Справа № 820/8490/14
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

03.06.2014 р.
№ 820/8490/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Кабанові Д.С.,

за участю: представника позивача -
Горелкової С.М.,

представника відповідача - Голубничого
В.П.,

розглянувши в місті Харкові в
приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Фонду соціального
захисту інвалідів до
Сільськогосподарського
виробничого кооперативу ім. Фрунзе
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу ім. Фрунзе, в якому просить
суд стягнути з Сільськогосподарського
виробничого кооперативу ім. Фрунзе на
користь Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів адміністративно -
господарських санкцій за незайняті
робочі місяця, призначені для
працевлаштування інвалідів, в сумі
62427,48 грн. та пені в сумі 430,79 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що згідно із звітом
відповідача за 2013 рік середньооблікова
кількість штатних працівників у 2013
році становить 131 особа, з них
середньооблікова чисельність фактично
працюючих інвалідів - 2 особи, а також
кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог ст.19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" - 5 осіб. Норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів
визначено у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік.
Норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів в 2013 році
для відповідача становить 5 осіб, що
визначено в розрахунку боргу.
Середньорічна заробітна плата
штатного працівника за 2013 рік
становила 20809,16 грн. (графа 05 звіту).
Тому сума адміністративно -
господарських санкцій становить 62427,48
грн. (3 (кількість робочих місць, не
зайнятих інвалідами)*20809,16
(середньорічна заробітна плата
штатного працівника за 2013 рік). Згідно з
розрахунком станом на 15.04.2014 року сума
адміністративно - господарських
санкцій відповідачем не сплачена та
складає 62427,48 грн. Останнім днем сплати
адміністративного господарських
санкцій в розмірі 62427,48 грн. є 15.04.2014
року, у зв'язку з чим було нараховано
пеню з прострочення термінів сплати у
розмірі 430,79 грн.

Відповідач проти позову заперечував,
надав письмові заперечення, в яких
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
відповідачем на протязі 2013року
подавалися до Золочіського районного
центру зайнятості Харківської області
звіти по формі 3-ПН про наявність
вакансій в кількості 3 робочих місць
для працевлаштування 3 інвалідів, у
зв'язку з ти, що почав працювати інвалід
3-ї групи ОСОБА_3 з жовтня 2013 року по
грудень 2013 року про наявність вакансій
в кількості 2 робочих місць для
працевлаштування 2 інвалідів та
характеристики створеного робочого
місця для інвалідів, про що свідчить
відбитки печатки та дати про прийняття
звітів Золочівським районним центром
зайнятості Харківської області.
Оскільки відповідачем виконано вимоги
чинного законодавства України щодо
створення робочих місць для
працевлаштування інвалідів та
інформування відповідного центру
зайнятості з метою їх
працевлаштування, відсутні докази
того, що СВК ім.. Фрунзе відмовив у
працевлаштуванні інвалідів, які були
направлені центром зайнятості або які
безпосередньо зверталися до
підприємства, тому в діях відповідача
відсутня вина, наявність якої є
обов'язковою накладення на відповідача
штрафних санкцій, передбачених ст.20
Закону України «Про основну соціальної
захищеності інвалідів в Україні».

Від представника позивача - Горелкова
С.М. в судовому засіданні підтримала
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача - Голубничий
В.П. в судовому засіданні заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини, викладені в
письмових запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Згідно звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
наданого до Харківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова
численність штатних працівників
облікового складу
Сільськогосподарського
виробничого кооперативу ім. Фрунзе
у 2013 році становить 131 особи,
середньооблікова чисельність
інвалідів на підприємстві у 2013 році - 3
особи, чисельність інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
підприємстві - 5 осіб, фонд оплати праці
штатних працівників в 2013 році склав 2726
грн., середньорічна заробітна плата на
підприємстві в 2013 році складала 21132 грн.
(а. с. 5).

Законом України „Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" визначені основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні і
гарантовано їм рівні з усіма іншими
громадянами можливості для участі в
економічній, політичній і соціальній
сферах життя суспільства, створення
необхідних умов, які дають можливість
інвалідам ефективно реалізувати права
та свободи людини і громадянина та
вести повноцінний спосіб життя
згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і
інтересами.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
встановлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків середньо
облікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця. Підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю,
самостійно розраховують кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.
Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно, чисельність інвалідів -
штатних працівників, які повинні були
працювати у 2013 році в Товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредо ", на
робочих місцях, створених відповідно
до нормативу робочих місць для
забезпечення працевлаштування
інвалідів, встановленого ст. 19 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
становить 8 осіб при фактично
працевлаштованих 2 особах.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньо облікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Вказана вище
адміністративно-господарська санкція
застосовується за невиконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів. Так,
відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" виконанням
нормативу робочих місць у кількості,
визначеній згідно з частиною першою
цієї статті, вважається
працевлаштування підприємством,
установою, організацією, у тому числі
підприємством, організацією
громадських організацій інвалідів,
фізичною особою, яка використовує
найману працю, для яких це місце роботи
є основним.

Працевлаштування - це система
організаційних, економічних і правових
заходів, направлених на забезпечення
трудової зайнятості населення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні "№ 875-ХІІ від 21
березня 1991 року підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
покладення на підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
обов'язку працевлаштування інвалідів,
передбачає виділення та створення
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальних
робочих місць, створення для них умов
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечення
інших соціально-економічних гарантій,
а також надання державній службі
зайнятості інформації, необхідної для
організації працевлаштування
інвалідів.

Згідно до ч.3 ст.18-1 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" державна служба
зайнятості здійснює пошук підходящої
роботи відповідно до рекомендації
МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації
та знань, з урахуванням його побажань.

Наведене свідчить про те, що обов'язок
підприємства щодо створення робочих
місць для інвалідів не супроводжується
його обов'язком підбирати і
працевлаштовувати інвалідів на
створені робочі місця. Такий обов'язок
покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в
частині першій ст. 18 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні".

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01
березня 1991 року № 803-ХІІ підприємства,
установи і організації незалежно від
форми власності реєструються у
місцевих центрах зайнятості за їх
місцезнаходженням як платники збору до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття,
щомісяця подають цим центрам
адміністративні дані у повному обсязі
про наявність вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів, та про
працівників, які працюють неповний
робочий день (тиждень), якщо це не
передбачено трудовим договором, або не
працюють у зв'язку з простоєм
виробництва з не залежних від них
причин, і в десятиденний строк - про
всіх прийнятих працівників у порядку,
встановленому законодавством.
Несвоєчасна реєстрація або відмова від
неї, порушення порядку подання
адміністративних даних тягне за собою
відповідальність, передбачену законом.

Наказом Державного комітету
статистики від 19.12.2005 року №420
затверджена форма статистичної
звітності №3-ПН „Звіт про наявність
вакансій", яка подається
підприємствами, установами та
організаціями щомісячно на адресу
державної служби зайнятості.

Згідно наказу Міністерства соціальної
політики України від 31.05.2013 року №316
затверджена нова форма звітності №3-ПН
"Інформація про попит на робочу силу
(вакансії)" та Порядку її подання, яка
подається підприємствами, установами
та організаціями щомісячно на адресу
державної служби зайнятості.

Як вбачається з матеріалів справи,
кожного місяця відповідачем до
Золочівського районного центру
зайнятості подавалися звіти за формою
№ 3-ПН у відповідності до наказу
Державного комітету статистики від
19.12.2005 року №420 та наказу Міністерства
соціальної політики України від 31.05.2013
року №316, в яких зазначено про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів в період з
січня 2013 року по вересень 2013 року в
кількості 3 осіб, а в період з жовтня 2013
року по грудень 2013 року в кількості 2
осіб (а.с. 17-46).

З листа Золочівського районного
центру зайнятості від 26.05.2014 року за №713
вбачається, що протягом 2013 року
щомісячно надавалась звітність про
наявність вільних робочих місць (форма
3-НП) з вказанням вакансій для
інвалідів. Працевлаштованих інвалідів
на підприємство відповідача не було, в
зв'язку з невідповідністю місця
проживання осіб з інвалідністю та
транспортною недоступністю. Відмов у
працевлаштуванні інвалідів з боку
відповідача не було (а.с. 64).

Суд зазначає, що
адміністративно-господарські санкції
за незайняті інвалідами робочі місця
не є податком, збором (обов'язковим
платежем), обов'язкова сплата яких
передбачена Конституцією України та
Законом України "Про систему
оподаткування" від 25 червня 1991 року №
1251-XII, а є заходом впливу до
правопорушника у сфері господарювання
у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

У частині 2 наведеної статті
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання вимог законодавства,
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу ім. Фрунзе було направлено
до Золочівського районного центру
зайнятості відповідна звітність з
інформацією щодо можливості
працевлаштування інвалідів, але робочі
місця залишилися вакантними у зв'язку з
ненаправленням для працевлаштування
необхідного числа інвалідів
уповноваженими органами.

Оскільки у діях відповідача відсутній
склад правопорушення, на нього не може
бути покладена відповідальність за
ненаправлення уповноваженими органами
необхідної кількості інвалідів для
працевлаштування, відсутність у
населеному пункті за місцем
знаходження Товариства інвалідів, які
бажають працевлаштуватись.

Частина 1 статті 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтується її вимога та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відсутні підстави для
накладення на відповідача
адміністративно-господарських санкцій
за нестворення робочих місць для
працевлаштування інвалідів, та
відповідно, про відсутність підстав
для задоволення позову.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа судові
витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Фонду соціального захисту
інвалідів до Сільськогосподарського
виробничого кооперативу ім. Фрунзе про
стягнення адміністративно -
господарських санкцій за незайняті
робочі місяця, призначені для
працевлаштування інвалідів в сумі
62427,48 грн. та пені в сумі 430,79 грн. -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
06.06.2014 року.

Суддя
Мар'єнко Л.М.