Справа № К/9991/40027/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/40027/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд справи
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради про
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_5, -
представника ОСОБА_4, на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 11
січня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року, -

встановив:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом, у якому
просив визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради
неправомірними і зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату компенсації за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент виплати у розмірі
27210 гривень.

Ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 11
січня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16 червня 2011 року, позов залишено без
розгляду.

У касаційній скарзі
представник позивача, посилаючись на
порушення норм права, просить
скасувати ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 11
січня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року і прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Частиною 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Відповідно до частини 2
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України (у редакції, чинній
на час звернення в суд з вказаним
позовом) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС (1 категорія), мав
ІІІ групу інвалідності, а з 1 березня 2005
року йому було встановлено І групу
інвалідності.

Відповідно до частини 2
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у разі встановлення
інвалідності вищої групи інвалідам
виплачується різниця у компенсаціях.

Згідно довідки Управління
праці та соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради
позивачеві було виплачено різницю з
ІІІ групи на І групу за його заявою від 6
квітня 2005 року в розмірі 189,70 гривень.

Таким чином, оскільки
предметом позову ОСОБА_4 є порушення
Управлінням праці та соціального
захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради його прав,
передбачених статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які мали
місце у 2005 році, а звернувся він за їх
захистом лише 15 листопада 2010 року, не
надавши доказів поважності причин
пропущення передбаченого
процесуальним законом строку
звернення до суду, то суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, обґрунтовано
застосував до спірних правовідносин
наслідки його пропущення, передбачені
статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суди обґрунтовано не
застосували до даних правовідносин
положення статті 268 Цивільного кодексу
України, так як дані правовідносини
регулюються не нормами Цивільного
кодексу України, а нормами
спеціального законодавства. У зв'язку з
цим до таких вимог правила позовної
давності, встановлені главою 19
Цивільного кодексу України, не
застосовуються.

Не підлягають застосуванню
до таких вимог положення статті 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статті 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», оскільки
зазначені приписи встановлюють строки
виплати нарахованих пенсій за минулий
час і не визначають строки призначення
та нарахування пенсій.

Закон України «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку» не встановлює
строку звернення до адміністративного
суду громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
оскільки відповідно до статті 90 цього
Закону всі вимоги згаданого Закону
застосовуються щодо будь-якого
ядерного інциденту, що може статися на
території України, після набрання цим
Законом чинності, тобто починаючи з 21
березня 1995 року.

Відповідно до частини 3
статті 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Згідно частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене
колегія суддів вважає, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення,
оскільки ухвала
Амур-Нижньодніпровського районного
суду міста Дніпропетровська від 11
січня 2011 року та ухвала
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року постановлені з додержанням норм
права, а доводи касаційної скарги
висновок судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, -
представника ОСОБА_4, - залишити без
задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 11 січня 2011 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16 червня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління праці та соціального
захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної у
місті Дніпропетровську ради про
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.