Справа № 688/1580/14-а
Суддя: Головко Н. П.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/1580/14-а
№ 2-а/688/55/14
Постанова

Іменем України

27 травня 2014 року
м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Головко
Н.П.,

секретаря Гаврилової
Н.К.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Шепетівка справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області про скасування постанови
інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення
до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до
УДАІ УМВС України в Хмельницькій
області про скасування постанови
інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення
до адміністративної відповідальності.
Свої позовні вимоги позивач мотивував
тим, що відносно нього 11 квітня 2014 року
інспектором ДПС Пасічником О.С.
складено протокол про адміністративне
правопорушення та винесено постанову
серії ПС1 № 045222, з якої слідує, що 11
квітня 2014 року о 19 год. 16 хв. він, керуючи
автомобілем марки TOYOTA Prado, державний
номер НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Н
- 03. 159 км. здійснив обгін на ділянці
дороги з обмеженою оглядовістю, чим
порушив вимоги п. 14.6 Правил дорожнього
руху, за що передбачена
відповідальність ч.2 ст122 КУпАП. Вважає,
що Правил дорожнього руху не
порушував, а тому постанова інспектора
є неправомірною. Просив постанову в
справі про адміністративне
правопорушення скасувати за
відсутності складу правопорушення, а
провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, з підстав заявлених
у позові. Вказав, що 11 квітня 2014 року був
зупинений працівником ДАІ по дорозі
між містами Хмельницьким та
Старокостянтиновом. На нього було
складено протокол, відповідно до якого
він здійснив обгін транспортного
засобу на дорозі з обмеженою
оглядовістю. Він заперечив порушення
Правил дорожнього руху, зазначив, що
ніяких знаків, чи дорожніх розміток на
ділянці дороги, на якій він виконав
маневр не було. Він рухався за
великогабаритним транспортом, який
виконав маневр праворуч та надав йому
дорогу для обгону. Працівник ДАІ
зазначив, що порушення зафіксовано
відео реєстратором, однак не
продемонстрував йому запис, зіславшись
на технічні неполадки. Вказав, що у
нього в автомобілі було три пасажири,
однак на його прохання допитати
останніх як свідків, працівник ДАІ
відповів відмовою. Оскільки доказів
порушення ним ПДР не має, просив
постанову скасувати.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, відзиву на позов не надав.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.14.6 «г» Правил дорожнього руху
України, водієві забороняється
здійснювати обгін у кінці підйому, на
мостах, естакадах, шляхопроводах,
крутих поворотах та інших ділянках
доріг з обмеженою оглядовістю чи в
умовах недостатньої видимості.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України
порушення водіями транспортних
засобів правил обгону і зустрічного
роз'їзду тягне за собою накладення
штрафу від 25 до 30 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Справи про
вказані правопорушення мають право
розглядати і накладати адмінстягнення
працівники Державтоінспекції МВС
України, які мають спеціальні звання
(ст.222 КпАП України).

Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року
інспектором ІДПСВЗС в Хмельницькій
області Пасічником О.С. відносно
позивача складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 692010, із змісту якого вбачається,
що ОСОБА_1 11 квітня 2014 року о 19.16 год. на
159 км а/д Н-03, керуючи автомобілем TOYOTA
Prado, державний номер НОМЕР_1 здійснив
обгін на ділянці дороги з обмеженою
оглядовістю та винесено постанову
серії ПС1 № 045222 про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП
України у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Як вбачається із вказаної постанови
факт порушення Правил дорожнього руху
зафіксовано лише протоколом, інших
доказів на підтвердження порушення
позивачем Правил дорожнього руху у
протоколі не наведено, не надано таких
відповідачем і суду.

За таких обставин, суд вважає, що
відповідач не довів того факту, що він,
при розгляді справи та винесенні
оскаржуваної постанови, прийняв
зазначене рішення на підставі
об'єктивних доказів, оскільки жодного
доказу на підтвердження своїх пояснень
відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та місцевого
самоврядування їх посадові особи,
зобов'язані діяти лише на підставі в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. ст.62 Конституції України
визначає, що обвинувачення не може
ґрунтуватися на доказах, одержаних
незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Згідно ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Додержання вимог
закону при застосуванні заходів впливу
за адміністративні правопорушення
забезпечується систематичним
контролем з боку вищестоящих органів і
посадових осіб, прокурорським
наглядом, правом оскарження, іншими
встановленими законом способами.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням
провадження в справі про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП,
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, що встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки чи відеозапису,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що норми КАС України
покладають на суб'єкта владних
повноважень обов'язок аргументовано,
посилаючись на докази, довести
правомірність свого рішення, дії чи
бездіяльність та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів, невиконання
відповідачем свого обов'язку довести
правомірність своїх рішень, дій чи
бездіяльності, свідчить про
достовірність повідомлених позивачем
обставин і не викликає у суду
обґрунтованого сумніву.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
в судовому засіданні не встановлено, а
відповідачем не представлено жодного
належного, об'єктивного та
обґрунтованого доказу, який би
спростовував доводи позивача та
вказував на наявність у діях ОСОБА_1
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП, то суд приходить до висновку, що
позов слід задовольнити, постанову
скасувати як незаконну, закривши
провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 69, 71, 86, 122, 138, 159-163,
171-2 КАС України, суд

постановив :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 045222 від 11 квітня
2014 року про притягнення ОСОБА_1, до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, а провадження
в справі відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя: