Справа № 260/11313/13-а
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Хмельницька
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року справа
№260/11313/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача Ястребової
Л.В., суддів Бишова М.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька
Донецької області на постанову
Ленінського районного суду м. Донецька
від 28 квітня 2014 р. у справі № 260/11313/13-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька Донецької області
про визнання рішення протиправним,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька про
визнання протиправними дії
відповідача щодо не включення
додаткових видів оплати праці під час
обчислення розміру пенсії та відмови в
проведенні перерахунку пенсії з
урахуванням винагороди за вислугу
років у розмірі 30%, повної суми
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
потреб та індексації заробітної плати,
з яких справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування; скасування рішення
відповідача № 4573 від 20.11.2013 про відмову
у здійсненні перерахунку та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії, як
державному службовцю: з моменту її
призначення по 31.10.2013 з урахуванням
фактично отриманих сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб, зазначених
у довідці про складові заробітної
плати від 30.01.2009 № 05-213-28, яка була надана
при первинному зверненні до УПФУ за
призначенням пенсії та з 01.11.2013 - з
урахуванням отриманих сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб, індексації
заробітної плати та винагороди за
вислугу років у розмірі 30% згідно з
новими довідками.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2014 р. у справі
№ 260/11313/13-а позов задоволено частково, а
саме: визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Донецька
Донецької області щодо не включення
додаткових видів оплати праці
(«матеріальна допомога») під час
обчислення розміру пенсії ОСОБА_2 та
відмови їй у проведенні перерахунку
пенсії з урахуванням винагороди за
вислугу років у розмірі 30% посадового
окладу та доплати за спеціальне звання,
повної суми («Інші виплати»)
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
потреб та індексації заробітної плати,
з яких справлялися страхові внески на
державне пенсійне страхування.
Скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька про відмову ОСОБА_2 в
перерахунку пенсії № 4573 від 20.11.2013 року.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Донецька здійснити ОСОБА_2 перерахунок
та виплату пенсії, як державному
службовцю з 01.12.2013 року, з урахуванням
при розрахунку розміру пенсії фактично
отриманих нею сум винагороди за
вислугу років у розмірі 30% посадового
окладу та доплати за спеціальне звання,
повної суми («Інші виплати»)
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
потреб та індексації заробітної плати,
з яких справлялися страхові внески на
державне пенсійне страхування.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору у сумі 68 грн.82 коп. В
задоволені іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга мотивується
необґрунтованістю та порушенням судом
першої інстанції норм матеріального
права.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що з 16.01.2009 року позивач
вийшла на пенсію державного службовця
з посади головного державного
податкового інспектора відділу обліку
та звітності Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька, надавши відповідачу довідку
про складові заробітної плати та
надбавки та премії за останні 24
календарні місяці, видану Державною
податковою інспекцію у Ленінському
районі м. Донецька. Пенсія за віком їй
була призначена з розрахунку даних про
заробітну плату в сумі 1935 грн.

15 листопада 2013 року вона звернулась до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії та додатково надала довідку
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області з проханням
переглянути її пенсійну справу та
здійснити перерахунок пенсії з
заробітної плати у сумі 2012,40 грн. та з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових потреб, а також
щомісячної індексації заробітної
плати. Додатково надала довідку від
12.11.2013 року № 05-99-05-02-256 про складові
заробітної плати у загальній сумі 2012, 40
грн. та довідку про складові заробітної
плати від 15.11.2013 № 05-99-05-02-247 (а.с. 10-12).

Рішенням від 20.11.2013 р. № 4573 (а.с.13).
відповідач відмовив позивачу в
перерахунку пенсії з посиланням на
ст.ст. 33,37 Закону України «Про державну
службу», оскільки на його думку суми
матеріальної допомоги, індексації не
входять до складу заробітної плати
державного службовця, крім того
надбавка за вислугу років
виплачувалась їй за стаж державної
служби в розмірі, встановленому
Порядком виплати винагороди за вислугу
років посадовим особам органів
державної податкової служби, та яка
була зазначена у наданій нею довідці
від 30.01.2009 року в розмірі 25%.

Спір у справі виник внаслідок того, що,
на думку позивача, відповідач
безпідставно при визначенні розміру
заробітної плати, з якої виплачується
пенсія, не враховує йому розмір
матеріальної допомоги на вирішення
соціально побутових питань, суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та грошова винагорода
передбачені постановою КМУ №212 від
24.02.2003 року, індексація заробітної
плати є складовою заробітної плати, на
які були нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що відображено
у наданих до Пенсійного фонду довідці
Управління Пенсійного фонду України в
м. Костянтинівці та Костянтинівському
районі Донецької області від 26
листопада 2013 року № 15852/04/08-17 .

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції з наступних
підстав.

За змістом статті 37 Закону України «Про
державну службу» (у редакції, чинної на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
"Про оплату праці" встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та індексація грошових
доходів входила до системи оплати
праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 20.02.2012 року. Частиною першою статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної.: інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Оскільки з довідки позивача
вбачається, що на суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, грошової
винагороди за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи та індексації грошових
доходів нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, то вони є складовою
заробітної плати позивача та
зобов'язанні враховуватись при
обчислення пенсії.

Дані обставини знайшли відображення у
довідках Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від
12.11.2013 № 05-99-05-02-256 та від 15.11.2013 року №
05-99-05-02-247.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок про
необхідність врахування при
перерахунку пенсії позивачу сум всіх
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду, щодо певної частини позовних
вимог.

Так, відповідно до статей 99 та 100 КАС
України в редакції від 17.11.2011 року для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів, не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позивач звернулась до суду з даним
позовом 25 листопада 2013 року, у зв'язку з
чим суд першої інстанції повинен був
застосувати шестимісячний строк
звернення до суду та згідно вимог
статті 100 КАС України адміністративний
позов щодо вимог до 24 травня 2013 року
залишити без розгляду, тому постанова
суду підлягає скасуванню щодо відмови
у задоволенні позову в частині вимог до
24 травня 2013 року включно та залишенню в
цій частині без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду,
оскільки позивачем не наведено жодних
поважних причин пропуску такого
строку.

За таких обставин, апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду підлягає
скасуванню в частині вимог до 24 травня
2013 року включно та залишенню в цій
частині без розгляду.

З огляду на вищезазначене та керуючись
ст.ст. 99, 100. 195, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Донецька Донецької області на
постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2014 р. у справі
№ 260/11313/13-а - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 28 квітня 2014 р. у справі
№ 260/11313/13-а в частині відмови у
задоволенні вимог з 16.01.2009 року до 24
травня 2013 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 16.01.2009
року до 24 травня 2013 року - залишити без
розгляду.

В іншій частині постанову Ленінського
районного суду м. Донецька від 28 квітня
2014 р. у справі № 260/11313/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
Л.В.Ястребова

М.В. Бишов

С.Ю.Чумак