Справа № 816/992/14
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 816/992/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючого судді

Старостіна В.В.

суддів:
Мінаєвої
О.М.

Шевцової
Н.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Миргородської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р. по
справі № 816/992/14

за позовом Приватного підприємства
"Газмаркет"

до Миргородської об`єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Газмаркет" (далі
- позивач), звернулося до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Миргородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі відповідач), в якому
просило суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Миргородської ОДПІ від 06.03.2014 року №
.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014 року
адміністративний позов Приватного
підприємства "Газмаркет" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Миргородської ОДПІ від 06.03.2014 року №
.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, а саме вимог ст.ст. 14, 198
Податкового кодексу України та
процесуального права, просив
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначив, що позивачем не
підтверджено суму податкового кредиту,
сформованого за результатами
господарських відносин з ПП "ПНВП Старт
Трейдінг Сервіс" за червень, липень,
вересень 2012 року, посилаючись при цьому
на акт від 13.05.2013 року про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ПП "ПНВП Старт Трейдінг
Сервіс" по взаємовідносинам із ТОВ
"Весна" та ТОВ "Арсаон", а тому й ПП
"Газмаркет" включено відповідні суми до
складу податкового кредиту
неправомірно.

Виходячи з приписів ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПП "Газмаркет" зареєстроване як
юридична особа 12.05.2008 року виконавчим
комітетом Миргородської міської ради
та перебуває на обліку як платник
податків у Миргородській ОДПІ з 13.05.2008
року. З 01.04.2011 року зареєстроване у
якості платника податку на додану
вартість.

Основними видами діяльності ПП
"Газмаркет" за установчими документами
є будівництво трубопроводів,
електромонтажні роботи, монтаж
водопровідних мереж, систем опалення
та кондиціонування, діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування, а також будівництво
житлових і нежитлових будівель.

У зв'язку із наданням ПП "Газмаркет"
неповної відповіді (пояснень та їх
документального підтвердження) на
запит Миргородської ОДПІ, останньою
прийнято наказ № 53 від 08.02.2014 року "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ПП
"Газмаркет" з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства по
взаємовідносинах із ПП "ПНВП Старт
Трейдінг Сервіс" за червень, липень,
вересень 2012 року.

На підставі зазначеного наказу
Миргородською ОДПІ у період з 10.02.2014
року по 14.02.2014 року проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка ПП "Газмаркет" з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства по взаємовідносинах із
ПП "ПНВП Старт Трейдінг Сервіс".

За наслідками перевірки складений акт
№ 276/16-20-22-01-11/35716855/9 від 21.02.2014 року, яким
встановлено порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.
14, пп. 14.1.181 п.14.1 ст. 14, п. 198.1а), п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України по
взаємовідносинам з по
взаємовідносинах із ПП "ПНВП Старт
Трейдінг Сервіс" за червень, липень,
вересень 2012 року.

За змістом зазначеного акту, ПП
"Газмаркет" було задекларовано у
червні, серпні, вересні 2012 року
податковий кредит у сумі 22 464 грн. за
рахунок податкових накладних, виданих
ПП "ПНВП Старт Трейдінг Сервіс".

На зазначений акт ПП "Газмаркет" було
подано заперечення, яке податковим
органом були відхилено.

06.03.2014 року на підставі акту №
276/16-20-22-01-11/35716855/9 від 21.02.2014 року
Миргородською ОДПІ було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким донараховано ПП "Газмаркет"
грошові зобов'язання з ПДВ у загальній
сумі 22 464,00 грн. основного платежу та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у сумі 5 616,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
неправомірності прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення щодо
донарахування позивачу податкового
зобов'язання та штрафних санкцій з
податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що наслідки в
податковому обліку платника податків
створюють лише реально вчинені
господарські операції, тобто такі, що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника, та відповідають змісту,
укладених платником податку договорів.

Таким чином, в даному випадку
дослідженню підлягає реальність
господарських операцій, що є
визначальною для визначення
податкових зобов'язань та виникнення
права на податковий кредит;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

За приписами п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
податкового кредиту з ПДВ настають
лише у разі реального (фактичного)
вчинення господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг), що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника, та відповідають економічному
змісту, відображеному в укладених
платником податку договорах, а не лише
оформлення відповідних документів або
рух грошових коштів на рахунках
платників податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
визначено правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні.

Так, ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
цей Закон поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності, які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність згідно
з законодавством.

Згідно положень ч. 1 ст. 9 зазначеного
закону, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Отже, право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає у разі
реального здійснення операцій,
підтверджених первинними документами,
складеними відповідно до вимог чинного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
25.06.2012 року ПП "Газмаркет" було укладено
договір купівлі-продажу № 2/06/2012 з ПП
"ПНВП Старт Трейдінг Сервіс". Предметом
купівлі-продажу є пиломатеріали (брус,
дошки в асортименті, т.ін.) (а.с.47).

На виконання умов договору ПП "ПНВП
Старт Трейдінг Сервіс" було поставлено
в адресу покупця, ПП "Газмаркет",
пиломатеріали.

На виконання умов договору ПП
"Газмаркет" прийняв ТМЦ, що
підтверджується видатковими
накладними (т.1 а.с. 59-61), сплативши його
вартість, що підтверджується
платіжними дорученнями (т.1 а.с.62-65), а ПП
"ПНВП Старт Трейдінг Сервіс" виписало
податкові накладні (т.1 а.с.56-58), що
підтверджують сплату позивачем
податку на додану вартість у ціні
придбаних ним за вказаним договорам
ТМЦ.

Транспортування придбаного товару від
ПП "Старт Трейдінг Сервіс" в адресу ПП
"Газмаркет" відбувалося перевізником
ПП "Юл-і-ан" на підставі договору про
надання автопослуг № 1/06/2012 від 25.06.2012
року. (а.с.49).

Позивачем надано акт від 05.09.2012 року
прийняття відповідних автопослуг (т.1
а.с. 50).

Також, на підтвердження подальшого
використання придбаних ТМЦ у ПП "ПНВП
Старт Трейдінг Сервіс" позивачем
надано договір від 21.06.2012 року з
Управлінням капітального будівництва
Полтавської обласної державної
адміністрації. Предметом договору є
виконання робіт з реконструкції
покрівлі дошкільного навчального
закладу № 12 "Світлячок" у м. Миргород.

Отже, з наданих позивачем первинних та
інших документів вбачається, що
діяльність позивача відповідає умовам
спірного договору та видам
господарської діяльності, свідчить про
наявність господарської мети при
здійсненні господарських операцій з
метою отримання прибутку.

Наявні в матеріалах справи податкові
накладні відповідають вимогам ст.201
Податкового кодексу України, тобто
підстави вважати зазначені податкові
документи недійсними, відсутні.

Факт реєстрації контрагента позивача
ПП "Старт Трейдінг Сервіс" платником
податку на додану вартість, а також той
факт, що зазначене підприємство на
момент складання на адресу позивача
податкових накладних було
зареєстровано органом державної
податкової служби у встановленому
законодавством порядку в якості
платника податку на додану вартість, в
акті перевірки, та матеріалами справи
не спростовується.

Посилання відповідача на акт від 13.05.2013
року про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагента
позивача, як на підставу висновків про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства при формуванні
податкового кредиту, колегія суддів
відхиляє та вважає необґрунтованим,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
контрагент позивача не виконав свого
зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету,
настає відповідальність та відповідні
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою вважати неправомірним
формування податкового кредиту
позивачем, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата
податку контрагентом позивача (у тому
числі в разі ухилення від сплати) при
фактичному здійсненні господарської
операції не впливає на податковий
кредит позивача.

Колегія суддів також відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо відсутності
сертифікатів якості на товар, оскільки
такі сертифікати на придбані
пиломатеріали не передбачені діючим
законодавством. Одночасно позивачем
надано передбачені протоколи
радіаційних досліджень та акти
визначення вологості деревини.

Отже, враховуючи викладене, колегія
суддів зазначає, що первинні документи,
якими була оформлена вищевказана
господарська операція містять всі
необхідні реквізити, передбачені
законодавством для надання їм
юридичної доказовості.

Таким чином, колегія суддів доходить
висновку, що право позивача на
отримання податкового кредиту
підтверджене належними доказами, а
тому висновок відповідача про
порушення вимог ст.ст. 14, 198 внаслідок
завищення податкового кредиту, не
відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів вважає,
що відповідачем не доведено
правомірність податкового
повідомлення-рішення від 06.03.2014 року №
.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків, щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородської
об`єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.04.2014р. по
справі № 816/992/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старостін
В.В.Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М.
Шевцова Н.В.