Справа № К/9991/17494/11-С
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/17494/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.09.2010 по справі №2а-47211/09/1670 за
позовом Корпорації «Полтавабудінвест»
до Державної податкової інспекції у
місті Полтаві про визнання нечинними
та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.04.2010 у
задоволенні позовних вимог Корпорації
«Полтавабудінвест» до Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень
відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що Договором про спільну
діяльність від 15.03.2007 №4 безпідставно
було віднесено до валових витрат суми,
виплачені Закритому акціонерному
товариству «Страхова компанія
«Ротонда» за договором добровільного
страхування, оскільки він був
укладений, всупереч положень Закону
України «Про страхування», який
передбачає обов'язкове, а не
добровільне страхування
будівельно-монтажних робіт. Окрім того,
до складу податкового кредиту
безпідставно віднесено суми
відповідно до податкової накладної із
зазначенням номенклатури поставки не
пов'язаної з господарською діяльністю
Договору про спільну діяльність від
15.03.2007 №4.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2010
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 30.04.2010
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено.
Скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
від 26.02.2009 №/0, від 19.05.2009 №/1,
від 17.07.2009 №/2, від 28.09.2009 №/3
про визначення суми податкового
зобов`язання з податку на прибуток в
сумі 38531,30грн.; від 26.02.2009 №/0, від
19.05.2009 №/1, від 17.07.2009 №/2 та
від 28.09.2009 №/3 про визначення
податкового зобов`язання з податку на
додану вартість в сумі 32133,00грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
мотивовано тим, що Договором про
спільну діяльність від 15.03.2007 №4
дотримано вимог законодавства щодо
формування валових витрат та
податкового кредиту.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Державна
податкова інспекція у місті Полтаві
25.03.2011 звернулась з касаційною скаргою
до Вищого адміністративного суду
України, який ухвалою від 20.09.2011 прийняв
її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.09.2010 та прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог Державна
податкова інспекція у місті Полтаві
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту
5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3, підпункту 5.4.6
пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
підпунктів 7.4.1 та 7.4.5 пункту 7.4 статті 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Корпорацією
«Полтавабудінвест» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Семеон»
укладено договір про спільну
діяльність від 15.03.2007 №4, відповідно до
якого сторони ведуть спільну
діяльність без створення юридичної
особи для досягнення спільної
господарської мети - організації
фінансування та спорудження
багатоквартирного житлового будинку
за адресою: місто Полтава, бульвар
Богдана Хмельницького, 21, з інженерними
спорудами і мережами та благоустроєм
земельної ділянки та реалізації
житлових та нежитлових приміщень,
розміщених в об`єкті будівництва.

Державною податковою інспекцією у
місті Полтаві проведено планову виїзну
перевірку Договору про спільну
діяльність від 15.03.2007 №4 з питань
дотримання податкового законодавства,
валютного та іншого законодавства за
період з 23.04.2007 по 30.09.2008.

Перевіркою встановлено порушення
Договором про спільну діяльність від
15.03.2007 №4 підпункту 5.2.1 пункту 5.2,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3, підпункту 5.4.6
пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», в
результаті чого занижено податкове
зобов`язання з податку на прибуток в
сумі 14271,00грн.; підпунктів 7.4.1 та 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», в
результаті чого занижено податкове
зобов`язання з податку на додану
вартість на суму 21422,00грн.

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у місті Полтаві
складено акт від 17.02.2009 №291/23-1/403744816 та
прийнято податкові
повідомлення-рішення від 26.02.2009
№/0, від 19.05.2009 №/1, від 17.07.2009
№/2, від 28.09.2009 №/3 про
визначення суми податкового
зобов`язання з податку на прибуток в
сумі 38531,30грн., в тому числі основний
платіж - 14271,00грн. та штрафні (фінансові)
санкції - 24260,30грн.; від 26.02.2009 №/0,
від 19.05.2009 №/1, від 17.07.2009 №/2
та від 28.09.2009 №/3 про визначення
податкового зобов`язання з податку на
додану вартість в сумі 32133,00грн., в тому
числі основний платіж - 21422,00грн. та
штрафні (фінансові) санкції - 10711,00грн.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2
статті 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Судами встановлено, що між Договором
про спільну діяльність від 15.03.2007 №4,
від імені якої діє Корпорація
«Полтавабудінвест», та Закритим
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Ротонда» укладено договір
добровільного страхування від 28.01.2007
№09/04-07, відповідно до якого страховик
прийняв під страховий захист майно
страхувальника, що знаходиться або
використовується виключно на
будівельному майданчику за адресою:
місто Полтава, бульвар Богдана
Хмельницького, 21, при виконанні
будівельно-монтажних робіт.
Вигодонабувачем за цим договором є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Полтавабудінвест».

Суми, сплачені Закритому акціонерному
товариству «Страхова компанія
«Ротонда» за відповідним договором
страхування були віднесені Договором
про спільну діяльність від 15.03.2007 №4 до
валових витрат.

Відповідно до частини четвертої статті
3 Закону України «Про страхування»
страхувальники мають право при
укладанні договорів страхування інших,
ніж договори особистого страхування,
призначати фізичних осіб або юридичних
осіб (вигодонабувачів), які можуть
зазнати збитків у результаті настання
страхового випадку, для отримання
страхового відшкодування, а також
замінювати їх до настання страхового
випадку, якщо інше не передбачено
договором страхування.

Згідно з підпунктом 5.4.6 пункту 5.4 статті
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» до складу
валових витрат включаються будь-які
витрати зі страхування ризиків
загибелі врожаю, транспортування
продукції платника податку; цивільної
відповідальності, пов'язаної з
експлуатацією транспортних засобів, що
перебувають у складі основних фондів
платника податку; екологічної та
ядерної шкоди, що може бути завдана
платником податку іншим особам; майна
платника податку; кредитних та інших
ризиків платника податку, пов'язаних із
здійсненням ним господарської
діяльності, у межах звичайної ціни
страхового тарифу відповідного виду
страхування, діючого на момент
укладення такого страхового договору,
за винятком страхування життя, здоров'я
або інших ризиків, пов'язаних з
діяльністю фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь-які витрати зі страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

З аналізу зазначеної норми вбачається,
що платник податку має право на
віднесення до складу валових витрат
сум витрат на страхування ризиків,
пов'язаних із здійсненням ним
господарської діяльності, незалежно
від того чи є відповідне страхування
обов'язковим чи добровільним.

Таким чином, незалежно від того чи
договір страхування від 28.01.2007 №09/04-07
було укладено страхувальником за
власною ініціативою чи як обов'язкове
страхування будівельно-монтажних
робіт забудовником відповідно до
Закону України «Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю», з огляду на
підтвердження факту здійснення
позивачем господарської діяльності
щодо спорудження багатоповерхового
житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
за адресою: місто Полтава, бульвар
Богдана Хмельницького, 21, віднесення
ним витрат із страхування майна, що
знаходиться або використовується на
будівельному майданчику під час
будівельно-монтажних робіт, до валових
витрат є правомірним.

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту..

Відповідно до підпункту 7.4.5. пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Таким чином, до складу податкового
кредиту відносяться лише суми
підтверджені податковими накладними.

Судами встановлено, що Договором про
спільну діяльність від 15.03.2007 №4
віднесено до податкового кредиту суму
21422,00грн. згідно податкової накладної
від 31.10.2007 №633, виданої Закритим
акціонерним товариством «Цивільбуд».
Номенклатура поставки - аванс за
виконані роботи по будівництву
житлового будинку по вулиці Богдана
Хмельницького, 21, за жовтень 2007 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Зазначена податкова накладна виписана
на виконання договору №ДЗ-4 про
організацію спорудження
багатоповерхового житлового будинку з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
за адресою: місто Полтава, бульвар
Богдана Хмельницького, 21, укладеного
Договором про спільну діяльність від
15.03.2007 №4 з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Полтавабудінвест».

Таким чином, сума 21422,00грн. підтверджена
податковою накладною від 31.10.2007 №633,
оформленою належним чином, що свідчить
про правомірність віднесення до складу
податкового кредиту суму у розмірі
21422,00грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
факт надання Закритим акціонерним
товариством «Цивільбуд» на запит
податкового органу податкової
накладної від 31.10.2007 №633, де зазначена
номенклатура поставки - виконані
роботи по будівництву житлового
будинку по вулиці Боровиковського, 11,
за жовтень 2007 року, тобто податкової
накладної з аналогічними реквізитами,
але із зазначенням іншого об'єкту в
графі «Номенклатура поставки товарів
(послуг) продавця» не може бути
підставою невключення Договором про
спільну діяльність від 15.03.2007 №4 сум
нарахованого податку на додану
вартість до складу податкового
кредиту, оскільки чинне законодавство
не ставить право на формування
податкового кредиту в залежність від
порушень контрагентів при виписці
податкових накладних.

Враховуючи викладене, висновок суду
апеляційної інстанції про
протиправність податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у місті Полтаві
від 26.02.2009 №/0, від 19.05.2009 №/1,
від 17.07.2009 №/2, від 28.09.2009 №/3,
від 26.02.2009 №/0, від 19.05.2009 №/1,
від 17.07.2009 №/2 та від 28.09.2009 №/3
є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у місті Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2010 по
справі №2а-47211/09/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв