Справа № 804/12801/13-а
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2014 р.справа № 804/12801/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013 року у справі №804/12801/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013р. до суду звернулася
ОСОБА_1 (далі позивач) з
адміністративним позовом до
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровської області,
правонаступником якої є
Квартирно-експлуатаційний відділ
м. Дніпропетровська (далі
відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною
бездіяльність начальника Гвардійської
КЕЧ району Зубкова Григорія
Семеновича;

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ
району передати у приватну власність
квартиру позивача;

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ
району в місячний термін видати
позивачу свідоцтво про право власності
на квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 01.07.2013р. вона звернулася до
начальника Гвардійської КЕЧ району з
заявою про передачу в приватну
власність квартири, яку займає спільно
з членами родини на підставі ордеру № 52
від 16 квітня 2004 року. Відповідач у листі
від 02.09.2013 року повідомив про
неможливість приватизації квартири,
оскільки житловий фонд смт.
Гвардійське, є власністю Міністерства
Оборони України і знаходиться у
закритому військовому містечку,
перелік яких, затверджено Начальником
Генерального штабу Збройних сил
України. Позивач, посилаючись на Наказ
Міністра оборони України від 15.09.2011 р. №
569, згідно переліку якого, визначено
військове майно, що безоплатно
передається в комунальну власність
територіальної громади селища
Гвардійське Новомосковського району
Дніпропетровської області, прохала суд
захистити її право на приватизацію
квартири, в якій проживає.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
від 25 листопада
2013р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково, визнано протиправною
бездіяльність начальника Гвардійської
КЕЧ району Дніпропетровської області
Зубкова Григорія Семеновича, що
виразилася в невжитті заходів,
передбачених Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» щодо приватизації квартири , яку
займає позивач, зобов'язано
Гвардійську КЕЧ району
Дніпропетровської області вжити
заходів, передбачених Законом України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» щодо приватизації
квартири позивача. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що ігнорування Наказу
Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад» є
належним підтвердженням бездіяльності
начальника Гвардійської КЕЧ району
Зубкова Г.С. щодо не вжиття заходів для
приватизації квартири позивача.

Правонаступником відповідача -
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Дніпропетровська подано апеляційну
скаргу на постанову суду першої
інстанції. В скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 листопада
2013р. у даній справі та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги її заявник
посилається на те, що згідно з п. 2 ст. 2
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», не
підлягають приватизації квартири,
розташовані на територіях закритих
військових поселень. Враховуючи
невизначеність питання щодо статусу
військового містечка, просить
відмовити в задоволенні
адміністративного позову.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав вимоги та
обґрунтування апеляційної скарги,
просив скаргу задовольнити.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, зазначаючи, що рішення
суду є законним та обґрунтованим, і
підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_1 проживає
спільно із членами своєї сім'ї в
АДРЕСА_1. Вселення в зазначену квартиру
відбулося на підставі ордеру № 52 від
16.04.2004р., виданого Гвардійською КЕЧ
району (а.с. 91).

01.07.2013р. позивачка звернулася до
начальника органу приватизації -
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубкова Г.С.
із заявою про передачу в приватну
власність квартири, в якій вона
зареєстрована та проживає (а.с.112).

Відповідач, 02.09.2013р. (і це не
заперечується сторонами) направив
позивачу лист, в якому відмову у
приватизації квартири мотивував тим,
що житловий фонд с.м.т. Гвардійське є
власністю Міністерства Оборони
України і знаходиться у закритому
військовому містечку.

З метою захисту порушеного права
на приватизацію житла, позивачка і
звернулася до суду з відповідним
адміністративним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд
першої інстанції виходив із того, що
даний спір є
адміністративним, проте з такими
висновками погодитись не можна, з
огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч.2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно -
правові спори, крім спорів, для яких
законом встановлений інший порядок
судового вирішення.

Дана справа не є публічно -
правовим спором і не підпадає під
визначення справи адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа),
наведеного у п.1 ч.1 ст. 3 КАС України,
оскільки вимоги позивача не стосуються
захисту його прав, свобод та інтересів
у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", приватизація
державного житлового фонду (далі -
приватизація) - це відчуження квартир
(будинків), квартир у гуртожитках,
призначених для проживання сімей та
одиноких осіб, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках, де мешкають
два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т.ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України.

Організація проведення
приватизації та оформлення права
власності закріплені в статті 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", відповідно до якої
приватизація державного житлового
фонду здійснюється уповноваженими на
це органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Підготовку та оформлення
документів про передачу у власність
громадян квартир (будинків), кімнат у
гуртожитках може бути покладено на
спеціально створювані органи
приватизації (агентства, бюро, інші
підприємства).

На думку колегії суддів,
правовідносини, що виникли між
сторонами, за своїм змістом носять
цивільно-правовий характер, оскільки
виникають із житлових відносин.

Положенням статті 15 ЦПК України
передбачено, що суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Спір про захист права конкретної
фізичної особи на отримання житла, а
також правовідносини, що є похідними
від такого спору, є не публічними, а
приватно-правовими, а відтак,
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Суд першої інстанції на вказане
уваги не звернув і помилково розглянув
спір за нормами КАС
України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 157 КАС України,
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанову суду першої
інстанції слід скасувати, закривши
провадження у справі на підставі п.1 ч.1
ст. 157 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, п.4 ч.1 ст. 198,
ч.1 ст. 203, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
листопада 2013 року у справі № 804/12801/13-а -
скасувати.

Провадження у справі № 804/12801/13-а -
закрити.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
19.05.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак