Справа № 524/3022/14-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 524/3022/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
09.04.2014р. по справі № 524/3022/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м.
Кременчука Полтавської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08 квітня 2014 року позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області з позовом до
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області, в якому просив
суд:

- визнати незаконними дії виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука, в частині нарахування та
виплати в 2009 році матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань не в
розмірі середньомісячної заробітної
плати, як визначено в колективному
договорі на 2006-2009 роки, а в розмірі
посадового окладу.

- зобов'язати Виконавчий комітет
Автозаводської районної ради м.
Кременчука нарахувати та виплатити за
2009 рік матеріальну допомогу для
вирішення соціально - побутових питань
в розмірі середньомісячної заробітної
плати, з урахуванням виплаченої в 2009
році суми матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що працював у
відповідача з 24.09.1991 року по 10.10.2011 року.

В 2009 році позивач отримав виплати
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань не в
розмірі середньомісячної заробітної
плати, як визначено в колективному
договорі на 2006-2009 роки, а в розмірі
посадового окладу.

Зазначав, що Конституційний Суд
України в своїх рішеннях від 15.10.2013 року
№ 8-РП/2013 (справа № 1-13/2013) та Х2 9-рп/2013
(справа № 1-18/2013), даючи офіційне
тлумачення ст. 233 КЗпПУ підтвердив (ч. 1
резолютивної частини рішення № 8-рп/2013
(справа № 1-13/2013)), «що у разі порушення
роботодавцем законодавства про оплату
праці не обмежується будь-яким строком
звернення працівника до суду з позовом
про стягнення заробітної плати, яка
йому належить, тобто усіх виплат, на які
працівник має право згідно з умовами
трудового договору і відповідно до
державних гарантій, встановлених
законодавством,..., незалежно від того,
чи було здійснене роботодавцем
нарахування таких виплат».

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 09.04.14 року позов ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії залишено без
розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вказану
ухвалу та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм процесуального
права, що призвело до неправильного, на
його думку, вирішення спору судом
першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні підстави для поновлення
строку звернення до суду за захистом
своїх прав, порушених в 2009 році.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Позивач звернувся до суду не з вимогою
про стягнення грошових коштів
(заробітної плати), а з вимогою вирішити
публічно-правовий спір: визнати
незаконними дії та, зобов'язання
вчинити певні дії.

Відповідно до вимог ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України, строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування строку
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи необхідно
з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення прав позивача відбувалося в
2009 році, а тому позивач мав змогу
звернутись до суду за захистом своїх
прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України,
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску.

Позивачем до суду першої інстанції не
надано доказів поважності пропуску
строку для звернення до
адміністративного суду з позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
поновлення строку звернення до суду за
захистом своїх прав, порушених в 2009
році.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано залишив
позов без розгляду.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції від 09.04.14 р. відповідає
вимогам ст. 159 КАС України, а тому
відсутні підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
09.04.2014р. по справі № 524/3022/14-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.