Справа № 825/904/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/904/14
у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Бужак Н.П.

Суддів: Троян Н.М., Костюк Л.О.

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області про визнання протиправною та
скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області про визнання протиправною та
скасування постанови №040408 від 12.02.2014
року про застосування фінансових
санкцій у розмірі 1700 грн. .

Відповідно до постанови
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним рішення
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити у справі нову
постанову про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа-підприємець та надає послуги по
перевезенню пасажирів.

28.01.2014 року, о 13 год. 20 хв. державні
інспектори Управління під час
проведення рейдової перевірки
додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт, звернулися до
водія транспортного засобу, який
зупинився на АС «Славутич» у місті
Славутич Київської області та належить
позивачу з проханням надати їм
документи для перевірки, відповідно до
вимог ЗУ „Про автомобільний
транспорт".

Водієм були надані державним
інспекторам наступні документи:
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, дорожній лист,
ліцензійна картка, тобто документи на
підставі яких виконуються регулярні
пасажирські перевезення і мають бути у
водія.

Однак, у водія були відсутні інші
документи, передбачені ст. 39 Закону
України „Про автомобільний транспорт",
а саме: витяг з паспорту маршруту
«Чернігів - Славутич», посвідчення
водія та витяг з дозволу на проведення
перевезень.

За наслідками перевірки 28 січня 2014 року
складено акт № 071850.

12 лютого 2014 року на підставі акту
перевірки начальником Управління
Укртрансінспекції у Чернігівській
області винесено постанову про
застосування
адміністративно-господарського штрафу
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт» у розмірі 1700 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволені
позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 5 Закону України
«Про автомобільний транспорт»
визначено, що основним завданням
державного регулювання та контролю у
сфері автомобільного транспорту є
створення умов безпечного, якісного й
ефективного перевезення пасажирів та
вантажів, надання додаткових
транспортних послуг.

Статтею 6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачено,
що реалізація державної політики у
сфері автомобільного транспорту
здійснюється через центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики з питань
безпеки на наземному транспорті,
місцеві органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567,
органами державного контролю на
автомобільному транспорті є
Укртрансінспекція, її територіальні
органи - управління в Автономній
Республіці Крим, обласні, Київське та
Севастопольське міські, районні
управління.

Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що
державний контроль на автомобільному
транспорті (далі - державний контроль)
здійснюється посадовими особами
органу державного контролю (далі -
посадові особи) шляхом проведення
планових, позапланових та рейдових
перевірок.

В силу пункту 14 Порядку № 1567 рейдова
перевірка транспортних засобів
проводиться на окремо визначених
ділянках дороги, маршрутах,
автовокзалах, автостанціях, автобусних
зупинках, місцях посадки та висадки
пасажирів, стоянках таксі і
транспортних засобів, місцях
вантаження та розвантаження вантажних
автомобілів, контрольно-вагових
комплексах, під час виїзду з
підприємств та місць стоянки, у пунктах
пропуску через державний кордон за
погодженням з начальником органу
охорони державного кордону.

Рейдова перевірка проводиться групою
посадових осіб у кількості не менш як
дві особи відповідно до завдання на
перевірку (пункт 16 Порядку № 1567).

Згідно пункту 15 Порядку № 1567 під час
проведення рейдової перевірки
перевіряється: наявність визначених
статтями 39 і 48 Закону документів, на
підставі яких здійснюються
перевезення автомобільним
транспортом; додержання вимог статей 53,
56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог
Європейської угоди щодо роботи
екіпажів транспортних засобів, які
виконують міжнародні автомобільні
перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська
угода); відповідність зовнішнього і
внутрішнього спорядження
(екіпірування) транспортного засобу
встановленим вимогам; оснащення таксі
справним таксометром; відповідність
кількості пасажирів, що перевозяться,
відомостям, зазначеним у реєстраційних
документах, або нормам, передбаченим
технічною характеристикою
транспортного засобу; додержання
водієм автобуса затвердженого
розкладу та маршруту руху; наявність у
всіх пасажирів квитків на проїзд та
квитанцій на перевезення багажу, а у
разі пільгового проїзду - відповідного
посвідчення; додержання водієм режиму
праці та відпочинку, а також вимоги
щодо наявності в автобусі двох водіїв у
разі перевезення пасажирів на відстань
500 і більше кілометрів або перевезення
організованих груп дітей за маршрутом,
який виходить за межі населеного
пункту та має протяжність понад 250
кілометрів; виконання водієм інших
вимог Правил надання послуг
пасажирського автомобільного
транспорту та Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, інших нормативно-правових
актів.

Пунктом 21 Порядку № 1567 передбачено, що
у разі виявлення в ході перевірки
транспортного засобу порушення
законодавства про автомобільний
транспорт посадовими особами, що
провели перевірку, складається акт за
формою згідно з додатком 3.

Статтею 34 Закону України "Про
автомобільний транспорт" передбачено,
що автомобільний перевізник повинен
виконувати вимоги цього Закону та
інших законодавчих і
нормативно-правових актів України у
сфері перевезення пасажирів та/чи
вантажів; забезпечувати водіїв
відповідною документацією на
перевезення пасажирів.

Згідно статті 39 цього Закону
автомобільні перевізники, водії,
пасажири повинні мати і пред'являти
особам, які уповноважені здійснювати
контроль на автомобільному транспорті
та у сфері безпеки дорожнього руху,
документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських
перевезень: для автомобільного
перевізника - ліцензія, договір із
органами виконавчої влади та органами
місцевого самоврядування чи їх дозвіл,
паспорт маршруту, документ, що
засвідчує використання автобуса на
законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, квитково-касовий
лист, схема маршруту, розклад руху,
таблиця вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи,
передбачені законодавством України;
для пасажира - квиток на проїзд в
автобусі та на перевезення багажу (для
пільгового проїзду - посвідчення особи
встановленого зразка).

Статтею 40 вказаного Закону
передбачено, що водій автобуса
зобов'язаний, зокрема, мати з собою і
пред'являти для перевірки
уповноваженим посадовим особам
документи, передбачені законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції
та дана обставина підтверджується
актом перевірки від 28.01.2014 року, водієм
позивача вимоги зазначених норм не
виконано.

Абзацом 3 частини першої статті 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт» передбачено, що за
порушення законодавства про
автомобільний транспорт до
автомобільних перевізників
застосовуються санкції за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48
цього Закону, - штраф у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
застосування відповідачем
адміністративно-господарського штрафу
в розмірі 1700,00 грн. до позивача на
підставі абзацу 3 частини першої статті
60 Закону України «Про автомобільний
транспорт».

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова суду є
законною і обґрунтованою, ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі
апелянтом доводи, висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198,200 КАС України, суд
апеляційної інстанції має право за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 41,160,197,198,200,205,206,212,254 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак
Н.П.

судді:

Костюк Л.О

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.