992
року та вийшли на пенсію не пропорційно
відпрацьованому пільговому стажу, а за
повним пільговим стажем, який набули
після 1 січня 1992 року.

Таким чином, правильними є висновки
судів, що посилання відповідача на те,
що вказані особи набули повний стаж
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці до 1 січня 1992 року і тому набули
право на пільгову пенсію за статтею 100
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» є безпідставними.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди:
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону
(абзац четвертий підпункту 1 пункту 2
розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»).

Згідно з абзацом п'ятим підпункту 1
пункту 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів «в»
-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Отже, правильними є висновки судів, що
витрати на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті на роботах за
списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених Пенсійним
фондом України після 1 січня 2004 року
витрат на виплату і доставку пенсій за
списком №1 не пов'язаний із датою
призначення такої пенсії чи часом
набуття необхідного для цього
пільгового стажу.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують вказаних висновків
судів попередніх інстанцій.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Севастопольський морський завод»
відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 28 листопада 2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
Ю.Й. Рецебуринський

В.І. Бутенко

В.І. Ємельянова