Справа № 2а-3967/11/1070
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-3967/11/1070
Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Петрика І.Й., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області на Постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2011
року за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області до
Приватного акціонерного товариства
«РОСАВА» про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2011
року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Позивачем подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог скасувати
та прийняти нове судове рішення в цій
частині, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу Позивача слід
задовольнити, Постанову суду першої
інстанції в її резолютивній частині -
змінити, в частині відмови в
задоволенні адміністративного позову -
скасувати, та прийняти в цій частині
нову Постанову, якою адміністративний
позов задовольнити з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26 червня 1997
року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР),
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Згідно із абзацом четвертим п. 1 ст. 2
Закону № 400/97-ВР, для платників збору,
визначених, зокрема, пунктом 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно із п. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР, на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору в таких розмірах, зокрема, для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, 100 відсотків
від об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV
(далі - Закон № 1058-IV), пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди; до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення»; при цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом;
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять
до Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні

витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Згідно з п.6.1 Інструкції, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", зокрема, для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), - 100
відсотків фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах; для
платників, зазначених у підпункті

2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, крім працівників, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України - 90
відсотків від фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій,
призначених та/або виплачених у 2011
році;

А відповідно до пп. 2.1.1 п.2.1 Інструкції,
платниками страхових внесків є,
зокрема, підприємства, установи й
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форм власності, виду діяльності та
господарювання,

Згідно з п. 6.8 Інструкції, підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

07 грудня 1998 року Виконавчим комітетом
Білоцерківської міської ради
Київської області Позивача
зареєстровано, як юридичну особу
(ідентифікаційний код 30253385), що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
серії А01 № 759325, копія якого наявна в
матеріалах справи (Т.1, а.с. 96).

Як вбачається з Розрахунку боргу
Відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, копія якого
також наявна в матеріалах справи (Т.1,
а.с.7), борг Позивача за червень - липень
2011 року складає 1269794,99 грн.

Судом першої інстанції відмовлено в
задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування витрат Позивача на
виплату та доставку пенсій,
призначених до 01.01.2004 року, на суму 241461.88
грн., надбавок та підвищень до пенсій
осіб, які набули право на пенсію після
01.01.2004 року, на суму 569564, 36 грн., тобто, на
загальну суму 811026,24 грн.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції в цій
частині, тому, як зазначено Позивачем і
не спростовано Відповідачем, пенсії
збільшено внаслідок їх перерахунку, а
правова природа збільшення розміру
пенсії внаслідок її перерахунку,
визначеного Законом №1058-IV,
відрізняється від правової природи
надбавок і підвищень до пенсії, які
встановлюються і виплачуються
відповідно до положень Закону України
«Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від
05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788,
-XII), оскільки збільшення розміру пенсії
внаслідок її перерахунку є її
складовою, про що зазначено в Постанові
Верховного Суду України від 12 червня 2012
року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України до відкритого
акціонерного товариства «Трібо» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Щодо витрат на виплату та доставку
пенсій, призначених до 01.01.2004 року
Верховним Судом України в його
Постанові від 11 лютого 2014 року у справі
за позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві до Приватного
акціонерного товариства «Росава» про
стягнення заборгованості зазначено, що
за змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності зазначеним
Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону №1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004
року) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на підставі пункту
«а» частини першої статті 13 Закону №
1788-XII особам, які були зайняті на
роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

Відповідно до частини першої ст.244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суди зобов'язані привести свою
судову практику у відповідність з
рішенням Верховного Суду України.

Як вже зазначалось, борг Відповідача з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій виник у червні-липні 2011
року, а не до 01.01.2004 року, в зв'язку з чим,
його має бути стягнуто.

Більше того, Позивачем, через
канцелярію суду апеляційної інстанції,
надано Картки особового рахунку
Відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списками
№ 1 та №2 з яких вбачається, що на час
апеляційного перегляду судового
рішення суду першої інстанції борг у
Відповідача з відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій відсутній.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є, зокрема, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

Судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, що мають
значення для справи в її частині, в
зв'язку з чим, апеляційна скарга
задовольняється, Постанова суду першої
інстанції в частині скасовується,
ухвалюється нова Постанова в цій
частині, якою адміністративний позов
задовольняється. В зв'язку з чим,
змінюється і резолютивна частина
оскаржуваної Постанови, тому, як
фактично адміністративний позов
задовольняється повністю.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200 - 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області задовольнити.

Постанову в її резолютивній частині
змінити, викласти її перший абзац в
наступній редакції: «Адміністративний
позов задовольнити повністю.» та
третій абзац виключити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2011
року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог скасувати, ухвалити в
цій частині нову Постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Росава» (ідентифікаційний
код 30253385) 811026,24 грн. суми заборгованості
з відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за списками №№1,2 на
користь Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві київської
області.

В іншій частині Постанову Київського
окружного адміністративного суду від 12
жовтня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.

Головуючий суддя

Бабенко К.А

Судді:

Петрик І.Й.

Собків Я.М.