Справа № 579/443/14-а
Суддя: Сіра Г. І.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/443/14-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі судді -
Сірої Г.І.,

за участі секретаря
Печенової Л.В.,

з участю: позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
Бабело О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кролевець
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в
Кролевецькому районі Сумської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду 24.03.2014 року з
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що він з 30 листопада 2010 року
перебуває на обліку в УПФУ в
Кролевецькому районі, як отримувач
пенсії.

Пенсію йому призначено за вислугу
років відповідно до пункту «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», як працівнику охорони
здоров'я. Розмір пенсії з березня 2013
року становить 5560,20 грн.

З 30 травня 2013 року розпорядженням
голови Сумської ОДА №124-К від 29.05.2013
року його призначено на посаду
директора Комунального закладу
Сумської обласної ради «Сумський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф», про що
він повідомив управління ПФУ в
Кролевецькому районі відповідною
заявою, та звільнено з даної посади 12
листопада 2013 року за згодою сторін.

З 01 липня 2013 року управлінням ПФУ в
Кролевецькому районі йому було
призупинено виплату пенсії мотивуючи
це тим, що посада директора
Комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» не дає право на
пенсію за вислугу років, посилаючись на
ст.7 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»в якій зазначалося, що
пенсії за вислугу років призначаються
при залишенні роботи, яка дає право на
цю пенсію.

Постановою Кролевецького районного
суду Сумської області від 18.11.2013 року по
справі №579/1447/13-а за позовом управління
Пенсійного Фонду України в
Кролевецькому районі Сумської області
суд, дослідивши докази, встановив, що
«висновок управління ПФУ про те, що
ОСОБА_1, починаючи з 30.05.2013 року не мав
права на отримання пенсії за вислугу
років, оскільки працевлаштувався на
роботу за посадою «директор» КЗ
Сумської обласної ради «Сумський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф», яка
дає право на призначення пенсії за
даним видом пенсії - за вислугу років, є
помилковим і суперечить вимогам ст.ст.
2, 3, 7, 51, 52 п. «е» ст.55 Закону №1788- XII».

11 грудня 2013 року Харківським
апеляційним адміністративним було
відкрито апеляційне провадження за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Кролевецькому районі в Сумській на
постанову Кролевецького районного
суду Сумської області від 18.11.2013 року по
справі № 579/1447/13-а, 2-а/579/38/13 за позовом
управління Пенсійного Фонду України в
Кролевецькому районі в Сумській
області до ОСОБА_1, та ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16 січня 2014
року постанову Кролевецького
районного суду Сумської області від
18.11.2013 року залишено без змін.

Таким чином, судом першої інстанції та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що висновок управління ПФУ в
Кролевецькому районі про те, що він,
починаючи з 30.05.2013 року (з моменту
призначення на директором «Сумського
обласного центру екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф»), не
мав права на отримання пенсії за
вислугу років, є помилковим і
суперечить вимогам ст.ст.2, 3, 7, 51, 52 п. «е»
ст. Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788 - XII з послідуючими змінами та
доповненнями.

Незважаючи на його заяву від 19.11.2013р. до
управління Пенсійного Фонду України в
Кролевецькому районі в Сумській
області про відшкодування
невиплаченої пенсії, йому було надано
відповідь, в якій зазначалось, що
пенсію буде поновлено з дня, що слідує
за днем звільнення з роботи, що не
відповідало рішенням першої та
апеляційної інстанцій. Отже загалом,
йому було не виплачено пенсії на
загальну суму 24 465,60 грн. без урахування
інфляції, чим порушили його право на
отримання пенсії за наступні місяці:

- липень - 5 560,20 грн.;

- серпень - 5 560,20 грн.;

- вересень - 5 560,20 грн.;

- жовтень - 5 560,20 грн.;

- листопад - 2 224,80 грн., які просить
стягнути з відповідача.

У зв'язку із неправомірними і
непрофесійними діями, зловживаннями
службовими обов'язками працівників
пенсійного фонду, він зазнав значної
моральної і соціальної шкоди, що
виразилося в емоційних, фізичних та
душевних стражданнях та довготривалої
хвороби і фінансових витрат на
лікування. Внаслідок протиправних дій
порушено його права як громадянина на
матеріальний соціальний захист, як
ветерана праці. Внаслідок протиправної
поведінки відповідача він на деякий
час був позбавлений можливості
реалізувати свої уподобання та
потреби, як звичайна людина, яка веде
досить активний спосіб життя. У зв'язку
з цією ситуацією, я відчув себе
ошуканим і пригніченим, що негативно
позначилося на моєму психологічному
стані і змусило мене сильно нервувати.
Разом з тим, ці протиправні дії
відповідача спричинили порушення його
звичного життєвого укладу, і тому у
нього виникла необхідність примусово
відстоювати свої права у судовому
порядку, витрачати на це свій вільний
час.

Відшкодування заподіяної йому
моральної, психологічної, фізичної
шкоди та матеріальних збитків він
визначає у сумі 10 000 гривень, які також
просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1,
підтримавши уточнені 14 квітня 2014 року
(а. с.30) свої позовні вимоги, пояснив, що
управління ПФУ в Кролевецькому районі,
з липня 2013 року до 12 листопада 2013 року
не виплачувало йому призначену пенсію
за вислугу років, як працівнику охорони
здоров'я, оскільки вважало, що посада,
яку він на той час займав, не давала
йому права на отримання пенсії за
вислугу років. Окрім цього, УПФУ в
Кролевецькому районі зверталось до
суду з позовом про стягнення з нього
надміру виплаченої пенсії за червень
2013 року. Постановою Кролевецького
районного суду від 18.11.2013 року у позові
було відмовлено, оскільки посада
директора обласного центру екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф не дає права на призначення
пенсії за вислугу років, як працівнику
охорони здоров'я. Тому суд визнав
помилковим і таким, що суперечить
положенням Закону України «Про
пенсійне забезпечення» висновок УПФУ в
Кролевецькому районі про те, що він,
починаючи з 30.05.2013 року, не мав права на
отримання пенсії за вислугу років у
зв'язку з працевлаштуванням на посаду
директора Комунального закладу
Сумської обласної ради «Сумський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф».
Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2014 року,
яка була отримана ним 12.03.2014 року,
постанова Кролевецького районного
суду від 18.11.2013 року у цій справі
залишена без змін. Тобто, зазначеними
рішеннями судів було повністю
підтверджено незаконність дій УПФУ в
Кролевецькому районі щодо припинення
виплати йому пенсії.

Дії відповідача після припинення
пенсії він не оскаржував в суді,
оскільки вважав, що розгляд справи за
їх позовом до нього вирішить питання
законності їх дій. У листопаді 2013 року
він звільнився з роботи і звернувся до
УПФУ в Кролевецькому районі з питання
поновлення йому виплати пенсії та
виплату пенсії за період з липня 2013
року до листопада 2013 року. Виплату
пенсії йому поновили з часу звільнення,
але за час призупинення пенсії не
сплатили. На той час рішення
Кролевецького районного суду від 18.11.2013
року ще не набрало законної сили.

Вважає, що основним доказом порушення
його права на пенсійне забезпечення та
незаконності дій УПФУ в Кролевецькому
районі є постанова Кролевецького
районного суду від 18.11.2013 року.
Зазначеною постановою було
встановлено обставини припинення йому
виплати пенсії за вислугу років та
порушення в зв'язку з цим положень
законодавства про пенсійне
забезпечення УПФУ в Кролевецькому
районі. Виходячи з положень ч.1 ст.72 КАС
України, зазначені обставини не
підлягають доказуванню. Тому він
вважає, що на сьогодні достатньо
підстав для того, щоб визнати дії
відповідача щодо припинення йому
виплати пенсії незаконними.

Також він вважає, що ним з поважної
причини було пропущено строк звернення
з позовом до суду, визначений ст.99 КАС
України, оскільки тривав судовий
розгляд вимог УПФУ в Кролевецькому
районі, які випливали безпосередньо з
дій щодо припинення виплати йому
пенсії. Отримавши 12.03.2014 року рішення
апеляційної інстанції у цій справі, він
зрозумів, що УПФУ дійсно вчинило
відносно нього незаконні дії,
припинивши виплату пенсії, і тому
вирішив звернутись до суду з позовом та
відновити своє порушене право. Вважає,
що суд може поновити йому строк
звернення з адміністративним позовом
до суду, як такий, що пропущений ним з
поважних причин.

На підставі викладеного, уточнивши
спосіб відновлення порушеного права,
позивач просить суд:

-поновити строк звернення до суду з
позовом про оскарження дій УПФУ в
Кролевецькому районі;

- визнати неправомірними дії
управління Пенсійного Фонду України в
Кролевецькому районі Сумської області
щодо припинення йому виплати
призначеної пенсії за вислугу років з 01
липня 2013 року до 12 листопада 2013 року та
зобов'язати нарахувати та виплатити
йому недоплачену пенсію за цей період;

- судові витрати по справі залишити за
ним.

В частині вимог про відшкодування
моральної шкоди позивач позов не
підтримав.

Представник позивача підтримала
уточнені ним позовні вимоги.

Представник відповідача - УПФУ в
Кролевецькому районі Бабело О.В.
заперечує щодо задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, посилаючись на наступне:

По-перше, позивач пропустив строк
звернення до адміністративного суду,
який встановлений ч. 4 ст. 99 КАС України.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду встановлено місячний строк, який
обчислюється з дня, коли позивач
дізнався про рішення суб'єкта владних
повноважень за результатами розгляду
його скарги на рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

Листами управління ПФУ в Кролевецькому
районі від 18.07.2013р. № 3193/03-52, від 25.07.2013р.
№ 3297/03-52 було повідомлено позивача про
те, що йому з 01.07.2013р. зупинено виплату
пенсії за вислугу років, у зв'язку з
призначенням на посаду директора
комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф». Крім того, в липні
місяці 2013 року ОСОБА_1 звертався до
Управління з листом про надання
пояснень про причини зупинення виплати
йому пенсії. Управлінням ПФУ в
Кролевецькому районі на звернення
позивача була надана відповідь від
29.07.2013р. № 21/Р (копії звернення ОСОБА_1,
відповіді Управління та поштової
квитанції додаються). Таким чином, якщо
позивач вважав, що дії Управління в
частині зупинення виплати йому пенсії
є неправомірними, то мав можливість
звернутися до суду, починаючи з серпня
місяця 2013 року. Натомість, ОСОБА_1
звернувся до Кролевецького районного
суду 24.03.2014 року, тобто після закінчення
строку для звернення до
адміністративного суду.

По-друге, посилання позивача на
тривання судового процесу, пов'язаного
з розглядом адміністративного позову
управління ПФУ в Кролевецькому районі
до ОСОБА_1 про стягнення надміру
виплачених сум пенсій, як на поважність
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду, є
безпідставним, оскільки, в даному
випадку Управління зверталося до
адміністративного суду із своєю
позовною вимогою до ОСОБА_1, і результат
розгляду якої, як судом першої так і
апеляційної інстанцій, ніяким чином не
міг впливати на можливість позивача
звернутися до суду в межах строку,
встановленого для звернення до
адміністративного суду.

Зважаючи на те, що позивач не надав
жодних доказів поважності причин
пропуску зазначеного строку, то
підстави для поновлення строку
звернення до адміністративного суду
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України
пропущення строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин є підставою для залишення
адміністративного позову без розгляду.

По-третє, ОСОБА_1 з 30.11.2010 року
управлінням ПФУ Кролевецькому районі
призначено пенсію за вислугу років
відповідно п. «е» ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» як
працівнику охорони здоров'я.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на
пенсію.

З 30.05.2013 року по 12.11.2013 року ОСОБА_1
працював на посаді директора
комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф».

У разі зарахування після призначення
пенсії за вислугу років на роботу, яка
дає право на цей вид пенсії, виплата
пенсії припиняється і поновлюється з
дня, що слідує за днем звільнення з
роботи (п.11 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. №22-1).

Пенсійний фонд України вважає, що,
працюючи на посаді директора обласного
центру екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф, особа не має права
на виплату пенсії за вислугу років,
призначеної відповідно до п. «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (копія листа Пенсійного
фонду України від 13.11.2013р. № 30584/02-20
додається).

19 листопада 2013 року позивачем до
управління ПФУ в Кролевецькому районі
було подано заяву про поновлення
виплати пенсії за вислугу років та
додано копію трудової книжки, останній
запис якої свідчить про те, що 12.11.2013р.
ОСОБА_1 звільнений з посади директора
комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф». Таким чином,
виплата пенсії позивачу поновлена з
13.11.2013 року, тобто з дня, що слідує за
днем звільнення.

Що стосується посилань позивача у
своєму адміністративному позові на
постанову Кролевецького районного
суду від 18.11.2013р. у справі № 579/1447/13-а та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2014р. в
цій же справі, то предметом позову, який
розглядався Кролевецьким районним
судом в межах справи № 579/1447/13-а, була
матеріально-правова вимога управління
ПФУ в Кролевецькому районі до ОСОБА_1
про стягнення певної грошової суми за
конкретно визначений період у часі, а
саме, стягнення надміру виплачених сум
пенсій у розмірі 5902,53 грн. з 30.05.2013р. по
30.06.2013р., у задоволенні яких відмовлено
управлінню ПФУ в Кролевецькому районі.

Таким чином, за процесуально-правовою
ознакою позов Управління ПФУ в
Кролевецькому районі до ОСОБА_1 є
позовом про присудження (стягнення),
кінцевою метою якого для позивача було
повернення певної грошової суми
відповідачем.

Отже, вищезазначені судові акти не
зобов'язували управління ПФУ в
Кролевецькому районі на вчинення
якихось дій щодо виплати в майбутньому
пенсії ОСОБА_1

На підставі викладеного, УПФУ в
Кролевецькому району просить
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову
до управління Пенсійного фонду України
в Кролевецькому районі про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити певні дії за безпідставністю
позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1,
представника позивача - адвоката
ОСОБА_2, представника відповідача - УПФУ
в Кролевецькому районі Бабело О.В.,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

На підставі п. «е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» позивачу
ОСОБА_1, як працівнику охорони здоров'я -
лікарю, на законних підставах з 30
листопада 2010 року було призначено
пенсію за вислугу років.

Згідно розпорядження голови Сумської
ОДА №124-К від 29.05.2013 року та наказу
начальника управління охорони здоров'я
Сумської ОДА №30-К від 30.05.2013 року ОСОБА_1
призначено на посаду директора
комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф» (а.с.10), про що він
повідомив управління ПФУ в
Кролевецькому районі відповідною
заявою від 25.06.2013 року (а.с.40).

У зв'язку з цим, УПФУ в Кролевецькому
районі у своєму листі №3193/03-52 від
18.07.2013р. (а.с.42) посилаючись на ст.7 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
п.2 Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909,
пункту 1.3 Переліку закладів охорони
здоров'я, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 28.10.2002 року № 385, пункту 1 «Керівники
закладів охорони здоров'я та їх
заступники» Переліку лікарських посад
у закладах охорони здоров'я повідомило
ОСОБА_1 про призупинення до з'ясування
обставин виплату пенсії за вислугу
років з 01.07.2013 року. Також своїм листом
№3297/03-52 від 25.07.2013 року (а.с.43) УПФУ в
Кролевецькому районі повідомляло
ОСОБА_1 про необхідність повернення в
добровільному порядку надміру
виплаченої пенсії за період з 30.05.2013
року по 30.06.2013 року в сумі 5902,53 грн.

Не погоджуючись з припиненням виплати
пенсії за вислугу років з червня місяця
2013 року, ОСОБА_1 звернувся з заявою до
УПФУ в Кролевецькому районі про
обґрунтування їхніх дій (а.с.44), в якій
пояснював, що розпорядженням голови
Сумської обласної державної
адміністрації він був призначений на
посаду директора комунального закладу
Сумської обласної ради «Сумський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф».

Згідно Статуту, керівництво Центром
здійснює директор, який призначається
на посаду розпорядженням Голови
Сумської обласної державної
адміністрації. Кваліфікаційні вимоги
до особи, яка може обіймати посаду
директора та посадова інструкція не
затверджувалася, тобто Контракт,
Статут та штатний розпис являються
основними документами, що накладають
на директора обов'язки та забезпечують
його права.

Згідно Статуту, керівник Центру
здійснює оперативне керівництво,
адміністративну діяльність та несе
особисту відповідальність за
фінансово-господарську діяльність
установи. Згідно контракту, укладеному
між Управлінням охорони здоров'я
Сумської ОДА та ним, ОСОБА_1, керівник
зобов'язаний виконувати ряд функцій,
серед яких не зазначено лікарську
практику. При цьому Штатний розпис
установи передбачає, що керівництво
Центром здійснює апарат управління, до
якого включено ряд не медичних посад,
серед яких є посада директора та
заступника директора з економічних
питань.

Таким чином, як пояснював ОСОБА_1 в
даній заяві, посада директора центру не
являється лікарською посадою, так як
прямі обов'язки директора ніяким чином
не пов'язані з медичною практикою.

Управлінням ПФУ в Кролевецькому районі
на звернення позивача була надана
відповідь від 29.07.2013р. № 21/Р (а.с.45), в
якій зазначено, що Статут комунального
закладу Сумської обласної ради
«Сумський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф», контракт від 29 травня 2013
року з директором даного закладу, які
долучені до звернення передбачають, що
на керівника закладу покладено
обов'язки з організації і управління
закладом охорони здоров'я, що також
підтверджується штатним розписом.

Тобто, УПФУ в Кролевецькому районі,
посилаючись на те, що Переліком
закладів охорони здоров'я,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 28.10.2002 року
№ 385, передбачений як заклад охорони
здоров'я - обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф, а Переліком лікарських
посад у закладах охорони здоров'я -
посада директора, прийшов до висновку,
що посада директора комунального
закладу Сумської обласної ради
«Сумський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф», є посадою лікаря, а тому
особа, яка працює на даній посаді не має
права на виплату пенсії за вислугу
років, призначеної відповідно до п. «е»
ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», що вбачається з
відповіді на лист Кролевецького
районного суду від 13.11.2013 року по справі
№579/1447/13-а (а.с.47).

Така ж позиція і в Головного управління
Пенсійного фонду України в Сумській
області, які на запит Кролевецького
районного суду від 16.05.2014 року
повідомили, що ОСОБА_1 23.07.2013 року та
26.07.2013 року особисто звертався до
Управління з питання продовження
виплати пенсії за вислугу років під час
роботи на посаді директора
комунального закладу Сумської
обласної ради «Сумський обласний центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф». Заявнику були
надані роз'яснення про те, що
відповідно до п.11 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. №22-1, пенсії за
вислугу років призначаються у разі
звільнення з роботи, що дає право на
такий вид пенсії. У разі зарахування на
таку роботу після призначення пенсії,
виплата пенсії припиняється і
поновлюється з дня, що слідує за днем
звільнення з роботи. Тому відповідно до
Переліку закладів охорони здоров'я,
Переліку лікарських посад у закладах
охорони здоров'я, які затверджені
постановою КМУ 28.10.2002 №385 обласний
центр екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф належить до
закладів охорони здоров'я, а посада
директора - до посад лікарів у закладах
охорони здоров'я. Тому ГУПФУ в Сумській
області вважає, що ОСОБА_1 права на
виплату пенсії за вислугу років не має
(а.с.64).

Постановою Кролевецького районного
суду від 18.11.2013р. у справі № 579/1447/13-а,
2-а/579/38/13 за позовом УПФУ в
Кролевецькому районі до ОСОБА_1 про
стягнення надміру виплачених сум
пенсій в розмірі 5902,53 грн. (а.с.9-11)
позивачу було відмовлено в задоволенні
позову за безпідставністю позовних
вимог. Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2014р. апеляційну скаргу УПФУ в
Кролевецькому районі залишено без
задоволення, а постанову Кролевецького
районного суду від 18.11.2013р. у справі №
579/1447/13-а залишено без змін (а.с.6-8).

Даними судовими рішеннями було
встановлено, що висновок управління
ПФУ про те, що ОСОБА_1, починаючи з 30.05.2013
року не мав права на отримання пенсії
за вислугу років, оскільки
працевлаштувався на роботу за посадою
«директор» КЗ Сумської обласної ради
«Сумський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф», яка дає право на
призначення пенсії за даним видом
пенсії - за вислугу років, є помилковим
і суперечить ст.ст.2, 3, 7, 51, 52, п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Згідно положень ч.1 ст.72
КАС України, зазначені обставини не
підлягають доказуванню.

Після звільнення з роботи, 19.11.2013 року,
ОСОБА_1 звернувся з заявою до УПФУ в
Кролевецькому районі (а.с.48) і, як
вбачається з розпорядження 187697 від
26.11.2013 року (а.с.49), відповідачем було
поновлено виплату пенсії позивачу за
вислугу років з 13.11.2013 року.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що позивачем та його
представником доведена незаконність
припинення з 01.07.2013 року виплати ОСОБА_1
пенсії за вислугою років як медичному
працівнику, тому розпорядження
відповідача 187697 від 18.07.2013 року (а.с.41)
про припинення виплати пенсії позивачу
за вислугу років повинно бути
скасовано.

Представник відповідача посилається
на пропуск позивачем строку звернення
до суду, передбаченого ч.4 ст.99 КАС
України, оскільки листами управління
ПФУ в Кролевецькому районі від 18.07.2013р.
№ 3193/03-52(а.с.42), від 25.07.2013р. № 3297/03-52(а.с.43),
від 29.07.2013р. №21/Р (а.с.45) повідомляло
позивача про те, що йому з 01.07.2013р.
зупинено виплату пенсії за вислугу
років, у зв'язку з призначенням на
посаду директора комунального закладу
Сумської обласної ради «Сумський
обласний центр екстреної медичної
допомоги та медицини катастроф», тобто
факт відмови у поновленні пенсії за
вислугу років був відомий позивачу
після отримання даної кореспонденції.

З такими твердженнями погодитися не
можна, оскільки, як вбачається з
квитанції №8913 УДППЗ «Укрпошта» (а.с.46),
наданої відповідачем, поштова
кореспонденція з повідомленням про
припинення виплати пенсії за вислугу
років ОСОБА_1 була направлена 01.08.2013
року за адресою проживання позивача -
м.Кролевець. Як пояснив позивач
протягом серпня місяця 2013 року він
знаходився на роботі в комунальному
закладі Сумської обласної ради
«Сумський обласний центр екстреної
медичної допомоги та медицини
катастроф» м.Суми (а.с.69-70), а тому
отримав вищезазначену кореспонденцію
лише в кінці серпня 2013 року. 11 вересня
2013 року було вже відкрито провадження у
справі за позовом УПФУ в Кролевецькому
районі до нього, ОСОБА_1, про стягнення
надміру виплачених сум пенсій в
розмірі 5902,53 грн. Оскільки в судових
засіданнях досліджувалось питання, чи
мав він, ОСОБА_1, з 30.05.2013 року право на
отримання пенсії за вислугу років, він
був впевнений, що це є предметом позову
та вважав, що після кінцевого рішення
суду УПФУ в Кролевецькому районі
самостійно поновить йому виплату
пенсії за вислугу років. Постанова
Кролевецького районного суду від
18.11.2013р. у справі №579/1447/13-а
оскаржувалась в апеляційному порядку
та рішення апеляційної інстанції від
16.01.2014 року він отримав лише 12 березня
2014 року (а.с.32). Отримавши рішення
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2014р., як
пояснив ОСОБА_1, він зрозумів, що УПФУ
дійсно вчинило відносно нього
незаконні дії, припинивши виплату
пенсії і тому вирішив звернутись до
суду з позовом та відновити своє
порушене право.

За таких обставин, на думку суду, є
підстави визнати причини пропуску
позивачем строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
ч.4 ст.99 КАС України, поважними, і
поновити пропущений ним строк для
звернення до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень у
спосіб, що передбачений Конституцією і
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що УПФУ в Кролевецькому районі,
прийнявши рішення про припинення
виплати пенсії позивачу за вислугу
років як медичному працівнику з 01.07.2013
року, неправильно застосували
положення ст.7 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», оскільки вимоги
зазначеної норми про залишення роботи
при призначенні пенсії за вислугу
років стосуються лише тих посад і
робіт, що визначені у Переліку,
затвердженому постановою КМУ від 04.11.1993
року № 909, наказу МОЗ України №385 від
28.10.2002 року, про що зазначено і в
постанові Кролевецького райсуду від
18.11.2013 року, яка набрала законної сили.

За таких обставин, вимоги позивача щодо
визнання неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Кролевецькому районі Сумської області
по припиненню виплати призначеної
ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01
липня 2013 року по 12 листопада 2013 року та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Кролевецькому районі
Сумської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років за період з 01 липня 2013 року по 12
листопада 2013 року слід задовольнити.

За клопотанням позивача суд залишає
судові витрати за ним.

Відповідно до ст.ст.2, 3, 7, 51, 52, п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», керуючись ст.ст.6; 8; 11, 17,
86, 99, 102, 138, 143, 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

поновити ОСОБА_1 строк для звернення до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Кролевецькому районі Сумської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Кролевецькому районі Сумської області
по припиненню виплати призначеної
ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 30
травня 2013 року по 12 листопада 2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України у Кролевецькому районі
Сумської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу
років за період з 30 травня 2013 року по 12
листопада 2013 року.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Кролевецький районний суд Сумської
області протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Г. І. Сіра