Справа № 820/5434/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 820/5434/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 07.04.2014р. по
справі № 820/5434/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
Агропромисловий Союз

до Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
Агропромисловий Союз" звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській від 28.02.2014 року № ,
прийняте відносно нього.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що при проведенні
перевірки податковим органом та при
оформленні її результатів мало місце
не дотримання вимог податкового
законодавства, висновки акту перевірки
базуються на припущеннях і не
підтверджуються об'єктивними даними, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте з
порушенням норм діючого законодавства
України, що є підставою для його
скасування.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07.04.14 року
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
Агропромисловий Союз" до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській від 28.02.2014 року № ,
прийняте щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
Агропромисловий Союз".

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у порядку
письмового провадження за наявними у
справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що фахівцями Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області була проведена камеральна
перевірка, даних задекларованих
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Слобожанський
Агропромисловий Союз" у податковій
звітності з податку на додану вартість
за грудень 2013 р., за результатами якої
18.02.2014 р. був складений акт за №
477/20-33-22-04-07/38774815, де були зафіксовані
порушення вимог податкового
законодавства, а саме: п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, що
призвело, на думку податкового органу,
до заниження Товариством податку до
сплати на суму ПДВ - 40117,61 грн. за грудень
2013 р.

За наслідками вказаного акту перевірки
28.02.2014 року відповідачем стосовно
позивача було прийняте податкове
повідомлення-рішення № на
загальну суму грошового зобов'язання
50148,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
податковими повідомленням-рішенням
від 28.02.2014 року № порушено права
та охоронювані законом інтереси
позивача у сфері публічно-правових
відносин, а тому вказане рішення
підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається,
що в періоді, що перевірявся,
підприємство мало господарські
взаємовідносини з ТОВ "Синтез - Оіл" на
підставі договору поставки
нафтопродуктів № 73 від 01 вересня 2013
року, згідно умов якого, ТОВ "Синтез -
Оіл" - постачальник, зобов'язується
поставити і передати у власність
покупцеві - ТОВ "Слобожанський
агропромисловий Союз" нафтопродукти.

Таким чином, ТОВ "Синтез - Оіл" було
виписано наступні документи на адресу
ТОВ "Слобожанський Агропромисловий
Союз":

- видаткову накладну № РН-13/12-2 від 13.12.2013
року на суму 64 430,00 грн., в тому числі ПДВ
- 10 738,40 грн.;

- видаткову накладну № РН-24/12-1 від 24.12.2013
року на суму 176 275,25 грн., в тому числі ПДВ
- 29 379,21 грн.;

- рахунок фактуру № ЄФ-24/12-1 від 24.12.2013
року на загальну суму 176 275, 00 грн., втому
числі ПДВ 29 379,21 грн.;

- рахунок - фактуру № СФ -13/12-2 від 13.12.2013
року, на загальну суму 64 430,00 гри., в тому
числі ПДВ - 10 738,40 грн.;

- специфікація на постачання товару на
загальну суму 64 430,40 грн., в тому числі
ПДВ 10 738.40 грн.;

- специфікація на постачання товару на
загальну суму 176 275,25 грн., в тому числі
ПДВ 29 379.21 грн.;

Також, між підприємствами було
складено акт № 13/12-2 здачі - прийняття
товару від 13.12.2013 року та акт № 24/12-1
здачі - прийняття товару від 24.12.2013 року.

Окрім того, товаро-транспортні
накладні від 13.12.2013 року та 24.12.2013 р.
позовною стороною було надано під час
проведення зазначеної вище перевірки.

Колегія суддів зазначає, що продавцем
видано податкові накладні від 13.12.2013
року № 17 на загальну суму з ПДВ 64 430 грн.,
у тому числі ПДВ - 10 738,40 грн. та
податкова накладна № 20 від 18.12.2013 року
на загальну суму з ПДВ 176 275,25 грн., в тому
числі ПДВ - 29 379,21 грн.

Так, у висновках, викладених в акті
перевірки відповідач стверджує, що в
результаті аналізу реєстру податкових
накладних за грудень 2013 року
встановлено, що податковий кредит
сформовано на підставі податкових
накладних № 17 від 13.12.2013 р. та № 20 від
18.12.2013 р. по контрагенту ТОВ "Синтез -
Оіл" () на загальну суму
24070565 грн., сума ПДВ 40 117,61 грн. В єдиному
реєстрі податкових накладних
податкові накладні № 17, № 20 по даному
контрагенту не зареєстровані.

Отже, на думку ДПС, позивач не має права
на віднесення 40 117,61 грн. внаслідок
господарської діяльності з ТОВ "Синтез
- Оіл" до податкового кредиту з ПДВ,
оскільки дані податкові накладні не
були зареєстровані контрагентом
позивача.

З наведеним колегія суддів не
погоджується та при вирішенні даного
спору враховує наступні нормативні
положення.

Законодавством України передбачено, що
у разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів має
право додати до податкової декларації
за звітній податковий період заяву із
скаргою на такого постачальника, яка є
підставою для включення сум податку до
складу податкового кредиту.

Таким чином, як свідчать докази у
справі, позивач надіслав заяву із
скаргою на постачальника ТОВ "Синтез -
Оіл" за формою згідно з Додатком № 8 до
Декларації з ПДВ, за грудень 2013 року від
20.01.2013 року, але позивач не встиг вчасно
надіслати підтверджуючі документи, які
засвідчують правомірність віднесення
40 117,61 грн. до складу податкового
кредиту з ПДВ, їх надіслано було тільки
23.01.2013 року. Дане запізнення відбулося з
тієї причини, що підтверджуючі
документи були надіслані з міста
Кременчука і вони не встигли вчасно
прибути до міста Харкова.

Проте, позивач виконав усі, передбачені
податковим законодавством України
необхідні умови для віднесення 40 117,61
грн. до складу податкового кредиту з
ПДВ, бо на момент укладення договірних
відносин і підприємство позивача і ТОВ
"Синтез - Оіл" були зареєстровані
платниками з податку на додану
вартість, про що докази маються в
матеріалах справи.

Колегія суддів також звертає увагу на
положення п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України, де визначається, що
право на віднесення сум до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів. Пунктом 2 цієї ж статті
зазначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається, дата тієї події що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України, податковий кредит звітного
періоду визначається, виходячи, з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг (у разі здійснення
контрольованих операцій - не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) та.
складається з сум податків нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 193.1
статті 193 цього Кодексу протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської,
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також:
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пункт 201.1 ст. 201 цього Кодексу визначає,
що платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником,
особою та, скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Пункт 201.4 ст. 201 Податкового кодексу
України, визначає, що податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Пункт 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України визначає, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 нього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність факту
порушення податкового законодавства з
боку позивача та про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 07.04.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07.04.2014р. по
справі № 820/5434/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.