Справа № 812/1311/14
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
справа №812/1311/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Яковенка М.М. та Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року у справі № 812/1311/14 за позовом
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Сєвєродонецьку Луганської області
про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т
А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив:

- зобов'язати відповідача виключити зі
Списку осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в січні 2014 року, витрати
на виплату та доставку пенсії по
інвалідності ОСОБА_2;

-зобов'язати останнього надати
уточнений Список осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в січні 2014 року, без
урахування витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначив, що не
приймає до взаємозаліку витрати по
ОСОБА_2 та не включає їх до Акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень місяць 2014 року,
у зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_2
не на виробництві, про що зазначається
в Протоколі засідання двохсторонньої
комісії по звірці списків потерпілих,
яким виплачуються пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання від 03.02.2014
року. За таких обставин, просив позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, з підстав зазначених у
позові, просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає останні
необґрунтованими, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 3 лютого 2014 року
відповідачем позивачу було надано
список осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або про
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в січні 2014 року, згідно
якого включено витрати на виплату
пенсії ОСОБА_2 у розмірі 300 гривень та
витрати на доставку пенсії у розмірі 2,37
грн., усього 302,37 грн. ( а.с. 7-9).

Позивачем витрати відповідача на
виплату пенсії вказаній особі до
заліку та відшкодування не
приймаються, оскільки на його думку
ОСОБА_2 отримала ушкодження не на
виробництві. а.с. 11.

З матеріалів справи вбачається, що
28.11.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
відповідача із заявою про призначення
пенсії по інвалідності (трудове
каліцтво) (а.с. 30).

Протоколом № 643 від 03.12.2013 року
відповідачем призначено останній
пенсію по інвалідності, причиною
інвалідності зазначено трудове
каліцтво або профзахворювання (а.с. 30
зворотній бік).

Той факт, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ
групи підтверджується Випискою з акта
огляду медико-соціальною експертною
комісією. Як вбачається з
вищезазначеної виписки, інвалідність
настала внаслідок виконання
донорської функції (яка прирівнюється
до трудового каліцтва) ( а.с. 31).

При вирішенні справи, колегія суддів
виходить з наступного.

З набранням чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-14 (далі - Закон № 1105) обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом наведено у частині 1 статті 21
Закону № 1105, згідно якої у разі
настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку, зокрема:

1) своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Статтею 81 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та у зв'язку
з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, здійснюється органами
ПФУ.

Відповідно до пункту 5 статті 24 Закону
№ 1105, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

На виконання Закону № 1105 правлінням
Пенсійного фонду України та правлінням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
прийнята спільна постанова від 4
березня 2003 року № 5-4/4, якою
затверджений Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі - Порядок).

Згідно з пунктом 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова
допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Таким чином, органи Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України повинні
відшкодувати органам ПФУ суми виплат,
які вказані в пункті 4 Порядку, в тому
числі основний розмір пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи
Пенсійного фонду України щомісячно до
10 числа місяця, наступного за звітним
на підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності, та до
15 числа місяця, наступного за звітним,
подають його відповідним головним
управлінням Пенсійного фонду України і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань України в АРК,
областях, містах Києві та Севастополі.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем в січні 2014 року було
виплачено ОСОБА_2 пенсію по
інвалідності у розмірі 300 гривень та на
виплату та доставку виплаченої пенсії
було витрачено 2,37 грн, що
підтверджується Списком осіб, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в січні 2014 року.

Обставина фактичної виплати пенсії
зазначеній особі позивачем не
заперечується.

Колегія суддів зазначає, що згідно
частини 1 статті 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання ними делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою
нормативно-правового акта чи правового
акта індивідуальної дії, а також
відповідних дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень є
створення ними юридичних наслідків у
формі прав, обов'язків, їх зміни чи
припинення.

З огляду на вказане Список осіб, яким
відповідачем виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, не тягне за
собою якихось юридичних наслідків для
позивача, а тому не є
нормативно-правовим актом чи правовим
актом індивідуальної дії. Він є
документом, що лише фіксує певні
обставини, а саме, фіксує осіб, яким
відповідачем виплачені вказані пенсії.

Таким чином, оспорюваний Список не є
рішенням (актом індивідуальної дії) в
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, він не є
обов'язковим до виконання, сам по собі
не тягне для позивача ніяких правових
наслідків.

З огляду на вказане, суд зазначає, що
вимоги позивача в цій частині не
підлягають задоволенню через
відсутність порушення прав, а обраний
позивачем спосіб захисту не відповідає
об'єкту порушеного права.

При цьому колегія суддів зазначає, що
рішенням, з яким пов'язується
виникнення у позивача обов'язку
відшкодувати виплачену пенсію,
фактично є рішення про призначення
конкретної пенсії певній особі,
оскільки саме на підставі такого
рішення особі виплачується пенсія і
така особа включається до Списку осіб,
яким виплачені пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

При цьому колегія суддів зазначає про
відсутність підстав для закриття
провадження у справі в цій частині на
підставі п. 1 ч. 1 статті 157 КАС України,
оскільки за приписами статті 17 КАС
України спори щодо оскарження дій
суб'єкта владних повноважень
відносяться до юрисдикції
адміністративних судів.

Крім того, відповідно до частини 2
статті 157 КАС України якщо провадження
у справі закривається з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд таких справ.

Колегія суддів зазначає, що у випадку
закриття провадження у справі, ці
вимоги законодавства виконати не
вбачається можливим з огляду на те, що
такі вимоги як зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії не
можуть бути подані позивачем в жодному
з видів судочинства, окрім як в
адміністративному.

З огляду ж на положення частини 2 статті
4 КАС України, згідно якої юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення, а
також на принцип диспозитивності,
закріплений в статті 11 КАС України,
колегія суддів вважає, що позивач у
справі адміністративного провадження
вільний у виборі способів захисту
свого порушеного права і суд не вправі
за позивача вирішувати, з якими
позовними вимогами йому слід
звертатись до суб'єкту владних
повноважень, у зв'язку з чим у разі з
обранням особою при зверненні до суду
способу захисту, який на переконання
суду не відповідає об'єкту порушеного
права, суд за результатами розгляду
такої справи повинен відмовити
позивачу у задоволенні таких позовних
вимог, а не закривати провадження у
справі, позбавляючи по суті таким чином
особу самого права на звернення до суду

За таких обставин, враховуючи наведені
норми законів, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову, та вважає, що
постанова суду першої інстанції
винесена законно та обґрунтованою,
апеляційна скарга позивача, не
грунтується на законі та не підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області -
залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 квітня 2014
року у справі №812/1311/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий
суддя:
С.Ю.Чумак

Судді:

М.М.Яковенко

Л.В.Ястребова