Справа № 2а-489/09
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2010-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 р. Справа № 38195/09/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Улицького
В.З.

Суддів

Ліщинського А.М. , Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання
Шибіко
О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Зарічненському районі на постанову
Зарічненського районного суду
Рівненської області від 02.04.2009 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Зарічненському районі про визнання
неправомірними дій та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги, як дітям війни та
зобов'язання вчинення дій,-

встановила:

У березні 2009 року громадянка ОСОБА_1
звернулася з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Зарічненському районі Рівненської
області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги, як дітям війни та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату підвищення до пенсії як дитині
війни за період 2006 - 2008 роки в сумі 3891
грн. 70 коп.

Позивачка свої позовні вимоги
мотивувала тим, що відповідно до статті
1 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» вона є дитиною війни.
Згідно з статтею 6 цього закону їй
повинна виплачуватись щомісячна
соціальна допомога у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, однак така
допомога не виплачувалась.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивачка звернулася до
суду.

Постановою Зарічненського районного
суду Рівненської області позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду в Зарічненському
районі щодо невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії відповідно до
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду в Зарічненському районі провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком на
підставі ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
періоди з 09.07.2007 по 31.12.2007 року та з 22.05.2008
року по 31.12.2008 року з урахуванням
виплачених підвищень до пенсії як
дитині війни. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постанову суду оскаржило управління
Пенсійного фонду України в
Зарічненського району. Вважає, що
постанова прийнята з неповним
з'ясуванням обставин справи та з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі. Просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

Апелянт як на обґрунтування
апеляційних вимог посилається на те, що
судом порушено норми ст. ст. 16, 19
Конституції України, ч. 3 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Посилається на те, що судом не взято до
уваги те, що законодавством України не
визначено поняття «мінімальна пенсія
за віком» як розрахункової величини
для підвищення пенсії згідно ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Оскільки лише ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058
передбачає, що мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності
достатнього страхового стажу
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.
Проте в частині 3 статті 28 цього Закону
встановлено, що мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлюється на
рівні прожиткового мінімуму
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також апелянт посилається на те, що
особам яким надано статус дітей війни
підвищення до пенсії повинно
проводитись відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року №530 «Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задоволити частково з наступних
підстав.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, оскільки згідно статтею
1 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» визначено, що дитиною
війни є особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30 %
мінімальної пенсії за віком, розмір
якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» встановлено, що
прожитковий мінімум осіб, які втратили
працездатність, встановлюється на
рівні: з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня -
406 гривень, з 1 жовтня - 411 гривень. Разом
з тим, п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» дія норм закону, які
передбачали вищевказані виплати, була
зупинена.

09 липня 2007 року рішенням
Конституційного Суду України за № 6-рп
у справі за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої
статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» (справа про соціальні
гарантії громадян) визнано такими, що
не відповідають Конституції (є
неконституційними) положення п. 12
статті 71, ст. 111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік». З
цього резюмується висновок, що
зупинення законом про Державний бюджет
України дії інших законів України щодо
надання пільг, компенсацій і гарантій,
внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового)
правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не
відповідає статтям 1,3, частині другій
статті 6, частині другій статті 8,
частині другій статті 19, статтям 21, 22,
пункту 1 частини другої статті 92,
частинам першій, другій, третій статті
95 Конституції України.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» з 01.01.2008
року ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
викладено в іншій редакції, згідно з
якої дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Однак, рішенням
Конституційного суду України від 22.05.2008
року вказані зміни до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» визнано неконституційними.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік» встановлено, що
прожитковий мінімум осіб, які втратили
працездатність, встановлюється на
рівні: з 01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481
грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498
грн.

Що стосується вимог позивачка за 2006
рік, то суд першої інстанції прийшов до
правильного переконання, що такі
задоволенню не підлягають, оскільки
згідно Закону України «Про державний
бюджет на 2006 рік» передбачено
проведення виплат, згідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» поетапно за результатами
виконання бюджету у першому півріччі у
порядку, визначеному КМУ з погодженням
з комітетом Верховної ради України з
питань бюджету. Тобто вказаним Законом
було визначено умови реалізації права
отримання дітьми війни підвищення до
пенсії. Оскільки такі умови не
відбулися, тому підвищення до пенсії і
виплачувалося не в повному обсязі.

Однак колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції, щодо не застосування строку
звернення до адміністративного суду
передбаченого ст. ст. 99, 100 КАС України,
оскільки відповідно до ст. 46 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року пенсія виплачується за
минулий час лише нарахована і
невиплачена. В даному випадку пенсія
позивачу не нараховувалася, а тому
підстав для її стягнення за минулий час
немає. Колегія суддів звертає увагу на
те, що апелянт наполягає на
застосуванні строків звернення до
суду.

Оскільки стосовно не нарахованих
пенсій ніякими нормативно-правовими
актами, крім КАС України, не визначено
строк звернення до суду, то під час
вирішення спорів, які виникають із
вказаних правовідносин слід
застосовувати річний строк звернення
до суду.

Оскільки позивачем ненадано доказів
поважності пропуску строку звернення
до суду колегія суддів приходить до
висновку про необхідність
застосування строку звернення до суду,
визначеного ст.99 КАС України та відмови
у задоволенні позовних вимог позивачів
в частині нарахування та виплати
підвищення до пенсії як дитині війни за
період до 04.03.2008 року.

Враховуючи вище наведене колегія
суддів приходить до переконання, що
підлягають задоволенню позовні вимоги
за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

З огляду на те, що судом першої
інстанції рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскаржувана
постанова підлягає скасуванню, а позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Зарічненському районі задоволити
частково.

Скасувати постанову Зарічненського
районного суду Рівненської області від
02.04.2009 року у справі №2а-489/09/1707 та
прийняти нову постанову, якою позов
задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Зарічненському районі Рівненської
області щодо невиплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року
включно.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Зарічненському районі
Рівненської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком, передбаченої ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 включно, з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум. В решті
позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двох місяців
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Верховного суду
України в порядку цивільного
судочинства.

Головуючий суддя
Улицький
В.З.

Судді
Ліщинський
А.М. , Шавель Р.М.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 19.05.2010 року