Справа № К/9991/16206/12-С
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/16206/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Територіального управління
Державної судової адміністрації у
Сумській області, Державної судової
адміністрації України, Державної
казначейської служби України,
Міністерства фінансів України про
стягнення невиплаченої суми надбавки
за виконання особливо важливої роботи
за січень - грудень 2007 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації у Сумській
області, Державної судової
адміністрації України, Державної
казначейської служби України,
Міністерства фінансів України про
стягнення невиплаченої суми надбавки
за виконання особливо важливої роботи
за січень - грудень 2007 року.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року, залишеним без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 31 січня 2012
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, рішення судів щодо
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 14 червня 2006 року
ОСОБА_2 працює суддею Конотопського
міськрайонного суду Сумської області.

Головою Конотопського міськрайонного
суду Сумської області за період
січень-липень та вересень-грудень 2007
року видавалися накази про
встановлення надбавки за виконання
особливо важливої роботи в розмірі 50%
посадового окладу з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України «Про внесення змін до деяких
постанов з питань оплати праці суддів»
від 3 березня 2006 року № 248 та постанови
Кабінету Міністрів України «Про оплату
праці суддів» від 3 вересня 2005 року № 865.

Вказані накази надсилалися до
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Сумській області для проведення
відповідних виплат.

Однак, з довідок-розрахунків
заробітної плати ОСОБА_2 за 2007 рік
вбачається, що виплата надбавки за
виконання особливо важливої роботи за
період з січня по грудень 2007 року, не
здійснювалася.

Лист Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Сумській області від 15 січня
2008 року свідчить про те, що відмовляючи
позивачу у виплаті надбавки,
Територіальне управління Державної
судової адміністрації у Сумській
області посилалося на відсутність
коштів, передбачених для вказаних
виплат.

Частиною першою статті 44 Закону
України «Про статус суддів» (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
заробітна плата суддів складається з
посадового окладу, премій, доплат за
кваліфікаційні класи, надбавок за
вислугу років та інших надбавок.

Постановами Кабінету Міністрів
України «Про внесення змін до деяких
постанов з питань оплати праці суддів»
від 3 березня 2006 року № 248 та «Про оплату
праці суддів» від 3 вересня 2005 року № 865
передбачено встановлення суддям
премії та надбавки за виконання
особливо важливої роботи у розмірі 50%
посадового окладу з урахуванням
доплати за кваліфікаційний клас.

Відповідно до статті 19 Закону України
«Про судоустрій України» (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) організаційне
забезпечення діяльності судів
покладається на державну судову
адміністрацію, що утворюється і
функціонує відповідно до вимог цього
Закону. Організаційне забезпечення
діяльності судів відповідно до цього
Закону становлять заходи фінансового,
матеріально-технічного, кадрового,
інформаційного та
організаційно-технічного характеру,
спрямовані на створення умов для
повного і незалежного здійснення
правосуддя.

Пунктом 3 Положення про Державну судову
адміністрацію України, затвердженого
Указом Президента України від 3 березня
2003 року № 182/2003 передбачено, що одним із
основних завдань Державної судової
адміністрації України є здійснення
матеріального і соціального
забезпечення суддів та працівників
апаратів судів.

Згідно пункту 13 зазначеного Положення
Державна судова адміністрація України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через територіальні
управління державної судової
адміністрації. Державна судова
адміністрація України є головним
розпорядником бюджетних коштів.
Безпосереднє фінансування місцевих
загальних судів здійснюють
територіальні управління Державної
судової адміністрації України згідно
кошторисів на відповідний бюджетний
рік.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли помилкового висновку
про правомірність дій Державної
судової адміністрації України щодо
відмови у виплаті надбавки за
виконання особливо важливої роботи,
встановленої наказами голови суду
відповідно до вимог чинного
законодавства.

При цьому, відсутність коштів у
державному бюджеті не може бути
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог, оскільки це є
порушенням права ОСОБА_2 на її належне
матеріальне утримання, як складової
частини незалежності позивача, як
судді.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

З огляду на викладене та враховуючи, що
судами повно і правильно встановлені
фактичні обставини справи, але
неправильно застосовані норми
матеріального права, колегія суддів
дійшла висновку про те, що ухвалені у
цій справі судові рішення підлягають
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 31 січня 2012 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації у Сумській області,
Державної судової адміністрації
України, Державної казначейської
служби України, Міністерства фінансів
України про стягнення невиплаченої
суми надбавки за виконання особливо
важливої роботи за січень - грудень 2007
року - задовольнити.

Зобов'язано Територіальне управління
Державної судової адміністрації у
Сумській області нарахувати та
виплатити заборгованість по
заробітній платі ОСОБА_2 із врахуванням
надбавки за виконання особливо
важливої роботи, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України
«Про внесення змін до деяких постанов з
питань оплати праці суддів» від 3
березня 2006 року № 248 та постановою
Кабінету Міністрів України «Про оплату
праці суддів» від 3 вересня 2005 року № 865
у розмірі 50% посадового окладу з
урахуванням доплати за
кваліфікаційний клас за період з січня
по липень та з вересня по грудень 2007
року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко