Справа № 813/3393/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3393/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника відповідача -
Рождественської Л.П.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Залізничному районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області, в
якому просить визнати протиправними та
повідомлення-рішення від 19.02.2014 року
боргу (недоїмки) від 19.02.2014 року
№Ф-2485/10-17-02.
Позовні вимоги мотивує тим, що
результати перевірки визначення
загального оподаткованого доходу
базується на перекручених податковим
органом даних. Стверджує, що у 2009 році
було здійснено реалізацію товару ФОП
ОСОБА_1 до ТзОВ «Львівські солодощі».
ТзОВ «Львівські солодощі» не здійснило
оплати, внаслідок чого у позивача
виникла дебіторська, а не кредиторська
заборгованість, як стверджує
відповідач. Зазначає, що ним вірно
відображений у звітності чистий
оподатковуваний дохід, тому немає
жодних законних підстав для
донарахувань з податку на доходи
В судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі з мотивів,
зазначених у позовній заяві, просив
Представник відповідача позов
заперечила з мотивів, зазначених в акті
перевірки та запереченні на позов.
Вважає оскаржувані податкові
повідомлення рішення такими, що
винесені з урахуванням вимог чинного
законодавства. В судовому засіданні
представник відповідача просила в
задоволенні позову відмовити.
Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
долучені до матеріалів справи письмові
докази, оцінивши їх в сукупності
виходить з наступного.
ДПІ у Залізничному районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області проведено планову виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012
року, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
держане соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 року по
За результатами перевірки складено акт
від 27.11.13 №2477/17-20/НОМЕР_1.
На підставі даного акту винесено
податкові повідомлення-рішення від
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується фізичними особами за
результатами річного декларування на
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання для фізичних
осіб-підприємців, у т.ч. які обрали
спрощену систему оподаткування та
осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність на загальну суму
Рішенням Головного управління
Міндоходів у Львівській області від
14.02.2014 р. №3784/10/13- 01-10-08-05/214 за
результатом розгляду скарги скарги ФОП
ОСОБА_1 на вищевказані податкові
повідомлення-рішення скаргу
задоволено частково:

- скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області від 10.12.13 № в
частині 3191,29 грн. основного платежу по
податку з доходів фізичних осіб та 3616,86
грн. застосованих штрафних (фінансових)
санкцій по податку з доходів фізичних
осіб, а в іншій частині податкове
повідомлення- рішення ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області від 10.12.13 №
залишено без змін;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Залізничному районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області від 10.12.13 №;

- зобов'язано ДПІ у Залізничному районі
м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
виставити ФОП ОСОБА_1 вимогу про сплату
боргу (недоїмки) в сумі 16957,29 грн. на
донараховану за результатами
перевірки ФОП ОСОБА_1 суму єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за формою згідно
з додатком 5 Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування,

На виконання Рішення Головного
управління Міндоходів у Львівській
області від 14.02.2014 р. №3784/10/13-01-10-08-05/214 за
результатом розгляду скарги скарги ФОП
ОСОБА_1 ДПІ у Залізничному районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області винесено податкове
повідомлення-рішення від 19.02.2014 р.
№ про донарахування податку на
доходи фізичних осіб в загальній сумі 20
438,84 грн. (в тому числі основного платежу
18 606,3 грн. та штрафних санкцій 1 832,54 грн.),
рішення від 19.02.2014 р. № про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску в сумі 18 479,09 грн. та на виконання
цього рішення виставлено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) в сумі 18 479,09 грн.
(в тому числі осиного платежу 16 957,29 грн.
та 1 521,80 грн. штрафних санкцій).

Перевіркою правильності визначення
вартості документально підтверджених
витрат, пов'язаних із здійсненням
діяльності за період з 01.01.2010 по 31.12.2012,
відображених у додатку 5 до податкових
декларацій, встановлено, що ФОП ОСОБА_1
в порушення п. 177.4 ст.177, пп. 139.1.3 п. 139.1 ст.
139 Податкового кодексу України, пп.9.12.1
п.9.12 ст.9, п.19.1 ст. 19 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" від
22.05.03 №889-ІУ, із змінами та доповненнями,
завищив задекларовані витрати на
загальну суму 124042,26 грн., в т.ч. за 2010р. на
суму -75174,25 грн., за 2011р. на суму 38844,19грн.,
за 2012р. на суму 10023,82 гривень.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Згідно п.177.1. ст. 177 ПК України
від 02.12.2010 року № 2755-VІ доходи фізичних
осіб - підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та не грошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця (п.177.2 ст. 177 Податкового
кодексу України).

Відповідно до п.177.4 вказаної статті ПК
України від 02.12.2010 року № 2755-VІ до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Згідно п.138.1 ст. 138 Розділу ІІІ ПК
України від 02.12.2010 року № 2755-VІ витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються, зокрема, із
витрат операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті.

Відповідно до п.138.4 цієї статті ПК
України від 02.12.2010 року № 2755-VІ витрати,
що формують собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг, крім нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Керуючись пп.139.1.3 п. 139.1 ст. 139 Розділу
ІІІ ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, не
включаються до складу витрат суми
попередньої (авансової) оплати товарів,
робіт, послуг.

Беручи до уваги наведені приписи ПК
України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, суд
визначив, що на підтвердження
правомірного відображення у
Декларації про майновий стан і доходи
витрат за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012
року в сумі 124 042,26 грн. позивачем не було
надано податковому органу та не
долучено до матеріалів справи копії
первинних документів, які б
підтверджували правомірність
формування даних витрат.

Відповідно до п. 177.4. ст. 177 Податкового
кодексу України до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.
Склад таких витрат визначається ст. 138
Податкового кодексу України.

У п. 177.10. ст. 177 Податкового кодексу
України передбачено, що фізичні особи -
підприємці зобов'язані вести Книгу
обліку доходів і витрат та мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24 грудня 2010
р. № 1025 затверджено Порядок ведення
Книги обліку доходів і витрат, яку
ведуть фізичні особи - підприємці, крім
осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність (надалі - Порядок). Вказаний
Порядок передбачає обов'язковість
ведення фізичними особами -
підприємцями, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, Книги
обліку доходів і витрат, у якій щоденно
на підставі первинних документів
здійснюються записи про операції, що
відбулися у звітному (податковому)
періоді.

При цьому до графи 4 Книги записуються
реквізити документа, який підтверджує
понесені витрати, пов'язані з
придбанням товарно-матеріальних
цінностей, виконанням робіт та
наданням послуг (номер, дата і назва
документа). Документами, які
підтверджують витрати, можуть бути,
зокрема, товарно-транспортна та/або
податкова накладна, платіжне
доручення, фіскальний чек, акт закупки
(виконаних робіт, наданих послуг) та
інші розрахункові документи (п. 3.4.
Порядку).

Як встановлено перевіркою, Позивач не
веде Книги обліку доходів і витрат, де
повинно бути відображено у
хронологічному порядку щоденно усі
здійснювані операції: придбання та
продаж товарів, реквізити документів,
що підтверджують витрати.

Актом планової виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_1 від 27.11.13 №2477/17-20/НОМЕР_1 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2010 по 31.12.2012,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
держане соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2010 по
31.12.2012 встановлено завищення
задекларованих витрат на загальну суму
124042,26 грн., а саме: у 2010 році на суму 75174,25
гривень, у 2011 році на суму 38844,19 гривень,
у 2012 році на суму 10023,84 гривень.

Відповідно до статті 13 Декрету
Кабінету Міністрів «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.92 №13-92 (із
змінами і доповненнями) оподаткуванню
підлягають доходи громадян, одержані
протягом календарного року від
здійснення підприємницької діяльності
без створення юридичної особи, а також
інші доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути
підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при
проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною
державною податковою інспекцією
України за погодженням з Міністерством
економіки України та Державним
комітетом України по сприянню малим
підприємствам та підприємництву.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва
(обігу) або підлягають амортизації
згідно з Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

Згідно з пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.03 №889-IV (із змінами і
доповненнями) оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою від продажу
нею товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до п.19.1 ст.19 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
платники податку зобов'язані вести
облік доходів і витрат у обсягах,
достатніх для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу, у разі коли такий платник
податку зобов'язаний цим Законом
подавати декларацію або має право на
таке подання з метою повернення
надміру сплачених податків, у тому
числі при застосуванні права на
податковий кредит.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно, такі документи мають
відповідати вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність».

Основними нормативними актами, які
визначають порядок створення,
прийняття та відображення в
бухгалтерському обліку первинних
документів, є Закон № 996-XIV та Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку
(далі-Закон), затверджене наказом
Міністерства фінансів України від
24.05.1995 р. № 88 (далі - Положення №88).

Розглядаючи первинні документи, слід
їх аналізувати на предмет наявності
реквізитів, передбачених п. 2 ст. 9
вищезазначеного Закону, серед яких:

• назва документа (форми);

• дата і місце складання;

• назва підприємства, від імені якого
складено документ;

• зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції;• посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення;

• особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Положення №88 зазначає про наявність
реквізитів щодо первинних документів
зокрема: обсяг господарської операції,
одиниця виміру господарської операції
подаються в натуральному та/або
вартісному виразі, вказуються посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення.

Окрім того, п.2.4 Положення №88
передбачає, що в первинних документах
можуть бути зазначені такі додаткові
реквізити: ідентифікаційний код
підприємства, установи з Державного
реєстру, номер документа, підстава для
здійснення операцій, дані про документ,
що засвідчує особу-одержувача, тощо.

Також документ повинен бути підписаний
особисто, а підпис може бути скріплений
печаткою (п.2.5 Положення № 88).

Враховуючи наведене, не заслуговують
на увагу покликання Позивача на те, що
податкова накладна не є підставою для
визнання витрат на придбання товарів,
оскільки податкова накладна є одним із
тих первинних документів, які
підтверджують витрати платника
пов'язані із отриманням
товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивач документально не підтвердив
витрати на придбання
товарно-матеріальних цінностей, а тому
рішення відповідача не є
протиправними.

Перевіркою достовірності відображення
у звітності сум доходу, отриманого від
здійснення діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на який нараховується єдиний
внесок, встановлено, що в порушення п.4
ч.1 ст.4 абз.1 п.2 ч.І ст.7, абз. З абз.5 ч.8 ст. 9
Закону України від 8 липня 2010 року №
2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску
па загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (із змінами і
доповненнями) ФОП ОСОБА_1 занизив суму
єдиного соціального внеску на 24339,62 грн.
у розмірі 34,7 % за 2011 - 2012 роки, оскільки
проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_1
встановлено завищення за 2011, 2012 роки
суми витрат, безпосередньо пов'язаних з
одержаним доходом на 70142,98 грн.,
заниження чистого оподатковуваного
доходу за 2011, 2012 роки, визначеного в
ході перевірки, на який нараховується
єдиний соціальний внесок, на 70142,98 грн.,
що призвело до включення до декларації
про майновий стан і доходи за 2011-2012 рр.
перекручених даних, чим порушено п.177.2,
п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.4 п.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року N 2464-VI (із змінами і доповненнями)
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з пп.2 п.1 ст.7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року N 2464-VI (із змінами і доповненнями)
єдиний внесок нараховується для
платників, зазначених у пункті 4 (крім
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування) та 5
частини першої статті 4 цього Закону, -
на суму доходу (прибутку), отриманого
від їх діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на суму доходу, що
розподіляється між членами сім'ї
фізичних осіб - підприємців, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу за місяць, у якому
отримано дохід (прибуток).

Відповідно до п.11 ст.8 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року N 2464-VI (із змінами і доповненнями)
розмір єдиного внеску та пропорції
його розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування єдиний внесок
для платників, зазначених у пунктах 4 та
5 частини першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 8 липня 2010
року N 2464-VI (із змінами і доповненнями)
єдиний внесок обчислюється виключно у
національній валюті, у тому числі з
виплат (доходу), що здійснюються в
натуральній формі. Періодом, за який
платники єдиного внеску подають
звітність до органу доходів і зборів
(звітним періодом), є календарний
місяць, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, для яких звітним періодом
є календарний рік.

Відповідно до п.14 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» про
нарахування пені та застосування
штрафів, передбачених цим Законом,
посадова особа органу доходів і зборів
у порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску.

Згідно з п.6.2 розділу VI «Порядок
стягнення заборгованості з платників»
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 N455, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 19 вересня
2013 р. за N 1622/24154, (далі - Інструкція) сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена
платниками у строки, визначені
відповідно до Закону підпунктом 6
пункту 4.3, абзацом другим підпункту 2,
підпунктом 3 пункту 4.5 та підпунктом 2
пункту 4.6 розділу IV цієї Інструкції,
обчислена органами доходів і зборів у
випадках, передбачених Законом, є
недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

Відповідно до п.6.3 розділу VI «Порядок
стягнення заборгованості з платників»
Інструкції, органи доходів і зборів
надсилають платникам вимогу про сплату
недоїмки в таких випадках якщо дані
документальних перевірок результатів
діяльності платника про суми доходу
(прибутку) фізичних осіб - підприємців
чи осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, свідчать про донарахування
сум єдиного внеску органами доходів і
зборів у повідомленнях-розрахунках, де
визначено суми єдиного внеску, які
підлягають доплаті.

Відповідно до п.6.4 розділу VI «Порядок
стягнення заборгованості з платників»
Інструкції вимога про сплату боргу
формується на підставі актів
документальних перевірок, звітів
платника про нарахування єдиного
внеску та облікових даних з карток
особових рахунків платників за формою
згідно з додатком 4 до цієї Інструкції
(для платника - юридичної особи) або за
формою згідно з додатком 5 до цієї
Інструкції (для платника - фізичної
особи).

Згідно з п.7.1 розділу VII «Фінансові
санкції» Інструкції за порушення норм
законодавства про єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до платників, на
яких згідно із Законом покладено
обов'язок нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок,
застосовуються фінансові санкції
(штрафи та пеня) відповідно до Закону.
При цьому складається рішення про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску за формою згідно з додатком 10 до
цієї Інструкції.

Враховуючи вищеописані порушення ФОП
ОСОБА_1, судом встановлено завищення
суми витрат, безпосередньо пов'язаних з
одержаним доходом на 124042,3 грн., чистий
оподатковуваний дохід, визначений в
ході перевірки за період з 2011-2012р.
занижено на 70142,98 грн.

Оцінюючи рішення відповідача на
відповідність ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає, що вони були
прийняті на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України; з урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії) та
неупереджено.

За таких обставин суд вважає, що
вимоги є необґрунтованими, а у позові
слід відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р.
№ 3674-VІ під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

З огляду на встановлені
вищевказаним Законом ставки судового
збору та розмір мінімальної заробітної
плати, недоплачена сума судового збору
складає 1 461,60 грн. і підлягає стягненню
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 86,
160-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
України 1 461,60 грн. недоплаченого
судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Брильовський Р.М.

Повний текст постанови виготовлений
10.06.2014 року.