Справа № П/811/1483/14
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2014 року
Справа № П/811/1483/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Кравчук О.В.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області

до відповідача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу.

Олександрійська об'єднана державна
податкова інспекція Кіровоградської
області Державної податкової служби
(далі - позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом про
стягнення з відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) - коштів за податковим
боргом по єдиному податку в розмірі
1628,48 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в
порушення норм Податкового кодексу
України відповідач не сплачує
своєчасно та в повному обсязі
узгоджене податкове зобов'язання по
єдиному податку, у результаті чого має
податковий борг в сумі 1628,48 грн.

В судове засідання представник
позивача, належним чином повідомлений
про дату час та місце розгляду справи,
не прибув, однак просив суд розглянути
справу у порядку письмового
провадження (а.с.3).

Відповідач в судове засідання не
прибув, своїм правом на надання
письмових заперечень проти позову не
скористався, хоча про дату час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином (а.с.29).

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Крім того, якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта (частина
шоста статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Відтак, суд вважає за можливе
розглянути дану справу у письмовому
провадженні за наявними у справі
доказами.

Розглянувши вказану адміністративну
справу у порядку письмового
провадження, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини першої
статті 42 Конституції України кожен має
право на підприємницьку діяльність,
яка не заборонена законом. Згідно
статті 67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Податковим кодексом України визначено
вичерпний перелік податків і зборів, що
справляються в Україні та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті
14 Податкового Кодексу України
визначено, що податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання. Грошове
зобов'язання платника податків - сума
коштів, яку платник податків повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податкове зобов'язання та/або штрафну
(фінансову) санкцію, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, а
також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Зокрема, статтею 16 Податкового кодексу
України визначені обов'язки платника
податків, згідно положень якої платник
податків зобов'язаний подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1),
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи
(підпункт 16.1.4 пункту 16.1).

11 вересня 2008 року виконавчим комітетом
Олександрійської міської ради
Кіровоградської області ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та з того часу
перебуває на обліку в Олександрійській
об'єднаній державній податковій
інспекції як платник податків (а.с.4-5).

Пунктом 291.3 статті 291 глави 1 розділу ХІV
Податкового кодексу України визначено,
що юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Статтею 293 Податкового кодексу України
встановлені ставки єдиного податку, а
саме:

- ставки єдиного податку
встановлюються у відсотках (фіксовані
ставки) до розміру мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року
(далі у цій главі - мінімальна заробітна
плата), та у відсотках до доходу
(відсоткові ставки);

- фіксовані ставки єдиного податку
встановлюються сільськими, селищними
та міськими радами для фізичних осіб -
підприємців, які здійснюють
господарську діяльність, залежно від
виду господарської діяльності, з
розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного
податку - у межах від 1 до 10 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного
податку - у межах від 2 до 20 відсотків
розміру мінімальної заробітної плати.

Так, фізична особа-підприємець ОСОБА_1
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та обрав ІІ групу
платників єдиного податку та ставку у 20
% розмірі мінімальної заробітної плати
(а.с.9-11).

Позивач стверджує, що за відповідачем
рахується податковий борг по єдиному
податку у розмірі 1493,59 грн.

Згідно з пунктом 291.4 статті 291
Податкового кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на такі групи
платників єдиного податку, зокрема: 2)
друга група - фізичні особи -
підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв: не використовують працю
найманих осіб або кількість осіб, які
перебувають з ними у трудових
відносинах, одночасно не перевищує 10
осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000
гривень.

Відтак, з урахуванням приписів Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та Закону України „Про
Державний бюджет України на 2013 рік",
якими визначено розмір мінімальної
заробітної плати на відповідний рік,
ФОП ОСОБА_1 у 2012 році був платником
єдиного податку за ставкою 2-ї групи у
фіксованому розмірі 214,60 грн. на місяць,
та з 1 січня 2013 року - у розмірі 229,40 грн.

Згідно з частиною 2 пункту 294.1 статті 294
Податкового кодексу України
податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал.
Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 статті 295
Податкового кодексу України визначено,
що платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Сплата єдиного податку
здійснюється за місцем податкової
адреси. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Відповідно до пункту 295.5 статті 295
Податкового кодексу України платники
єдиного податку першої і другої груп,
які не використовують працю найманих
осіб, звільняються від сплати єдиного
податку протягом одного календарного
місяця на рік на час відпустки, а також
за період хвороби, підтвердженої
копією листка (листків)
непрацездатності, якщо вона триває 30 і
більше календарних днів.

Інших виключень для звільнення від
сплати ставки єдиного податку дана
норма не містить.

Статтею 300 Податкового кодексу України
встановлено, що платники єдиного
податку несуть відповідальність
відповідно до цього Кодексу за
правильність обчислення, своєчасність
та повноту сплати сум єдиного податку.

Так, за результатами камеральної
перевірки з питань своєчасності сплати
єдиного податку Олександрійською ОДПІ
було встановлено порушення
відповідачем статті пункту 122.1 статті
122 Податкового кодексу України, що
відображено в акті від 19 грудня 2012 року
№874/17-20/НОМЕР_1, зроблено висновок про
застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових
(штрафних) санкцій у загальному розмірі
107,30 грн. (а.с.17) Відповідне податкове
повідомлення - рішення: № від 21
грудня 2012 року на суму 107,30 грн. були
відповідачем отримано особисто (а.с.18).

Крім того, як вбачається зі зворотнього
боку облікової картки платника
податків відповідачеві нараховано
контролюючим органом пеню у розмірі 27,59
грн. (а.с.12-16)

Судом встановлено, що вказані
податкове повідомлення-рішення не
оскаржувалося ні в адміністративному,
ні в судовому порядку.

Оскільки за приписами підпункту 56.17.1
пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу
України день закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків, суд
дійшов висновку, що податкове
зобов'язання відповідача по єдиному
податку є узгодженим.

Відтак, податковий борг, який рахується
за відповідачем, станом на день подачі
позову не сплачений та вважається
узгодженим.

Податковим (звітним) періодом для
платників єдиного податку другої -
четвертої груп є календарний квартал
(пункт 294.1 статті 294 Податкового кодексу
України ).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач своє податкове зобов'язання
належним чином не виконував та не
сплачував до бюджету узгоджену суму
грошового зобов'язання з єдиного
податку, що привело до виникнення
заборгованості, на загальну суму 1628,48
грн. Дана заборгованість
підтверджується довідкою та
розрахунком сум зобов'язання
податкового органу щодо платника
єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (а.с.7-8).

У разі припинення платником єдиного
податку провадження господарської
діяльності податкові зобов'язання із
сплати єдиного податку нараховуються
такому платнику до останнього дня
(включно) календарного місяця, в якому
до органу державної податкової служби
подано заяву щодо відмови від
спрощеної системи оподаткування у
зв'язку з припиненням провадження
господарської діяльності.

Отже, правовими підставами для
несплати ставки єдиного податку
законодавчо визначені: період щорічної
відпустки, період тимчасової втрати
непрацездатності (якщо така
непрацездатність триває 30 і більше
календарних днів), а також у разі
подання до податкового органу заяви
щодо відмови від спрощеної системи
оподаткування у зв'язку з припиненням
провадження господарської діяльності.
Інших виключень для звільнення від
сплати ставки єдиного податку дана
норма не містить.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59
Податкового кодексу України у разі,
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Так, судом встановлено, що
Олександрійською ОДПІ у відповідності
до пункту 59.1 статті 59 Податкового
Кодексу України 25 червня 2012 року було
направлено відповідачеві податкову
вимогу форми "Ф" (а.с. 19).

Таким чином, податковий борг
відповідача - тобто сума грошового
зобов'язання, не сплаченого у
встановлений Податковим кодексом
України строк - вважається узгодженим
та становить наразі 1628,48 грн.

Відповідно підпункту 41.1.1 пункту 41.1
статті 41 Податкового кодексу України
контролюючими органами, є органи
державної податкової служби - щодо
податків, які справляються до бюджетів
та державних цільових фондів, крім
зазначених підпункті 41.1.2 цього пункту,
а також стосовно законодавства,
контроль за дотримання якого
покладається на органи державної
податкової служби.

Пунктом 41.5 статті 41 Кодексу визначено,
що органами стягнення є виключно
органи державної податкової служби,
які уповноважені здійснювати заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень.

Згідно пункту 87.11. статті 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
те, що відповідач у встановлені
законодавством строки суму податкової
заборгованості у розмірі 1628,48 грн. не
сплатив суд дійшов висновку, що
податковий борг відповідача підлягає
стягненню до Державного бюджету
України.

Керуючись статтями 86, 159 - 163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг
у розмірі 1628,48 грн. (одна тисяча шістсот
двадцять вісім гривень, сорок вісім
копійок) на користь Державного бюджету
України.

Постанова суду набирає законної
сили у порядку та у строк, що
передбачені статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі апеляційної скарги через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд в десятиденний
строк з дня отримання копії цієї
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.В.
Кравчук