Справа № 807/39/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2014 року м. Ужгород№ 807/39/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.

при секретарі - Химинець В.В.,

за участю:

позивача: ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн" -
представник в судове засідання не
з'явився,

відповідача: Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Закарпатській області - представник
Рижиков А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
про визнання незаконними дій, визнання
протиправними та скасування наказу,
постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України 13 травня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 19
травня 2014 року.

ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн" звернулося до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області, яким просить
визнати протиправною та скасувати
постанову від 22.11.2013 року № 45 про
накладення штрафних санкцій, визнати
протиправним та скасувати наказ № 130
від 06.11.2013 року та визнати незаконними
дії щодо проведення перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
проведено перевірку характеристик
продукції, що реалізується об'єктом
торгівлі ТзОВ "САВ-Дістрибюшн" у
магазині "Фокстрот" з порушеннями вимог
діючого законодавства, зокрема,
виходячи з підстав її проведення
(депутатське звернення) - фактичний
предмет перевірки не відповідає
поставленим у зверненні питанням, в
зв'язку з чим всі дії при її проведенні
та наказ на проведення перевірки є
протиправними, та незаконною є
постанова про накладення штрафних
санкцій, оскільки ТзОВ "САВ-Дістибьюшн"
є лише розповсюджувачем продукції та
не вводило продукцію в обіг, тобто,
фінансові санкції до позивача
застосовуватись не можуть.

В судові засідання представник
позивача не з'явився, подав до суду
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника позивача
через неможливість його бути присутнім
у судовому засіданні. Позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог з мотивів викладених в письмових
запереченнях та просив суд відмовити в
задоволені адміністративного позову,
посилаючись як на правомірність
проведення перевірки (наявність
підстав для проведення перевірки,
дотримання процедури її проведення,
наявність та надання суб'єкту
господарювання необхідних розпорядчих
документів для її проведення), так і на
правомірність винесення постанови
(встановлення порушення - відсутності
Національного знаку відповідності,
застосування санкцій за виявлене
порушення в порядку та у розмірі, що
встановлений законодавством), в зв'язку
з чим відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи та
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 07 листопада 2013
року Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
проведено перевірку дотримання ТзОВ
"САВ-Дістрибюшн" характеристик
продукції відповідно до Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" у
магазині "Фокстрот" за адресою:
Закарпатська область, м. Ужгород, вул.
Перемоги, буд. 28.

Відповідно до Акту перевірки
характеристик продукції від 07
листопада 2013 року № 0000087 підставою для
здійснення перевірки є наказ від 06.11.2013
року № 130 та направлення від 07.11.2013 року
№ 111.

Вході перевірки встановлено, що на
електрообладнанні та/або табличці х її
технічними даними був відсутній
Національний знак відповідності (п. 6, 8,
9, 10 акту перевірки від 07.11.2013 року №
0000087) та на електрообладнанні яке
зазначено а п. 8 акту перевірки був
відсутній Національний знак
відповідності та відсутня інформація
про найменування та адресу
уповноваженого представника в України
чи імпортера.

Постановою про накладення штрафних
санкцій від 22.11.2013 року № 45 ТзОВ
"САВ-Дістрибюшн" застосовано санкції
передбачені п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" у
вигляді штрафу в розмірі 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян у сумі 4250,00 грн. (а.с. 8-9).

Позивач - ТзОВ "САВ-Дістрибюшн" не
погодившись з вищевказаною постановою
звернувся до Закарпатського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, яким просить
визнати протиправною та скасувати
постанову від 22.11.2013 року № 45 про
накладення штрафних санкцій, визнати
протиправним та скасувати наказ № 130
від 06.11.2013 року та визнати незаконними
дії щодо проведення перевірки.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до "Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів" затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№ 465/2011 Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Основними завданнями
Держспоживінспекції України є:
реалізація державної політики у
сферах: а) державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів і рекламу в цій сфері;
б) державного ринкового нагляду; в)
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

У відповідності до Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі затверджене Наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України 09.11.2011 року № 206
передбачено, що територіальними
органами Державної інспекції України з
питань захисту прав споживачів є
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі.

Підпунктом 6.1 п. 6 Положення № 206,
передбачено, що Інспекції мають право
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг та здійснювати державний
ринковий нагляд у межах сфери
відповідальності відповідно до
повноважень, визначених Законами
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції", "Про
загальну безпечність нехарчової
продукції", "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V,
підставами для здійснення
позапланових заходів є звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Частиною 5 ст. 17 Закону України "Про
статус народного депутата України" від
17 листопада 1992 року № 2790-XII передбачено,
що народний депутат як представник
державної влади у разі порушення прав,
свобод і інтересів людини та
громадянина, що охороняються законом,
та інших порушень законності має право
на місці вимагати негайного припинення
порушення або звертатися з вимогою до
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових осіб, керівників
підприємств, установ та організацій
припинити такі порушення. У разі
порушення законності народний депутат
може звернутися з депутатським
зверненням до відповідних посадових
осіб правоохоронних органів чи органів
виконавчої влади, що здійснюють
державний контроль у відповідній
галузі.

З матеріалів справи слідує, що народний
депутат України Бойко В.Б. звернувся до
Генерального прокурора України Пшонки
В.П. з депутатським зверненням від 11
жовтня 2013 року № 216-к, яким просив вжити
заходів прокурорського реагування для
припинення порушень прав споживачів та
здійснення перевірки торгівельної
мережі магазинів побутової техніки
"Фокстрот" на факт продажу
контрафактної продукції та товари які
не сертифіковані (заборонені для
продажу) в Україні.

Статтею 7 Закону № 877-V для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки.

06 листопада 2013 року
Держспоживінспекцією України на
підставі листа Генеральної
прокуратури України та депутатського
звернення народного депутата України
Бойка В.Б. видано наказ № 130 "Про
проведення позапланових заходів на
предмет дотримання вимог
законодавства у сфері здійснення
державного ринкового нагляду"
відповідно до якого направлено
головного спеціаліста сектору
ринкового нагляду Андрієнко О.О. та
провідного спеціаліста сектору
ринкового нагляду Саприкіній Л.М. на
проведення позапланової перевірки
ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн" (з переліком
об'єктів перевірки, в тому числі, за
адресою: Закарпатська область, м.
Ужгород, вул. Перемоги, буд. 28) (а.с. 12).

07 листопада 2013 року
Держспоживінспекцією у Закарпатській
області видано направлення за № 111 на
проведення перевірки, яким доручено
головному спеціалісту Андрієнко О.О. та
провідному спеціалісту Саприкіній Л.М.
здійснити позапланову перевірку
характеристик продукції суб'єкта
господарювання ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн"
за адресою Закарпатська область, м.
Ужгород, вул. Перемоги, буд. 28 з питань
перевірки характеристик продукції
обладнання електричне та електронне,
електропобутова техніка (а.с. 86).
Результати даної перевірки викладені в
акті перевірки характеристик
продукції від 07.11.2013 року № 0000087 (а.с.
26-32).

11 листопада 2013 року відповідачем
винесено проект рішення про вжиття
обмежувальних(корегувальних) заходів (
а.с. 24) із строком виконання до 29
листопад 2013 року, відповідно до ст. 22, 28,
29, 30,31,32 "Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" та
статті 12 Закону "Про загальну
безпечність нехарчової продукції".

20 листопада 2013 року у відповідності до
п.п.12,13 статті 33 Закону "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" позивачем подано
заперечення та пояснення ( а.с. 20-22).

22 листопада 2013 року Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області винесено
Рішення № 50 про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 22 листопада
2013 року із строком виконання до 29
листопада 2013 року ( а.с. 17-19).

29 листопада 2013 року Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області винесено
Рішення № 50 про обмеження надання
продукції на ринку шляхом приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами від 22 листопада
2013 року № 50 ( а.с. 15-16)

Зокрема уданих заперечення позивач
зазначає, що що під час огляду
продукції, працівниками Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Закарпатській області не були помічені
національні знаки відповідності, які
нанесені на упаковки від цієї
продукції ( а.с.21). Відтак, викладені, у
документах твердження не відповідають
дійсності. Маркування Національним
знаком відповідності було наявне та
містилось на упаковці вищевказаних
товарів та /чи супровідній
документації, що підтверджується
фотознімками.

В судовому засіданні встановлено, що
підставою для проведення перевірки
було депутатське звернення народного
депутата України Бойко В.Б. від 11.10.2013
року № 216-к, лист Генеральної
прокуратури України від 21.10.2013 року №
07/1/3-16314-13 та за згодою
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
року № 5090-2-7/6 на проведення перевірки,
Інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Закарпатській області
було проведено позапланову перевірку
характеристик продукції у магазині
"Фокстрот" ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн".
Відтак, Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Закарпатській
області були наявні підстави для
прийняття оскаржуваного наказу від 06
листопада 2013 року за № 130 "Про
проведення позапланових заходів на
предмет дотримання вимог
законодавства у сфері здійснення
державного ринкового нагляду".

Беручи до уваги вищевикладене, суд
критично оцінює доводи позовича щодо
відсутності у Держспоживінспекції у
Закарпатській області законодавчо
визначених підстав для проведення
позапланової перевірки з питань,
визначених як предмет перевірки у
складеному акті та констатує, що
суб'єкт (діяльність якого підлягає
перевірці) має право не допустити
перевіряючи проведення перевірки, якщо
на його думку порушено порядок її
призначення та/або проведення. У разі
коли суб'єкт, діяльність якого підлягає
перевірці, не скористався даним правом
і перевірка була проведена, останній
має право оскаржити рішення, прийняте
за результатами перевірки.

Судом також, відхиляються доводи
позивача, щодо того, що під час
проведення перевірки фахівці
контролюючого органу повинні були
дослідити лише дані щодо ймовірних
фактів продажу позивачем
контрафактної продукції та товарів
(згідно депутатського звернення), а не
характеристик продукції, що
реалізується, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" державний нагляд (контроль)
здійснюється за принципами
пріоритетності безпеки у питаннях
життя і здоров'я людини, функціонування
і розвитку суспільства, середовища
проживання і життєдіяльності перед
будь-якими іншими інтересами і цілями у
сфері господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" , державний
ринковий нагляд - діяльність органів
ринкового нагляду з метою забезпечення
відповідності продукції встановленим
вимогам, а також забезпечення
відсутності загроз суспільним
інтересам.

Статтею 23 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" передбачено, що під час
перевірок характеристик продукції
проводяться документальні перевірки, у
разі необхідності - обстеження зразків
продукції, а за наявності підстав
вважати, що продукція є небезпечною,
становить ризик та/або не відповідає
встановленим вимогам, - відбір та
експертиза (випробування) зразків
продукції.

Актом перевірки характеристик
продукції від 07 листопада 2013 року за
№ 0000087 встановлено наступні порушення:
на електрообладнанні та/або табличці з
її технічними даними відсутній
Національний знак відповідності (п. 6, 8,
9, 10, додатку до акту перевірки), про що
суд вважає зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" що під час
проведення органами ринкового нагляду
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів в першу чергу,
об'єктами перевірки є наявність на
продукції Національного знака
відповідності (у тому числі
ідентифікаційного коду призначеного
органу з оцінки відповідності), якщо
його нанесення на продукцію
передбачено технічним регламентом на
відповідний вид продукції, та
додержання правил застосування і
нанесення Національного знака
відповідності.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599 "Про
затвердження опису та правил
застосування національного знака
відповідності" встановлено, що
національний знак відповідності має
форму незамкненого з правого боку
основного кола, усередині якого
вміщено стилізоване зображення
трилисника.

Відповідно до Правил застосування
національного знаку відповідності -
національний знак відповідності
засвідчує відповідність позначеної
ним продукції вимогам технічних
регламентів, які поширюються на неї.
Знак відповідності наноситься тільки
на ті види продукції, опис яких
міститься в технічних регламентах. При
цьому нанесення знака відповідності є
обов'язковим. У разі підтвердження
відповідності продукції, призначеним
органом з оцінки відповідності поряд
із знаком відповідності наноситься
ідентифікаційний номер цього органу
згідно з державним реєстром таких
органів.

Знак відповідності наноситься на
продукцію безпосередньо її
виробниками, якщо інше не передбачено
відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься на виріб
та/або на етикетку, тару, пакування,
експлуатаційну та товаросупровідну
документацію тощо, якщо інше не
передбачено відповідним технічним
регламентом. Місце та спосіб нанесення
(друкування, наклеювання, гравірування,
травлення, штампування, лиття
тощо) знака відповідності
визначається виробником продукції.

Дозволяється використовувати
зображення знака відповідності у
рекламі позначеної ним продукції.
Технічними регламентами можуть
встановлюватися особливості
застосування знака відповідності.

Позивач у позові відмічає, що висновки
відповідача, щодо відсутності на
продукції маркування національним
знаком відповідності хибні. Маркування
містилось на упаковці чи супровідній
документації від цієї продукції.
Підтверджуючі документи надавались
відповідачу.

Проте, суд вважає за необхідне
зазначити, що дане твердження позивача
спростовується вимогами пункту 19
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 785 від 29.07.2009 року "Про затвердження
Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання", за яким визначено, що
національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599, а у разі
коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
конструкцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Позивач не довів перед судом
неможливість або невиправдане
нанесення на апаратуру або на табличку
з її технічними даними

Так, відповідальність суб'єкта
господарювання регулюється ст. 44
Закону 2735, при цьому нормами цієї
статті передбачено відповідальність
як відносно осіб, які ввели продукцію в
обіг або вважаються таким, що ввели її в
обіг (ч. 2 цієї статті), так і стосовно
розповсюджувачі продукції (ч. 3 цієї
статті), при цьому, під терміном
"введення в обіг продукції" слід
розуміти будь-яке постачання продукції
для її розповсюдження, споживання
(використання) на ринку України. Отже,
даний термін розповсюджується на
суб'єкта господарювання, який виконує
роботи або надає послуги на ринку
України або який не підтвердив
походження товару.

Відповідно до Постанови
Держспоживінспекції України у
Закарпатській області "Про накладення
штрафних санкцій" від 22.11.2013 року № 45
ТзОВ "САВ-Дистрібьюшн" порушено п. 1 ч. 3
ст. 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" (а.с. 8-9).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 44 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" передбачено, що
розповсюдження продукції без
декларації про відповідність, якщо
згідно з технічним регламентом
продукція при її розповсюдженні має
супроводжуватися такою декларацією, - у
розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від двохсот до трьохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові та
службові особи зобов"язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно ст. 86 КАСУ
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням , що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об"єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З врахуванням норм вищенаведеної
статті 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції", а також у відповідності до
вищезазначеної статті КАС України,
Держспоживінспекцією у Закарпатській
області доведено правомірність дій
щодо проведення перевірки,
правомірність наказу про її
проведення від 06 листопада 2013 року
за № 130 та правомірність та
правильність оскарженої постанови про
накладення штрафних санкцій від 22.11.2013
року за № 45, вимоги адміністративного
позову ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн" не
відповідають вимогам закону та
фактичним обставинам справи, що
підтверджується належними та
допустимими доказами, у зв'язку з чим,
суд приходить до переконливого
висновку що в даному випадку у
задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Згідно ст. 94 КАС України та у
відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
підлягає стягненню з позивача до
Державного бюджету України та слід
стягнути з ТзОВ "САВ-Дістрибьюшн", з
врахуванням ставки збору (встановленої
пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього Закону) та суми
сплаченого позивачем при зверненні до
суду судового збору (згідно квитанцій
від 16.12.2013 року № 473 на суму 183,00 грн. та №
475 від 16.12.2013 року на суму 148,00 грн.), на
користь Державного бюджету України
судовий збір у сумі 1496,00 грн.

Керуючись ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-Дістрибьюшн" до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Закарпатській області про визнання
незаконними дій, визнання протиправним
та скасування Наказу на проведення
перевірки № 130 від 06.11.2013 року та
Постанови про накладення штрафних
санкцій № 47 від 26.11.2013 року - відмовити
повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-Дістрибьюшн" (м.
Київ, вул. Дорогожицька, 1 код 35625082) на
користь Державного (відповідного
місцевого) бюджету України судовий
збір у сумі 1496,00 грн. (одна тисяча
чотириста дев'яносто шість гривень 00
копійок), зарахувавши ці кошти до
спеціального фонду (отримувач - УК у м.
Ужгород, код ЄДРПОУ отримувача - 38015610,
банк отримувача - ГУ ДКСУ у
Закарпатській області, МФО 812016, рахунок
№ 4002, код класифікації доходів
22030001, код ЄДРПОУ суду 35231455).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, встановлені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови (копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції).

СуддяТ.В. Скраль