Справа № 2а-1670/6531/11
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/800/422/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011р.,
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.11.2011р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2012р. у
справі № 2а-1670/6531/11 за позовом ОСОБА_1 до
Недогарківської сільської ради,
Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області,
Кременчуцького відділу земельних
ресурсів, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавської області, ВДАІ
Кременчуцького району та АТІ при УМВС
України в Полтавській області, про
визнання незаконними, протиправними та
скасування документів, -

в с т а н о в и л а :

02 серпня 2011 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Недогарківської сільської ради,
Кременчуцької районної державної
адміністрації Полтавської області,
Кременчуцького відділу земельних
ресурсів, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Кременчуцького відділу інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області, ВДАІ
Кременчуцького району та АТІ при УМВС
України в Полтавській області про
визнання незаконними, протиправними та
скасування документів, визнання
протиправними фактів, зобов'язання
вчинити певні дії, відшкодування
матеріальних та моральних збитків.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011 року
у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про
поновлення строку звернення до суду в
частині визнання незаконним рішення 29
сесії 5 скликання Недогарківської
сільської ради від 23 липня 2009 р. «Про
затвердження технічної документації
на земельну ділянку гр. ОСОБА_4»
відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 в цій
частині залишено без розгляду.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.11.2011 року
в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Недогарківської
сільської ради, Кременчуцької районної
державної адміністрації Полтавської
області, Кременчуцького відділу
земельних ресурсів, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Кременчуцький відділ
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області, ВДАІ
Кременчуцького району та АТІ при УМВС
України в Полтавській області про
визнання незаконними, протиправними та
скасування документів, визнання
протиправними фактів, зобов'язання
вчинити певні дії, відшкодування
матеріальних та моральних збитків,
відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2012р.
ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011р. по
справі № 2а-1670/6531/11 залишено без змін.
Скасовано постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
07.11.2011 року в частині відмови у
задоволено позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. В цій частині провадження у
справі закрито. В іншій частині
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.11.2011 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати з мотивів неправильного
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
а справу направити на новий розгляд .

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Щодо правомірності висновків судів про
наявність підстав для залишення
позовних вимог в частині визнання
незаконним рішення Недогарківської
сільської ради від 23 липня 2009 р. «Про
затвердження технічної документації
на земельну ділянку гр. ОСОБА_4» без
розгляду на підставі ст. 100 КАС України,
колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 1 та 4 статті 99 КАС України в
редакція , яка була чинна на момент
подання позову та прийняття
оскаржуваного рішення, передбачено, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як встановлено судами, рішенням
Недогарківської сільської ради від 23
липня 2009 р. «Про затвердження технічної
документації» ОСОБА_4 - матері позивача
затверджено технічну документацію та
передано у власність земельні ділянки
в АДРЕСА_1 НОМЕР_1 загальною площею 0,7416
га, в тому числі: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,0927 га та для ведення особистого
селянського господарства площею 0,6489
га.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 10
січня 2010 року видано 2 державних акта на
право власності на земельні ділянки , в
яких зазначено як підставу їх видачі -
рішення 29 сесії 5 скликання
Недогарківської сільської ради від 23
липня 2009 р.

25 лютого 2010 року між позивачем ОСОБА_1
та матір'ю ОСОБА_4 укладено договір
дарування вказаних земельних ділянок:
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд площею 0,0927 га та для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,6489 га.

Тобто, позивач станом на 10 січня 2010 року
- на момент отримання вказаних актів на
право власності на землю і укладення
договору дарування станом на 25 лютого
2010 року, був обізнаний про існування
рішення Недогарківської сільської
ради від 23 липня 2009 року.

Враховуючи те, що адміністративний
позов поданий до суду 02.08.2011 року, тобто,
з пропущенням шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зважаючи на відсутність
належних доводів та відповідних
доказів щодо існування об'єктивних
обставин поважності причин пропуску
цього строку, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій щодо наявності
правових підстав для застосування
наслідків, передбачених ст. 100 КАС
України в частині позовних вимог про
визнання незаконним рішення
Недогарківської сільської ради від 23
липня 2009 р. «Про затвердження технічної
документації на земельну ділянку гр.
ОСОБА_4».

Щодо висновків судів стосовно
необґрунтованості позовних вимог
ОСОБА_1, про визнання незаконними
порушення його прав, передбачених
статтями 13, 14, 21, 24 Конституції України,
зводиться в незабезпеченості
відповідачами рівності позивача та
членів його родини в порівнянні з
іншими жителями села у виділенні
частини вільної земельної ділянки,
розташованої між будинковолодінням
позивача та АДРЕСА_2, площею близько 0,06
га, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статей 13, 14, 21,24
Конституції України земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Кожний громадянин має право
користуватися природними об'єктами
права власності народу відповідно до
закону.

Власність зобов'язує. Власність не
повинна використовуватися на шкоду
людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави.

Право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Громадяни мають рівні конституційні
права і свободи та є рівними перед
законом.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного
кодексу громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Відповідно до частини 2 статті 20
Земельного кодексу України зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Відповідно до статті 83 Земельного
кодексу України землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю /частина 1/.

У комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

До земель комунальної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, земельна ділянка площею 0,06
га, що знаходиться в АДРЕСА_1 біля
будинку №НОМЕР_1, та про надання якої
ОСОБА_1 ставилось питання перед
Недогарківської сільською радою,
відноситься до земель загального
користування, так як відповідно до
цільового призначення вона є
пасовищем, а тому згідно з нормами
чинного законодавства не може бути
передана у приватну власність.

З цих підстав позивачу і було
відмовлено у наданні земельної ділянки
площею 0,06 га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
біля будинку №НОМЕР_1 рішенням 35 сесії 5
скликання від 18.05.2010 року
Недогарківської сільської ради.

Правомірність прийнятого радою
вказаного рішення було предметом
розгляду судової справи №1614 /2а-330/11, за
результатами якої прийнято рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 про скасування згаданого
рішення ради.

Крім того судами встановлено, що
рішення про відмову в наданні спірної
земельної ділянки Недогарківською
сільською радою приймалось також щодо
інших осіб в різні періоди, що
спростовує доводи позивача про його
дискримінацію органом місцевого
самоврядування.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли до правильного висновку про те,
що у вирішенні питання про виділення
земельних ділянок мешканцям с.
Недогарки Кременчуцького району
Полтавської області, Недогарківською
сільською радою будь-якої
дискримінації не допускається, доказів
зазначеного до матеріалів справи не
надано, а питання про виділення
земельних ділянок вирішується в
порядку, визначеному законодавством
України, що має однакове застосування
щодо всіх без виключення мешканців с.
Недогарки.

Стосовно висновків судів щодо
безпідставності позовних вимог про
визнання незаконними порушення прав
ОСОБА_1, передбачених статтями 13, 14, 21, 24
Конституції України, які виразилися в
довготривалому, на протязі близько 7
років, відповідачами переоформленні
купленої земельної ділянки площею 0,5 га
у 2003 році та додатково виділеної у 2005
році, площею 0,02564 га та навмисному,
незаконному оформленню їх лише двома
державними актами, замість
передбачених по закону 4 актами,
колегія судів зазначає наступне.

Як встановлено судами та вбачається з
договору купівлі-продажу від 29.12.2003
року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
остання придбала будинок з
господарськими будівлями та земельну
ділянку площею 0,50 гектарів в межах,
згідно з планом, яка призначена для
обслуговування житлового будинку і
споруд та ведення особистого
підсобного господарства, що
знаходиться в АДРЕСА_1 буд.НОМЕР_1.

Відповідно до статті 118 Земельного
кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Судами попередніх інстанцій також
встановлено, що 21.09.2005 року
Недогарківською сільською радою
складений акт про те, що в результаті
обстеження було уточнено межі
земельної ділянки, яка знаходиться в
користуванні гр. ОСОБА_4 Так, земельна
ділянка площею 0,2564 га: розміщена біля
житлового будинку - 0,0361 га та раніше
надана - 0,2203 га передається в
користування гр. ОСОБА_4 згідно з
рішенням від 09.09.2005 року.

Рішенням відповідача "Про передачу
безоплатно в приватну власність
земельної ділянки"від 14.10.2005 року
передано у приватну власність гр.
ОСОБА_4 земельну ділянку: площею 0,0361 га,
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд; площею 0,2203 -га, для
ведення особистого селянського
господарства та запропоновано
звернутися до організації, яка має
ліцензії на проведення
топографо-геодезичних та
землевпорядних робіт з метою розробки
технічної документації та подати
технічну документацію на погодження та
затвердження до Недогарківської
сільської ради.

23.07.2009 року рішенням Недогарківської
сільської ради "Про затвердження
технічної документації" затверджено
остаточну площу земельних ділянок,
технічну документацію та передано у
власність гр. ОСОБА_4 земельні ділянки в
АДРЕСА_1, НОМЕР_1, загальною площею - 0,7416
га, в тому числі: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
- 0,0927 га, для ведення особистого
селянського господарства, площею - 0,6489
га.

Відповідно до Наказу Держкомзему "Про
затвердження Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі" від
04.05.1999 року №43 технічна документація зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою включає:

- виписку з рішення відповідної ради
або державної адміністрації про
надання у постійне користування,
передачу у власність або продаж
земельної ділянки;

- заяву власника землі або
землекористувача про складання
державного акта;

- технічне завдання на розробку
технічної документації зі складання
державного акта;

- висновок державного органу земельних
ресурсів Держкомзему України про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки;

- висновок органу у справах будівництва
і архітектури про наявні обмеження на
використання земельної ділянки;

- журнал польових вимірювань;

- кадастровий план земельної ділянки,
складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних
землевласників і землекористувачів;

- відомість обчислення площі земельної
ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу
та вирахування координат поворотних
точок меж земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, а
судами встановлено, що у лютому 2007 року
позивач звернувся до ТОВ "Азимут" із
заявою про виконання
топографо-геодезичних робіт по
визначенню координат кутів у межах
земельної ділянки для виготовлення
кадастрового плану земельної ділянки
та визначення цифрової моделі, до
відділу архітектури, містобудування та
житлово-комунального господарства
Кременчуцької районної державної
адміністрації за висновком про наявні
обмеження на використання земельної
ділянки звернулася лише у 2008 році.

Згідно з Наказом Держкомзему від
04.05.1999р. №43 за результатами виконаних
робіт складається кадастровий план
земельної ділянки. Довгострокові
межові знаки передаються на зберігання
власнику або користувачу земельної
ділянки, про що складається
відповідний акт. Акт складається у
трьох примірниках, підписується
власником або користувачем земельної
ділянки, виконавцем робіт і
представником районного (міського)
відділу управління) земельних ресурсів
Держкомзему України. Один примірник
додається до технічної документації зі
складання відповідного державного
акта, другий - передається виконавцю
робіт, третій - видається разом з
державним актом на землю власнику або
користувачу земельної ділянки.

На виконання вищевказаних норм, на
підставі рішення Недогарківської
сільської ради від 23.07.2009 року Відділом
Держкомзему у Кременчуцькому районі
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№638596, відповідно до якого передано у
приватну власність гр. ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,0927 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №638597,
відповідно до якого передано у
приватну власність гр. ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 0,6489 га для ведення
особистого селянського господарства.

Відмовляючи в задоволенні вказаної
частини позовних вимог, суди
попередніх інстанцій дійшли до вірного
висновку щодо їх необґрунтованості,
оскільки позивач звернувся за
виготовленням технічної документації
у лютому 2007 року, зокрема, за висновком
органу у справах будівництва і
архітектури про наявні обмеження на
використання земельної ділянки у 2008
році, а рішення Недогарківської
сільської ради "Про передачу
безоплатно в приватну власність
земельної ділянки" прийнято 14.10.2005 року,
що в свою чергу вплинуло на
довготривале переоформлення земельних
ділянок.

Будь-яких доказів звернення про
оформлення земельних ділянок
відповідно до часу оформлення договору
купівлі-продажу від 29.12.2003 року, часу
виділення земельної ділянки 21.09.2005 року
до організацій, правомочних
виготовляти технічну документацію із
землеустрою для подальшого її
затвердження відповідним суб'єктом
владних повноважень та доказів
зволікань Недогарківської сільської
ради Кременчуцького району
Полтавської області, Кременчуцького
відділу земельних ресурсів в розгляді
заяв позивача про оформлення земельних
ділянок у власність, ОСОБА_1 матеріали
справи не містять.

Щодо висновків судів про наявність
підстав для відмови у задоволенні
позовної вимоги про визнання
незаконними порушення прав позивача,
передбачених статтями 13, 14, 21, 24
Конституції України, які виразилися в
незаконному внесенні змін до плану
перспективного розвиту села на протязі
2007-2011 років з метою незаконної передачі
самовільно захоплених земель
громадського використання частин
трьох доріг загальною площею близько 0,1
га сусідам, чим незаконно позбавили
позивача права користуватися
частинами вищезазначених трьох доріг
та визнання недійсними внесених змін
до плану перспективного розвитку села
в районі будинків №НОМЕР_1-№НОМЕР_5 по
АДРЕСА_1 без їх громадського
обговорення на протязі 2007-2011 років,
колегія суддів зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 15.12.2009 року в
селі Недогарки проведені збори
громадського слухання про надання
згоди на внесення змін до генплану
села, за результатами яких вирішено
рекомендувати жителям АДРЕСА_1 з
№?НОМЕР_2 по №?НОМЕР_5 будинки с.
Недогарки, звернутися до відділу
містобудування та архітектури
райдержадміністрації з клопотанням по
зміни генплану цієї частини вулиці, про
що складений протокол зборів громадян
мешканців АДРЕСА_1 з №?НОМЕР_2 по
№?НОМЕР_5 будинки с. Недогарки про
надання згоди на внесення змін до
генплану села від 15.12.2009 року.

На виконання вказаного, з урахування
рішення мешканців с. Недогарки, яке
належним чином оформлене відповідним
протоколом, 23 березня 2010 року рішенням
Недогарківської сільської ради "Про
несення та затвердження змін до схеми
генерального плану села Недогарки"
внесено зміни до схеми генерального
плану села Недогарки Кременчуцького
району та затверджено схему із змінами
генерального плану села Недогарки
Кременчуцького району.

Відповідно до технічної документації
по розподілу земель між
землекористувачами на території
Недогарківської сільської ради,
розробленої 1993 року та витягу з плану,
зазначена позивачем, як така, що є
землею громадського використання,
земельна ділянка площею 0,1 га
відноситься до земель особистого
підсобного господарства.

Судами також встановлено, що 25.03.2011 року
Відділом Держкомзему у Кременчуцькому
районі проведено позапланову
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства при використанні ОСОБА_7
земельної ділянки по АДРЕСА_1 НОМЕР_3 в
с. Недогарки, якою встановлено, що гр.
ОСОБА_7 здійснено будівництво паркану з
відхиленням від встановлених меж на
відстань від 0,5 до 2 м в напрямку вулиці
загального користування. Земельну
ділянку площею 0,0803 га під збудованим
парканом ОСОБА_7 надано безоплатно у
власність для ведення садівництва
рішенням Недогарківської сільської
ради від 23.03.2010 року із земель запасу, не
наданих у власність та постійне
користування.

На момент перевірки земельна ділянка
площею 0,0803 га використовувалася ОСОБА_7
без документів, які б посвідчували про
користування земельною ділянкою, на
підставі рішення сесії
Недогарківської сільської ради від
23.03.2010 року про надання земельної
ділянки у власність.

За результатами перевірки державним
інспектором складений акт перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 25.03.2010 року та
виданий припис на усунення порушень
вимог земельного законодавства від
25.03.2010 року №0001.

Також, оперативною перевіркою
встановлено факт невиконання
вищевказаного припису посадової особи.
За результатами оперативної перевірки
складений акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
26.04.2010 року, протокол про
адміністративне правопорушення КМ №0007
від 26.04.2010 року, виданий повторний
припис на усунення порушень вимог
земельного законодавства від 26.04.2010
року №001. За результатами розгляду
справи про адміністративне
правопорушення винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення № 7 від 26.04.2010 року відносно
ОСОБА_7 за ст. 188-5 КУпАП.

У 2011 році створено комісію по розгляду
звернень гр. ОСОБА_1 щодо самовільного
зайняття земельних ділянок по АДРЕСА_1
НОМЕР_2, НОМЕР_3 у с. Недогарки
Кременчуцького району.

Комісією з виїздом на місце, проведено
вивчення представлених документів та
польове обстеження земельних ділянок,
що належать гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_7

За результатами додаткового вивчення
документів встановлено, що згідно з
рішенням Недогарківської сільської
ради від 20.07.2007 року гр. ОСОБА_7 надано
земельні ділянки площею 0,16 га (біля
купленого будинку, під будівництво),
0,0902 га (для ведення особистого
підсобного господарства), 0,09 га (для
будівництва індивідуального житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами) в АДРЕСА_1. Перевіркою
встановлено, що вказане рішення
прийняте з порушенням вимог земельного
законодавства.

За результатами додаткового розгляду
документів також встановлено, що
згідно з рішенням № 34 Недогарківської
сільської ради від 23.03.2009 року "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки" гр.
ОСОБА_7 затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для ведення садівництва із
земель запасу, не наданих у власність
та постійне користування в межах
АДРЕСА_1, НОМЕР_3, та передано
вищевказану земельну ділянку площею
0,0803 га безоплатно у власність для
ведення садівництва.

Відповідно до статті 39 Земельного
кодексу України, використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил
забудови.

Згідно з ст.. 12 Закону України "Про
планування та забудову територій",
чинного на час виникнення
правовідносин, сільські, селищні,
міські ради та їх виконавчі органи
вирішують питання вибору, вилучення
(викупу), надання у власність чи в
користування земельних ділянок
відповідно до генеральних планів
населених пунктів.

Статтею 3 вказаного Закону визначено,
що рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування з
питань забудови та іншого використання
територій, вибору, вилучення (викупу) і
надання земельних ділянок для
містобудівних потреб приймаються в
межах, визначених законом відповідно
до містобудівної документації за
погодженням з спеціально
уповноваженими органами з питань
містобудування та архітектури.

Вищевказане рішення прийняте з
порушенням вимог земельного
законодавства, а саме надання
земельних ділянок здійснено без
врахування вимог Генерального плану
забудови с. Недогарки 1968 року.

Як також встановлено судами, відділом
Держкомзему в Кременчуцькому районі
вбачається з метою усунення порушень
чинного законодавства, до
Недогарківської сільської ради було
направлено клопотання за № 5 з
пропозицією приведення у
відповідність до вимог чинного
законодавства рішення № 34
Недогарківської сільської ради від 23
березня 2010 року, у відповідь на яке
головою Недогарківської сільської
ради направлено лист № 40/02-24 від 02.03.2011
року з інформацією про усунення
порушення вимог земельного
законодавства.

Таким чином, в ході судового розгляду
судами встановлено, що зазначена
позивачем земельна ділянка площею 0,1 га
відноситься до земель особистого
підсобного господарства, а по факту
самовільного захоплення земель
громадського використання проведено
перевірки та притягнуто винних осіб до
відповідальності.

Наведені обставини дають підстави
колегії суддів погодитись із
висновками судів про безпідставність
дослідженої частини позовних вимог.

Щодо висновків судів про
необґрунтованість позовних вимог щодо
визнання незаконними порушення прав
ОСОБА_1, передбачених статтями 13, 14, 21, 24
Конституції України, які виразилися в
незаконному позбавленні позивача
частини земельної ділянки,
приватизованої у 2000 році, купленої у 2003
році та неправомірно переоформленої
18.01.2010 року площею понад 0,015 га -150 м2 ,
колегія суддів вважає за доцільне
зазначати наступне.

Судами встановлено, що відповідно до
державного акта на право приватної
власності на землю, виданого
громадянину ОСОБА_6 від 07.11.2000 року,
останньому передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,50
га в межах згідно з планом.

Згідно з договором купівлі-продажу від
29.12.2003 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
остання купила будинок з
господарськими будівлями та земельну
ділянку площею 0,50 гектарів в межах
згідно з планом, яка призначена для
обслуговування житлового будинку і
споруд та ведення особистого
підсобного господарства, що
знаходиться в АДРЕСА_1 буд. НОМЕР_1.

Відповідно до додатків до державних
актів на право власності на земельні
ділянки, земельна ділянка площею 150 м2,
про незаконне вилучення якої вказує
позивач, в 2003 році останнім за
договором купівлі-продажу від 29.12.2003
року не придбавалася, так як не була
приватизована продавцем ОСОБА_6 і не
належала йому на праві власності
відповідно до державного акта на право
приватної власності на землю, виданого
громадянину ОСОБА_6 від 07.11.2000 року.

23.07.2009 року рішенням Недогарківської
сільської ради «Про затвердження
технічної документації» затверджено
остаточну площу земельних ділянок та
технічну документацію та передано у
власність гр. ОСОБА_4 земельні ділянки в
АДРЕСА_1, НОМЕР_1, загальною площею - 0,7416
га, в тому числі: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
- 0,0927 га, для ведення особистого
селянського господарства, площею - 0,6489
га.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про безпідставне
посилання позивача на позбавлення його
відповідачами згаданої частини
земельної ділянки, приватизованої у 2000
році, купленої у 2003 році та
неправомірно переоформленої 18.01.2010
року.

Колегія суддів також погоджується з
висновком судів про безпідставність
вимог щодо визнання незаконними
порушення прав позивача, передбачених
статтями 13, 14, 21, 24 Конституції України,
які виразилися в незаконному його
адміністративному переслідуванні на
протязі 2006-2011 років за участю державних
службовців Відділу Держкомзему у
Кременчуцькому районі, оскільки
позивачем не підтверджено такі доводи
належними та допустимими засобами
доказування.

Колегія суддів вважає правомірними
висновки судів про відмову в
задоволенні вимог про зобов'язання
Кременчуцької районної державної
адміністрації, Недогарківської
сільської ради замовити та виготовити
у спеціалізованій організації проект
реконструкції частини АДРЕСА_4, АДРЕСА_3
та АДРЕСА_2 доріг для приведення їх до
їхнього перехрестя в районі
домогосподарств №НОМЕР_6-№НОМЕР_5 по
АДРЕСА_1 до нормативних вимог ДБН 360-92,
планів перспективного розвитку села,
оскільки позивачем не надано суду
належних письмових доказів - чи
висновків компетентних державних
органів, інспекцій, які б свідчили про
невідповідність частин доріг вимогам
нормативних документів і висновків про
необхідність приведення таких доріг до
вимог державних будівельних норм. Не
надано також і доказів фактичного
дослідження уповноваженими
організаціями умов використання
дорожнього полотна, що обґрунтовує
необхідність виділення державних
коштів для реконструкції частин доріг,
і висновки про наявність нагальної
необхідності проведення таких дій.

Крім того судами встановлено, що
відповідно до листа філії
"Кременчуцька дорожня експлуатаційна
дільниця" Дочірнього підприємства
"Полтавський облавтодор" від 15.03.2010 року
№96, направленого на адресу
Кременчуцької районної державної
адміністрації, по заяві ОСОБА_1 був
зроблений виїзд на місце його
проживання і виявлено, що вулиця, де
проживає ОСОБА_1 тупикова, де руху
автотранспорту не має, підсипана з
гранвідсіву, будівництво дорожнього
огородження не має сенсу, так як там
лише 3 хати, транспортний збір, який
буде в сільській раді, необхідно
направити на ремонт центральної
вулиці, асфальтобетон якої інтенсивно
руйнується.

Вірними є, з поміж інших, висновки судів
попередніх інстанції щодо
необґрунтованості позовних вимог про
зобов'язання Кременчуцької районної
державної адміністрації,
Недогарківської сільської ради
замовити та виготовити у
спеціалізованій організації проект
реконструкції частини АДРЕСА_4, АДРЕСА_3
та АДРЕСА_2 доріг, оскільки ним не
зазначено і не надано до матеріалів
справи доказів про звернення ОСОБА_1 до
відповідачів із заявами про розгляд
питання про замовлення та виготовлення
в спеціалізованій організації проекту
реконструкції доріг, не вказано та не
доведено документально про не розгляд
таких заяв, відмову в їх розгляді, чи
порушення вимог чинного законодавства
України в процесі розгляду заяв ОСОБА_1
щодо зобов'язання звернутися для
розробки проекту реконструкції доріг.

Щодо висновків судів про
безпідставність вимог позивача щодо
зобов'язання Кременчуцької районної
державної адміністрації,
Недогарківської сільської ради знести
з полотен АДРЕСА_4, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3
доріг самовільно посаджені кущі,
дерева, самовільно побудовані паркани,
клумби, вигрібну яму; зобов'язання
Головного управління земельних
ресурсів у Полтавській області
провести перевірку фактів
самовільного захвату частин АДРЕСА_4
дороги, проїзду, самовільного
будівництва на них парканів, вигрібної
ями, висадки кущів, дерев громадянами
ОСОБА_2-ОСОБА_3 в районі
домогосподарства №НОМЕР_4 по АДРЕСА_1, з
складанням відповідних - схеми, акту та
надання правової оцінки самовільним
діям громадян ОСОБА_2- ОСОБА_3 та
визнання фактів бездіяльності
відповідачів та власників АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 доріг відносно
дійсних правопорушників-сусідів
ОСОБА_2-ОСОБА_3-Сливка під час
самовільних захоплень ними частини
вищеописаних доріг, самовільного
будівництва самовільно захоплених
частинах буто-металевих парканів,
клумб, самовільної посадки на них
кущів, дерев, внаслідок чого суттєво
погіршилась безпека проживання
позивача та членів родини в купленому
домогосподарстві №НОМЕР_1 та безпека
дорожнього руху транспорту і пішоходів
по вищезазначених дорогах, колегія
суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судами, рішенням
Недогарківської сільської ради "Про
затвердження Правил благоустрою,
забезпечення чистоти і порядку на
території Недогарківської сільської
ради" від 22.03.2011 року затверджено
Правила благоустрою, забезпечення
чистоти і порядку на території
Недогарківської сільської ради та
перелік порушень, за які настає
відповідальність.

Згідно з пунктом 1 вказаних Правил усі
державні, кооперативні, громадські
організації, незалежно від їх
відомчого підпорядкування, а також
орендарі, приватні підприємці,
індивідуальні забудовники та власники
будинків зобов'язані утримувати в
чистоті і порядку, що відповідає
архітектурним, будівельним і
санітарним вимогам належні їм,
орендовані чи закріплені за ними жилі
будинки, культурно-побутові,
адміністративні, промислові,
комунальні і торгові приміщення,
пам'ятники, будинки культури, спортивні
майданчики, стадіони і прилеглі до них
території, місця загального
користування, парки, сквери, вулиці,
тротуари, території дворів, пішохідні
доріжки, урни, ліхтарі та опори
вуличного освітлення, вікна, двері та
балкони будинків, газони, огорожі,
паркани та інші види захисних засобів,
кладовища та ін.

Відповідно до пункту 23 Правил
підприємства, організації і установи,
незалежно від відомчого
підпорядкування і форми власності, а
також власники і орендарі будинків,
зобов'язані своєчасно, з урахуванням
пори року, прибирати території,
закріплені за ними, подвір'я, ділянки,
що знаходяться в їхньому володінні,
утримувати їх в чистоті, взимку
прибирати сніг, зрубувати лід, посипати
піском; з метою благоустрою вулиць сіл
сільської ради проводити озеленення
прилеглих територій, шляхом
висаджування квітів, кущів; влітку
підмітати вулиці, площі, тротуари,
двори, а також своєчасно очищати урни,
вивозити нечистоти із вигрібних ям
будинків, не підключених до
каналізації, дворових убиралень і
смітників, сміттєзбірників у
спеціально відведені місця для
знешкодження.

Таким чином, дії мешканців с. Недогарки
по висадці зелених насаджень,
озеленення території, прилеглої до
належним таким громадянам будинків,
земельних ділянок, не містять ознак
порушень вимог законодавства України.

Окрім цього, судами обґрунтовано
залишено поза увагою доводи та вимоги
позивача, які стосуються невжиття
відповідачами заходів щодо осіб, про
яких встановлено факти самовільного
зайняття земельних ділянок - сусідів
позивача громадян ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -
ОСОБА_7, оскільки вище вже зазначалося
про проведення відповідних виїзних
перевірок, складання відносно
виявлених правопорушень актів від
25.03.2010 року, від 26.04.2010 року, приписів від
25.03.2010 року, від 26.04.2010 року, постанов про
притягнення до адміністративної
відповідальності від 26.04.2010 року, що
спростовує твердження позивача про
відсутність з боку відповідачів дій до
осіб, щодо яких виявлено факти
самовільного зайняття земельних
ділянок.

Відсутність в матеріалах справи
належних та допустимих доказів
наявності кущів, дерев, доказів на
підтвердження фактів самовільного
захвату частин АДРЕСА_4 дороги, проїзду,
самовільного будівництва на них
парканів, вигрібної ями, висадки кущів,
дерев громадянами ОСОБА_2- ОСОБА_3 в
районі домогосподарства №НОМЕР_4 по
АДРЕСА_1 та фактів бездіяльності
відповідачів відносно правопорушників
під час самовільних захватів ними
частини доріг, самовільного
будівництва, самовільно захоплених
частинах буто-металевих парканів,
клумб та інше, в також відсутність
доказів погіршення безпеки проживання
позивача та членів родини в купленому
домогосподарстві №НОМЕР_1 та безпеки
дорожнього руху транспорту і пішоходів
по вищезазначених дорогах, дають
підстави колегії суддів вважати
вірними висновки судів попередніх
інстанцій про необґрунтованість
вказаної частини позовних вимог.

Колегія суддів також погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
про відмову у задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання
Надогарківської сільської ради,
Кременчуцького відділу земельних
ресурсів за їх рахунок видати позивачу
додатково до Державних актів на право
власності земельних ділянок серії ЯИ з
номерами 638596, 638597, Державні земельні
акти на земельну ділянку площею
близько 150 м2, яку було приватизовано у
2000 році, куплену 29.12.2003 року і
подаровану позивачеві за договором
дарування від 25.02.2010 року, оскільки дана
земельна ділянка не була приватизована
гр. ОСОБА_6 і не належала йому на праві
власності відповідно до державного
акта від 07.11.2000 року, а доказів
звернення позивача із відповідними
заявами про виділення йому додатково
земельної ділянки площею 150 м2, під час
судового розгляду не встановлено.

Оскільки відшкодування матеріальних
та моральних збитків в сумі 7777,00 грн.,
пов'язані з вимогами про визнання дій
та бездіяльності відповідачів , які не
підлягають задоволенню, то суди цілком
правомірно дійшли до висновку щодо
відмови у задоволенні вказаних вимог
позивача.

Щодо висновків апеляційного суду про
наявність підстав для закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог до громадян ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини першої статті 2
КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У розумінні пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 3 КАС України
відповідач в адміністративній справі -
суб'єкт владних повноважень, а у
випадках, передбачених законом, й інші
особи, до яких звернена вимога
позивача;

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 3 КАС України
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вірно зауважено судом апеляційної
інстанції, громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не є суб'єктами владних повноважень, що
в свою чергу виключає розгляд даного
спору у порядку адміністративного
судочинства та є підставою для
закриття провадження по справі
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства.

Враховуючи все вищевикладене, беручи
до уваги недоведеність позивачем
належними та допустимими доказами
доводів, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги, зважаючи на
встановлені під час судового розгляду
обставини, їх повноту та всебічність,
враховуючи наведені правові норми,
колегія суддів приходить до висновку
про законність та обґрунтованість
рішень суду першої інстанції в частині,
що залишена в силі правосудним
рішенням апеляційного суду.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені як підстави для зміни,
скасування судового рішення, залишення
позовної заяви без розгляду або
закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 211, 220, 221, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011р.,
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.11.2011р., яка
змінена ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.10.2012р., та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 11.10.2012р. у справі № 2а-1670/6531/11
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: