Справа № 826/10488/13-а
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
05 червня 2014 року м.
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Соколова О.А.,
ознайомившись з позовною заявою
за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Міндоходів у Київській
області про скасування рішення
До Окружного адміністративного суду
міста Києва звернулася фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства доходів у
Київській області про скасування
рішення РУ Департаменту САТ ДПС
України в Київській області №
33-0205 від 23.04.2013 року про
застосування фінансових санкцій.

Розглянувши позовну заяву разом з
доданими до неї матеріалами, суддя
прийшов до висновку, що вона не
відповідає вимогам статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), з огляду на
наступне.

Відповідно частини 3 статті 106 КАС
України до позовної заяви додається
також документ про сплату судового
збору, крім випадків, коли його не
належить сплачувати.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір - збір, що
справляється на всій території України
за подання заяв, скарг до суду, а також
за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

Так, згідно ст. 2 зазначеного Закону
платники судового збору - громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» встановлено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 1 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 0,1
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 2 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для змін
майнового стану фізичної чи юридичної
особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відповідно оскарження
такого рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з
прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі «Щокін проти України»
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

З огляду на викладене
адміністративними позовами майнового
характеру є вимоги щодо протиправності
рішень про визначення грошових
зобов'язань платників, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги
про скасування рішення відповідача
суб'єкта владних повноважень,
безпосереднім наслідком яких є зміна
складу майна позивача, є майновими.

На підставі вищевикладеного, судовий
збір повинен бути сплачений за ставкою
передбаченою за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру, а саме 1 відсоток розміру
майнових вимог, але не менше 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 2 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Судом встановлено, що згідно квитанції
№ 10 від 02.07.2013 року ФО-П ОСОБА_1 сплачена
сума судового збору у розмірі 34,41грн.,
що є меншою за мінімальним розміром,
яка встановлена в підпункті 1 пункту 3
частини другої статті 4 Закону України
«Про судовий збір».

Крім того, згідно до ч.2 ст.106 КАС
України, на підтвердження обставин,
якими обґрунтовуються позовні вимоги,
позивач надає докази, а в разі
неможливості - зазначає докази, які не
може самостійно надати, із зазначенням
причин неможливості подання таких
доказів.

Позивач в своєму позові посилається на
рішення за результатами розгляду його
скарги на спірне рішення, водночас, до
позову не надано зазначених доказів в
підтвердження та обґрунтування
позовних вимог.

Згідно п. 3, 4 ч. 1 статті 106 КАС України у
позовній заяві зазначається
найменування відповідача, а також
зміст позовних вимог згідно з
частинами четвертою і п'ятою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач визначає у вступній частині
позовної заяви в якості відповідача
Головне управління Міністерства
доходів у Київській області, однак у
прохальній частині позову позивач
просить скасувати рішення РУ
Департаменту САТ ДПС України в
Київській області № 33-0205 від
23.04.2013 року про застосування фінансових
санкцій. Відтак, зміст позовних вимог
не відповідає положенням КАС України,
оскільки не визначено вимог до особи,
яка визначена відповідачем у справі.

Відповідно до ст. 108 КАС України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених ст.
106 Кодексу, постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без руху, у
якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, для усунення
недоліків позовної заяви позивачу
необхідно: надати до суду докази сплати
судового збору у розмірі за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру; надати докази в
підтвердження та обґрунтування
позовних вимог; надати уточнення
позовних вимог із визначенням
конкретних позовних вимог до
відповідача з урахування
вищевикладеного.

Керуючись ст. 106, 108, 160, 165 КАС України,
суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва, -

ухвалив:

1. Залишити позовну заяву фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного
управління Міністерства доходів у
Київській області про скасування
рішення № 33-0205 від 23.04.2013 року про
застосування фінансових санкцій - без
руху.

2. Встановити позивачу для усунення
недоліків позовної заяви десятиденний
строк з дати отримання цієї Ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки
недотримання вимог ухвали про
залишення позовної заяви без руху,
передбачені п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, а
саме: позовна заява повертається
позивачеві, якщо він не усунув недоліки
позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС
України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано. Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції у порядку
та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС
України.

Суддя
О.А. Соколова