Справа № 2а-6783/11
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6783/11
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
постанову Бородянського районного
суду Київської області від 12 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Бородянському районі Київської
області про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бородянського районного
суду Київської області від 12 жовтня 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1)
та інвалідом війни 2 групи.

Статтею 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (в чинній
редакції до 01.01.2006) встановлено розміри
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання, що
виплачується замість пенсії, інвалідам
війни пенсії підвищуються: інвалідам I
групи - у розмірі 400 процентів
мінімальної пенсії за віком, II групи - 350
процентів мінімальної пенсії за віком,
III групи - 200 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 05.10.2005
зазначену норму було викладено в новій
редакції: інвалідам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються: інвалідам I групи - у
розмірі 50 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, II групи - 40 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, III групи - 30
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Згідно Прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», цей
Закон в зазначеній частині набирає
чинності з 01.01.2006.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
вказана норма протягом 2006-2011 років змін
не зазнавала та неконституційною не
визнавалась.

Як вбачається з позову, щомісячне
підвищення до пенсії позивачу, як
інваліду війни 2 групи, виплачувалося з
розрахунку 40% прожиткового мінімуму,
встановленому на відповідний рік,
тобто в повному обсязі та з урахуванням
вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
підстави для здійснення позивачу
перерахунку та виплати підвищення до
пенсії як інваліду війни 2 групи в
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком
відсутні.

Крім того, відповідно до матеріалів
справи, позивач є інвалідом 2 групи, та
отримує пенсію відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком.

При цьому, позивач звернувся до
відповідача із заявою про збільшення
розміру пенсії в 3,5 рази відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про збільшення розмірів пенсії деяким
категоріям громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 27.12.2005 №1293, на що отримав відмову.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році по ІІ групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, Постановою Кабінету
Міністрів України «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету» від
03.01.2002 № 1 всупереч положенням ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлена розрахункова
величина у розмірі 19,91 грн., з якої
проводиться розрахунок пенсії,
призначеної відповідно до ст. 54
вказаного Закону, що істотно звужує
обсяг встановлених законом прав
пенсіонерів цієї категорії.

З метою підвищення пенсії, призначеної
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», але
розрахунок якої проводився виходячи з
розміру, встановленого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 №
1, постановою Кабінету Міністрів
України «Про збільшення розмірів
пенсії деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 27.12.2005 № 1293, що набрала
чинності 01 січня 2006 року, розмір пенсії
для інвалідів II групи збільшений у 3,5
рази.

Отже, постанова Кабінету Міністрів
України «Про збільшення розмірів
пенсії деяким категоріям громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 27.12.2005 № 1293 прийнята з
метою разового перерахунку за
матеріалами пенсійної справи громадян,
що отримують пенсію, розрахованої з
базової величини для обчислення
конкретних державних пенсій та
додаткових пенсій за шкоду, заподіяну
особам, віднесеним до 1 категорії, у
розмірі 19,91 грн. згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» від 03.01.2002 № 1.

Враховуючи, що позивачу виплачується 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок чорнобильської
катастрофи» підстави для збільшення
пенсії за Постановою Кабінету
Міністрів України «Про збільшення
розмірів пенсії деяким категоріям
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 27.12.2005
№ 1293 відсутні.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Бородянського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року -
залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного
суду Київської області від 12 жовтня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та
підписано - 06.06.2014

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.