Справа № 808/1453/14
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року 12 год. 10 хв. Справа
№ 808/1453/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Лазько Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вечерко М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

до: Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області,

про: скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач або ФОП ОСОБА_3) звернулась з
позовом до Мелітопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області (далі - відповідач
або Мелітопольська об'єднана ДПІ ГУ
Міндоходів у Запорізькій області) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від
06.02.2014, яким визначені податкові
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб за основним платежем у
сумі 36526 грн. 52 коп. та штрафними
(фінансовими) санкціям у сумі 9131 грн. 63
коп.

Посилаючись на відсутність порушення
вимог податкового законодавства,
позивач вважає висновки акту перевірки
про завищення валових витрат, які стали
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення, необґрунтованими, у зв'язку з
чим просить скасувати прийняте
податкове повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі, просив його задовольнити та дав
пояснення в його обґрунтування,
аналогічні викладеним у позовній
заяві. Також представник позивача
пояснив, що ФОП ОСОБА_3 придбавала
паливно-мастильні матеріалі з метою їх
подальшої реалізації на АЗС після
отримання відповідного дозволу.

Представник відповідача позов не
визнала у повному обсязі, вважає, що
податкове повідомлення-рішення
прийнято відповідно до вимог діючого
законодавства, у зв'язку з виявленими
порушеннями вимог податкового
законодавства.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрована як фізична
особа-підприємець 12.06.2008 (т. 1 а.с. 8).

Мелітопольською об'єднаною ДПІ ГУ
Міндоходів у Запорізькій області
проведено документальну планову
виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.10.2010 по 31.12.2012,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.01.2011 по 31.12.2012, виконання
вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
31.12.2012, за результатами якої складено
Акт перевірки № 14/08-32-1702/НОМЕР_2 від
16.01.2014, та на підставі якого прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 06.02.2014, яким визначені
податкові зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб за основним
платежем у сумі 36526 грн. 52 коп. та
штрафними (фінансовими) санкціям у сумі
9131 грн. 63 коп. (т. 1 а.с. 9-10, 12-32).

В адміністративному порядку зазначене
податкове повідомлення-рішення
позивачем не оскаржувалось.

Підставами для прийняття
оскаржуваного податкового
повідомлення рішення стали висновки
Акту перевірки про порушення ФОП
ОСОБА_3 пункту 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України в частині правильності
визначення сукупного оподатковуваного
доходу, що призвело до заниження суми
податку з доходів фізичних осіб за 2012
рік у сумі 36526 грн. 52 коп., яка підлягає
сплаті до бюджету, та наданні
недостовірних (перекручених) даних в
деклараціях про доходи, одержаних на
протязі 2012 року стосовно валових
витрат та оподатковуваного доходу, які
обґрунтовані завищенням валових
витрат за 2012 рік на суму 231747 грн. 78 коп.
внаслідок включення до складу витрат
суми 188447 грн. 67 коп. по придбанню
паливно-мастильних матеріалів від ФОП
ОСОБА_4 за відсутності документів, які
підтверджують їх придбання позивачем,
та внаслідок завищення вартості
придбаних паливно-мастильних
матеріалів, алкогольних напоїв,
тютюнових виробів та
товарно-матеріальних цінностей на суму
43300 грн. 11 коп. (т.1 а.с. 20-22а).

Як встановлено перевіркою, ФОП ОСОБА_3
включено до складу валових витрат суму
188447 грн. 67 коп. по придбанню в період з
13.03.2011 по 02.07.2012 паливно-мастильних
матеріалів у ФОП ОСОБА_4 на підставі
касових чеків РРО, загальний обсяг
закупівлі 17834,03 л.

Копії фіскальних чеків, які
підтверджують придбання
паливно-мастильних матеріалів, надані
представником позивача, їх перелік із
зазначенням обсягів закупки наведений
також у додатку № 7 до Акту перевірки (т.
1 а.с. 176-242, т. 2 а.с. 49-78).

Допитана за клопотанням позивача
свідок ОСОБА_5 показала, що вона є
власником будівлі та споруди АЗС, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Як
зазначила свідок, після того як в
червні 2011 року вона передала вказану
АЗС в оренду ФОП ОСОБА_6, у її
розпорядження залишились резервні
ємності, в які вона зливала передане їй
ФОП ОСОБА_3 на збереження пальне. Свідок
вказала, що пальне привозилось
позивачем або її чоловіком у бочках і
каністрах та зливалось відповідно до
чеків про їх придбання. Пальне, яке
зливалось на збереження, було придбане
у ФОП ОСОБА_6 як на АЗС, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, так і на іншій АЗС,
яка розташована в м. Мелітополі.

Допитана за клопотанням позивача
свідок ОСОБА_7 показала, що відповідно
до укладеного з ФОП ОСОБА_4
цивільно-правого договору вона з
листопада 2011 року виконувала роботи
менеджера по продажу та придбанню
паливно-мастильних матеріалів. Свідок
пояснила, що ФОП ОСОБА_6 орендував дві
АЗС, одна з яких була розташована в
АДРЕСА_1. Також свідок вказала, що на
АЗС, яка розташована в с. Новоіванівка,
позивач зберігала придбане у ФОП
ОСОБА_4 пальне, яке привозилось у
каністрах та бочках, після чого
переливалось у резервуар (т. 2 а.с. 43).

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України встановлено, що до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», яка містить
визначення термінів, що вживаються у
цьому Законі, первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті,
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем фіскальні чеки про
придбання пального, які були надані
також до перевірки, не підтверджують
оплату пального та його отримання
безпосередньо ФОП ОСОБА_3, оскільки не
дають можливість ідентифікувати особу,
що здійснила таку оплату.

Єдиний порядок організації та
виконання робіт, пов'язаних з
прийманням, транспортуванням,
зберіганням, відпуском та обліком
товарної нафти (далі - нафта) і
нафтопродуктів встановлений
Інструкцією про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затвердженою спільним наказом
Міністерства палива та енергетики
України, Міністерства економіки
України, Міністерства транспорту та
зв'язку України, Державного комітету
України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
20.05.2008 № 281/171/578/155, зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за
№ 805/15496 (далі Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими
для всіх суб'єктів господарювання
(підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб - підприємців), що
займаються хоча б одним з таких видів
економічної діяльності, як закупівля,
транспортування, зберігання і
реалізація нафти і нафтопродуктів на
території України (далі - підприємства.

Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 розділу 5
Інструкції встановлено, що перевезення
нафтопродуктів автомобільним
транспортом здійснюється згідно з
Правилами перевезень вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими наказом Мінтрансу
України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованими
в Міністерстві юстиції України 20.02.1998
за № 128/2568, та ГОСТ 27352-87
«Автотранспортные средства для
заправки и транспортирования
нефтепродуктов. Типы, параметры и общие
технические требования».

Відповідно до підпункту 5.4.3 пункту 5.4
розділу 5 Інструкції, маса
нафтопродуктів, розфасованих у тару,
визначається зважуванням на вагах або
за трафаретами на тарі (якщо
нафтопродукти в заводській упаковці).
Про прийнятий нафтопродукт
матеріально відповідальна особа
складає акт за своїм підписом,
підписами водія та представника
одержувача чи відправника із
зазначенням їх прізвищ і посад.

Підпунктом 7.5.6 пункту 5.6 розділу 7
Інструкції встановлено, що відпуск
нафти і нафтопродуктів до мір повної
місткості та нафтопродуктів,
розфасованих до тари, оформлюється ТТН
у чотирьох примірниках, з яких:

перший - залишається у товарного
оператора вантажовідправника і є
первинним документом складського
обліку з подальшим здаванням до
бухгалтерської служби підприємства;

другий - використовується водієм як
перепустка під час виїзду з
підприємства, а після виїзду -
залишається в охорони підприємства з
подальшим здаванням до бухгалтерської
служби підприємства;

третій та четвертий - засвідчені
підписом представника
вантажоодержувача та відміткою про час
виїзду з підприємства - передаються
перевізнику. При цьому третій
примірник є супровідним документом
вантажу і після його здавання
передається вантажоодержувачу.
Четвертий примірник передається
експедитору (водію) і є підставою для
обліку транспортної роботи.

Бланки ТТН на підприємстві є
документами суворої звітності.

При цьому, відповідно до підпункту 7.5.11
цього ж пункту, на відпущені нафту або
нафтопродукти за заданою дозою на
автоматизованих системах наливання
ТТН оформлюється після завершення
наливання за фактичними показниками
лічильних механізмів.

Особливості обліку руху нафти і
нафтопродуктів визначені пунктом 14
Інструкції.

Враховуючи, що як у ході проведеної
перевірки, так і при судовому розгляді
справи, позивачем не надані первинні
документи, які містять відомості про
господарську операцію та
підтверджують придбання позивачем
паливно-мастильних матеріалів у ФОП
ОСОБА_4, у тому числі документи, які
підтверджують їх відпуск,
транспортування та облік, суд
приходить до висновку, що позивачем
неправомірно віднесено до складу
витрат суму 188447 грн. 67 коп. на підставі
фіскальних чеків.

Надані фіскальні чеки не дають
можливість зробити висновок про
придбання пального саме позивачем.

Посилання позивача та його
представника про те, що придбання
паливно-мастильних матеріалів
відбувалось відповідно до укладених з
ФОП ОСОБА_4 Договорів на відпуск
паливно-мастильних матеріалів № 6 від
01.08.2011 та № 18 від 01.08.2011, суд вважає
необґрунтованими та такими, що
спростовуються відповіддю ФОП ОСОБА_4
на запит податкового органу,
відповідно до якої, протягом березня 2011
року - липня 2012 року останній продаж
паливно-мастильних матеріалів ФОП
ОСОБА_3 не здійснював та послуг з їх
зберігання не надавав ( т. 1 а.с. 49, 160-161).

Крім того, як встановлено судом, до
01.07.2012 позивач не здійснювала
діяльність з роздрібної торгівлі
паливо-мастильними матеріалами, та
отримала патент на зайняття цим видом
діяльності лише 01.07.2012, що відображено в
Акті перевірки (т. 1 а.с. 15).

За відсутністю первинних документів,
які підтверджують господарські
операції придбання паливно-мастильних
матеріалів у ФОП ОСОБА_4, їх відпуск,
транспортування, облік, та заперечень
ФОП ОСОБА_4 щодо продажу позивачу
паливно-мастильних матеріалів, суд
вважає показання свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 такими, що не можуть
підтверджувати придбання позивачем у
ФОП ОСОБА_4 паливно-мастильних
матеріалів на суму 188447 грн. 67 коп.
відповідно до фіскальних чеків.

Проведеною перевіркою також
встановлено завищення вартості
придбаних паливно-мастильних
матеріалів, алкогольних напоїв,
тютюнових виробів та
товарно-матеріальних цінностей, що
були реалізовані, на суму 43300 грн. 11 коп.
(без ПДВ) - вартість придбання 1081933 грн.
(без ПДВ), вартість реалізації 1038632 грн.
89 коп. (без ПДВ).

Зазначені обставини встановлені на
підставі перевірки видаткових
накладних на отримані товари (послуги),
актів виконаних робіт (отриманих
послуг), товарно-транспортних
накладних, банківських документів і
документів, які підтверджують факт
оплати за товар (послуги) готівковими
коштами, відомостями нарахування та
сплати заробітної плати, книги обліку
доходів і витрат, реєстрів отриманих
податкових накладних (т. 1 а.с. 22).

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової служби
України від 22.01.2010 № 984, зареєстрованими
в Міністерстві юстиції України 12.01.2011
за № 34/18772, акт перевірки - це службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Таким чином, Акт проведеної перевірки,
яким зафіксовано завищення ФОП ОСОБА_3
у перевіряємому періоді витрат на суму
43300 грн. 11 коп., є носієм доказової бази
про допущене позивачем порушення
пункту 177.4 статті 177 Податкового
кодексу України.

Як встановлено судом, під час
проведення перевірки у позивача
запитувались завірені копії
документів його
фінансово-господарської діяльності,
які надані не були, про що зазначено в
Акті перевірки та підтверджується
копією запиту та відповіді ФОП ОСОБА_3
(т. 1 а.с. 22, т. 2 а.с. 24-25).

Підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України визначено,
що контролюючі органи мають право для
здійснення функцій, визначених
законом, отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, усіх форм власності у
порядку, визначеному законодавством,
довідки, копії документів, засвідчені
підписом платника або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності), про фінансово-господарську
діяльність, отримані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, зборів, платежів, про
дотримання вимог законодавства,
здійснення контролю за яким покладено
на контролюючі органи, а також
фінансову і статистичну звітність у
порядку та на підставах, визначених
законом.

Аналогічні за змістом повноваження
щодо отримання від платника податків
або його законних представників копій
документів, що належать до предмета
перевірки, закріплені у пункті 85.8
статті 88 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що при проведенні
перевірки позивачем витребувані копії
документів фінансово-господарської
діяльності, у тому числі Книга обліку
доходів і витрат, контролюючому органу
не надавались, суд вважає, що надана
представником позивача копія Книги
обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_3 не
може бути прийнята як доказ, який
спростовує висновки Акту перевірки,
оскільки не можливо встановити, що саме
ця Книга подавалась до перевірки.

За вказаних обставин, суд вважає
висновки відповідача про заниження ФОП
ОСОБА_3 суми податку з доходів фізичних
осіб за 2012 рік у сумі 36526 грн. 52 коп.
обґрунтованими.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового
кодексу України встановлено, що
визначення контролюючим органом суми
податкового зобов'язання, зменшення
суми бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення податку на додану
вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктом 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування, у
зв'язку з чим відповідачем правомірно
накладена штрафна (фінансова) санкція у
сумі 9131 грн. 63 коп.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що позивачем допущено
заниження суми податку з доходів
фізичних осіб за 2012 рік у сумі 36526 грн. 52
коп., суд приходить до висновку, що
оскаржуване рішення прийнято на
підставі, в межах наданих повноважень
та у спосіб, передбачений законами, у
зв'язку з чим позовні вимоги про його
скасування задоволенню не підлягають.

Також, враховуючи, що при подачі
адміністративного позову позивачем
сплачено 10 відсотків розміру ставки
судового збору, відповідно до частини 3
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» стягненню з позивача підлягає
сума судового збору у розмірі 1644 грн. 30
коп. (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь Державної
казначейської служби України у
Ленінському районі м. Запоріжжя (р/р
4006, МФО 813015, , банк
отримувача Головне управління
Державної казначейської служби у
Запорізькій області, код бюджетної
класифікації 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код 35450335) суму
судового збору у розмірі 1644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М. Каракуша