Справа № 2а-10889/10/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
м. Київ К/9991/11962/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Чернівецької обласної митниці
Державної митної служби України

на постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від
27.09.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2011

у справі №2а-10889/10/2670

за позовом Закритого акціонерного
товариства «Алатон»

до Чернівецької обласної митниці
Державної митної служби України

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від
27.09.2010, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.02.2011,
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано податкові повідомлення
форми «Р» від 07.07.2010 №11 та №12.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового рішення про відмову в позові в
повному обсязі, з підстав порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у 2009-2010 р.р. позивачем
імпортовано товар «Вироби для дітей
медичного призначення» в асортименті
по ВМД №408010008/9/005922 від 18.11.2009, №
40801001/2010/001135 від 25.02.2010, №40801001/2010/002281 від
09.04.2010.

Митне оформлення товарів у режимі
імпорту за зазначеними ВМД було
завершено, а правильне нарахування
податків і зборів митним органом
засвідчено штампом «Сплачено».

У період з 07.05.2010 по 21.05.2010 відповідачем
проведено камеральну перевірку ЗАТ
«Алатон» щодо правильності визначення
коду товару згідно УКТЗЕД за ВМД
№408010008/9/005922 від 18.11.2009, ВМД № 40801001/2010/001135
від 25.02.2010 та ВМД № 40801001/2010/002281 від
09.04.2010.

За результатами камеральної перевірки
Чернівецькою обласною митницею
складено акт від 25.05.2010 №
к/0001/2010/408000000/, яким встановлено
факт порушення законодавства України
щодо визначення коду товару за УКТЗЕД,
що призвело до недоотримання митних
платежів на загальну суму 114279,49 грн., з
яких мито 57768,81 грн., ПДВ 108510,68 грн.

На підставі акта камеральної
перевірки, пп. «в» пп. 4.2.2 п. 4.2 статті 4
Закону України «Про порядок погашення
зобов?язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181, винесено
податкові повідомлення від 07.07.2010 № 11
та 12.

Суд першої інстанції, з доводами якого
погодився суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позовні вимоги,
обґрунтовував свої висновки тим, що
якщо митний орган, приймаючи ВМД та
пропускаючи товар на митну територію
України, погодився з відомостями про
товар, то відповідно до статті 17 Закону
України від 5 лютого 1992 року №
2097-ХІІ «Про Єдиний митний тариф»
(чинного на час виникнення спірних
відносин), пунктів 10.1 і 10.3 статті 10
Закону України від 3 квітня 1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(чинного на час виникнення спірних
відносин; далі - Закон № 168/97-ВР),
підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону
України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (чинного
на час виникнення спірних відносин;
далі - Закон № 2181-ІІІ) він не має
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
нарахування податкових зобов'язань.

Судова колегія вважає висновки судів
попередніх інстанцій такими, що
зроблені з правильним застосуванням
норм матеріального права.

Пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур (пункт 35
статті 1 Митного кодексу України).

У пункті 19 зазначеної статті міститься
визначення терміна «митні процедури» -
це операції, пов'язані зі здійсненням
митного контролю за переміщенням
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України, митного
оформлення цих товарів і транспортних
засобів, а також із справлянням
передбачених законом податків і
зборів.

За пунктом 10.3 статті 10 Закону № 168/97-ВР
платники податку, які імпортують
товари (супутні послуги) на митну
територію України для їх використання
або споживання на митній території
України, відповідають за дотримання
правил надання інформації для
розрахунку бази оподаткування (суми
податку, належного до сплати) митним
органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону № 2181-ІІІ якщо згідно з
нормами цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в порядку, встановленому
зазначеним Законом.

Згідно зі статтею 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в УКТЗЕД, є
виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи
(стаття 69 Митного кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України. Таких обставин у цій справі не
встановлено і в судових рішеннях не
наведено.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи ВМД, віднесли товар до
певного коду товарної номенклатури та
пропустили його на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), то в подальшому вони не мали
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки у
класифікації товару, зокрема з
посиланням на результати камеральної
перевірки та на положення підпункту
«в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
Закону № 2181-ІІІ.

За встановлених обставин, судова
колегія вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б давали
підстави для скасування оскаржуваних
судових рішень, а тому касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Чернівецької
обласної митниці Державної митної
служби України відхилити, а постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 27.09.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.02.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун