Справа № 803/946/14
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року Справа № 803/946/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Сахарчука
А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів, картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач,
підприємець) звернулася з позовом до
Ягодинської митниці Міндоходів (далі -
відповідач, митниця), в якому просить
визнати протиправними та скасувати
рішення Ягодинської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №205000006/2013/000124/2 від 21
листопада 2013 року, картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення Ягодинської
митниці Міндоходів №205070000/2013/00179 від 21
листопада 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідачем необґрунтовано та
неправомірно було відмовлено у
здійсненні митного оформлення товару -
сала свинячого замороженого вагою 20138,00
кг на загальну суму 12082,80 євро,
придбаного підприємцем ОСОБА_3 згідно
контракту купівлі - продажу №13/2013/PL від
20.02.2013 року, укладеного з компанією
«Sokolow S/А.» (Польща) та інвойсу №
від 20.11.2013 року.

Підприємцем ОСОБА_3 через представника
- декларанта 21.11.2013 року для митного
оформлення й митного контролю товарів
та транспортних засобів, що
переміщуються через митний кордон,
було надано відповідачу усі необхідні
документи. В графах 12, 45 вантажно-митної
декларації (далі - ВМД) №205070000/2013/057398 від
21.11.2013 року позивачем було вказано
митну вартість у розмірі 12267,78 євро,
тобто 0,60 євро за 1 кг товару, визначену
за ціною контракту відповідно до
наданих відповідачу документів та в
порядку, передбаченому статтею 58
Митного кодексу України (далі - МК
України). За результатами розгляду
21.11.2013 року відповідачем були оформлені
та видані позивачу рішення про
коригування митної вартості
№205000006/2013/000124/2 (далі - рішення) та картка
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205070000/2013/00179
(далі - картка відмови). Рішенням
№205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013 року
Ягодинська митниця визначила митну
вартість товару за ціною 1,0867 євро за
кілограм, що становить 21884,27 євро за
партію імпортованого товару. Таким
чином, різниця між митною вартістю,
визначеною Ягодинською митницею, та
митною вартістю, визначеною
декларантом, складає 9616,49 євро на
користь першої. Підставою прийняття
картки відмови, як вбачається із змісту
відмови, стала невідповідність
заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті
53 МК України. У цій же картці відмови
визначено умову, виконання якої
забезпечує можливість здійснення
митного оформлення - привести графи 12, 45
ВМД у відповідність до рішення про
визначення митної вартості
№205000006/2013/000124/2 від 21.11.2013 року. Крім
того, відповідач вказав на
необхідність підтвердження заявленої
митної вартості товару відповідно до
статті 53 МК України шляхом надання
прайс-листа виробника товару, висновку
про якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлений експертною
організацією, банківські платіжні
документи про оплату товару.

З метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, позивачем 21.11.2013 року
було подано через свого декларанта для
митного оформлення товару нову ВМД
№205070000/2013/057448 від 21.11.2013 року, вказавши у
графах 12, 45 ВМД митну вартість,
розраховану за ціною одиниці товару,
наведену у рішенні митниці. Митне
оформлення проводилося за другорядним
резервним методом із застосуванням
гарантійних зобов'язань - грошової
застави.

04.02.2014 року позивачем на адресу
Ягодинської митниці подано заяву з
поясненнями щодо незаконності вимог
митного органу, а також для
підтвердження заявленої митної
вартості надано відповідачу пакет
додаткових документів, а саме:
прайс-лист виробника від 18.11.2013 року,
завірену копію платіжного доручення
№1140 від 19.11.2013 року, завірену копію
свіфт-повідомлення №8510ТК.22115UBGB від
19.11.2013, проформу-інвойс №13/1045/002 від
18.11.2013 року, завірену копію висновку
санітарно-епідеміологічної експертизи
№05.03.02-03/10553 від 26.02.2013 року, висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» №463 від
04.02.2014 року.

У листі №1/1.2-6/619 від 10.02.2014 року митний
орган зазначив про неможливість
застосування митної вартості,
заявленої декларантом, у зв'язку з
невідповідністю мови поданого
прайс-листа від 18.11.2013 року вимогам
статті 254 МК України, наявністю
розбіжностей у датах в
рахунку-проформі та платіжному
дорученні, невідповідності цін,
зазначених у висновку ДП
«Укрпромзовнішекспертиза», цінам із
спеціалізованих джерел.

Позивач вважає, що у Ягодинської
митниці не було підстав для відмови у
митному оформленні товару через
невідповідність заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам статті 53 МК України. У
графах 12, 45 ВМД відповідно до Порядку
заповнення митних декларацій на бланку
єдиного адміністративного документа
вносяться відомості, що стосуються
митної вартості товару, виражені у
вартісному (грошовому) вигляді. А
стаття 53 МК України визначає перелік
документів, що надаються декларантом
для підтвердження митної вартості.
Отже, відомості граф 12, 45 ВМД не можуть
не відповідати положенням статті 53 МК
України.

Також позивач зазначає, що у рішенні
Ягодинської митниці відсутнє
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, нею
скориговане, рішення не містить
докладної інформації, яка
використовувалась митним органом при
визначенні митної вартості товару.
Разом з тим, крім документів, що
підтверджують числові значення
визначеної декларантом митної
вартості, відповідачу було надано
висновок ДП «Укрпрозовнішекспертиза»,
який підтвердив, що ціна 0,60 євро/кг
відповідає кон'юнктурі ринку.

Позивач вважає, що рішення Ягодинської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів №205000006/2013/000124/2
від 21 листопада 2013 року, картка відмови
в прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення Ягодинської
митниці Міндоходів №205070000/2013/00179 від 21
листопада 2013 року винесені
безпідставно, з порушенням чинного
законодавства України, а тому просить
визнати їх протиправними та скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених з позовній заяві,
просив позов задовольнити.

В поданих суду запереченнях на
адміністративний позов відповідач
позов не визнав. Зазначив, що на
підставі поданих позивачем документів
для митного оформлення й митного
контролю товарів та транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон було встановлено, що згідно
цінової інформації ЄАІС Державної
митної служби України митна вартість
товару «сало свиняче заморожене»
становила 1,0867 євро за 1 кілограм.

В графі 33 рішення про коригування
митної вартості товару
№205000006/2013/000124/2 від 21
листопада 2013 року вказано, що за
результатами проведеної процедури
консультацій з декларантом досягнуто
згоди щодо неможливості застосування
наступних методів визначення митної
вартості товару, а саме: методу 2а, 2б, 2в,
2г та наведені причини неможливості
застосування зазначених методів
визначення митної вартості товару.
Тому, митну вартість товару було
визначено за резервним методом
відповідно до статті 64 МК України, у
зв'язку з чим позивачу відмовлено у
митному оформлені товару та видано
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№205070000/2013/00179 від 21 листопада 2013 року та
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару №205000006/2013/000124/2
від 21 листопада 2013 року.

Оскільки картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення Ягодинської митниці
Міндоходів №205070000/2013/00179 від 21
листопада 2013 року та рішення про
коригування митної вартості товару
№205000006/2013/000124/2 від 21 листопада 2013 року
прийняті у повній відповідності до
норм законодавства з питань державної
митної справи, просить відмовити в
задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
відповідача позову не визнав з підстав,
викладених у письмових запереченнях
проти нього, просив в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 266 Митного кодексу
України декларант зобов'язаний:
здійснити декларування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення відповідно до порядку,
встановленого цим Кодексом; на вимогу
митного органу пред'явити товари,
транспортні засоби комерційного
призначення для митного контролю і
митного оформлення; надати митному
органу передбачені законодавством
документи і відомості, необхідні для
виконання митних формальностей; у
випадках, визначених цим Кодексом та
Податковим кодексом України, сплатити
митні платежі або забезпечити їх
сплату відповідно до розділу X цього
Кодексу; у випадках, визначених цим
Кодексом та іншими законами України,
сплатити інші платежі, контроль за
справлянням яких покладено на митні
органи.

Судом встановлено, що на підставі
зовнішньоекономічного контракту
№13/2013/PL від 20.02.2013 року (а.с.9-10),
укладеного між підприємцем ОСОБА_3 та
компанією «Sokolow S/А.» (Польща), рахунку
фактури (інвойсу) № від 20.11.2013 року
(а.с.11), позивач 21.11.2013 року ввезла на
територію України товар - сало свиняче
заморожене вагою 20138,00 кг, за ціною 12082,80
євро, визначеною у інвойсі, тобто за
ціною 0,60 євро за 1 кг.

Для митного оформлення даного товару
декларантом були подані на митний пост
«Луцьк» Ягодинської митниці документи,
а саме:

1) контракт №13/2013/PL від 20.02.2013 року
(а.с.9-10);

2) рахунок-фактура (інвойс) № від
20.11.2013 року (а.с.11);

3) митна декларація (МД-2) №205070000/2013/0057398
від 21.11.2013 року (а.с.12);

4) декларація митної вартості (ДМВ)
№205070000/057398 від 21.11.2013 року (а.с.13);

5) міжнародна товаротранспортна
накладна CMR №032149 від 20.11.2013 року (а.с.14);

6) сертифікат про походження товару
№PL/MF/AК 0168274 від 20.11.2013 року (а.с.15);

7) ветеринарне свідоцтво ВРД-00 №904779 від
21.11.2013 року (а.с.20);

8) сертифікат якості від 20.11.2013 року
(а.с.16);

9) контракт на перевезення товару №20/2013
від 13.03.2013 року (а.с.17)

10) довідка про транспортні витрати від
21.11.2013 року (а.с.18), інші документи,
перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 вантажно-митної
декларації №205070000/2013/057398 від 21.11.2013 року
позивачем було вказано митну вартість
у розмірі 12267,78 євро, тобто 0,60 євро за 1
кг товару, визначену за ціною контракту
відповідно до наданих відповідачу
документів та в порядку, передбаченому
статтею 58 МК України.

Посадовою особою митного органу у
графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості (ДМВ)
№205070000/2013/057398 від 21.11.2013 року було
зроблено запис про необхідність
подання в порядку статті 53 МК України
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
а саме: прайс-листа виробника товару,
висновку про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлений
експертною організацією, банківські
платіжні документи про оплату товару.

21.11.2013 року Ягодинською митницею було
відмовлено позивачу у митному
оформленні товару у зв'язку з
невідповідністю заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам статті 53 МК України, про що
сформовано відповідну картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення Ягодинської
митниці Міндоходів №205070000/2013/00179 (а.с.8).
Одночасно у картці роз'яснено вимоги,
виконання яких забезпечує можливість
прийняття митної декларації, митного
оформлення чи пропуску товарів, шляхом
приведення граф ВМД у відповідність до
рішення про коригування митної
вартості №205000006/2013/000124/2 від 21 листопада
2013 року.

Згідно рішення про коригування митної
вартості товарів №205000006/2013/000124/2 від 21
листопада 2013 року (а.с.7) відповідачем
було визначено митну вартість партії
товару у кількості 20138,00 кг на загальну
суму 21884,27 євро, тобто за ціною 1,0867 євро
за кілограм. Різниця між митною
вартістю, визначеною митницею та
митною вартістю визначеною
декларантом за першим методом складає
9616.49 євро. При цьому у рішенні про
коригування митної вартості вказано,
що митним органом проведено процедури
консультації з декларантом та
досягнуто згоди щодо неможливості
застосування наступних методів
визначення митної вартості, а саме:
методу 2а (стаття 59 МК України) та методу
2б (стаття 60 МК України) з причин
відсутності у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні та
подібні (аналогічні) товари, методу 2в
(стаття 62 МК України) та методу 2г
(стаття 63 МК України) з причини
відсутності вартісної основи для
розрахунку митної вартості в митного
органу та декларанта. Таким чином,
митну вартість визначено за шостим
(резервним) методом (стаття 64 МК
України) на підставі цінової
інформації МД 209120000/2013/840999 від 11.11.2013
року, №110070000/2013/319056 від 19.11.2013 року,
наявної в митного органу.

З метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, позивачем 21.11.2013 року
було подано через свого декларанта для
митного оформлення товару нову ВМД
№205070000/2013/057448 від 21.11.2013 року, вказавши у
графах 12, 45 ВМД митну вартість,
розраховану за ціною одиниці товару,
наведену у рішенні митниці (а.с.30). Митне
оформлення у цьому випадку проводилось
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою та другою
статті 51 МК України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу. Визначення митної вартості
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 52 МК України визначено, що
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. У випадках,
визначених цим Кодексом, для заявлення
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, митному органу, який проводить
митне оформлення цих товарів, разом з
митною декларацією та іншими
необхідними для митного оформлення
зазначених товарів документами в
установленому порядку подається
декларація митної вартості. Декларація
митної вартості подається, зокрема, у
разі якщо до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за
оцінювані товари, додаються витрати,
зазначені у частині десятій статті 58
цього Кодексу, і якщо вони не
включалися до ціни.

Частиною першою статті 53 МК України
визначено, що у випадках, передбачених
цим Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Так, статтею 57 МК України встановлено,
що визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларуючи
договірну вартість товару згідно з ВМД
№205070000/2013/057398 від 21.11.2013 року, тобто за
основним (першим) методом за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
встановленим статтею 57 МК України,
позивач керувався умовами
зовнішньоекономічного договору
(контракту) купівлі-продажу №13/2013/PL від
20.02.2013 року (а.с.9-10).

Згідно зі статтею 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи.

Пунктом 2.3 Правил заповнення
декларації митної вартості,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 2012 року №
599, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 18 червня 2012 року за №
984/21296, визначено: «Запис щодо рішення,
яке прийняте посадовою особою митного
органу за результатами контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, учиняється таким
чином: якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Кодексу, посадова особа митного органу
у графі «Для відміток митного органу»
ДМВ на паперовому носії робить запис
про необхідність подання документів
для підтвердження митної вартості
товарів із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки».

У відповідності до пункту 2.3 Правил
заповнення декларації митної вартості
посадовою особою митного органу у
графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості
№205070000/2013/057398 від 21.11.2013 року (а.с.44) було
зроблено запис про необхідність
подання в порядку статті 53 МК України
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
а саме: прайс-листа виробника товару,
висновку про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлений
експертною організацією, банківські
платіжні документи про оплату товару.

Відповідно до частини восьмої статті 55
МК України протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
митному органу додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

Судом встановлено, що позивачем 04.02.2014
року на адресу Ягодинської митниці
було направлено заяву №39 з додатковими
документами, визначеними митним
органом у графі «Для відміток митниці»
декларації митної вартості
№205070000/2013/057398 від 21.11.2013, а саме:
прайс-лист виробника від 18.11.2013 року,
завірену копію платіжного доручення
№1140 від 19.11.2013 року, завірену копію
свіфт-повідомлення №8510ТК.22115UBGB від
19.11.2013, проформу-інвойс №13/1045/002 від
18.11.2013 року, завірену копію висновку
санітарно-епідеміологічної експертизи
№05.03.02-03/10553 від 26.02.2013 року, висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» №463 від
04.02.2014 року (а.с.21-28).

Відповідач листом від 10.02.2014 року
№1/1.2-6/619 за результатами розгляду
документів, що надійшли від позивача,
вказав про неможливість застосування
митної вартості, заявленої
декларантом, з таких підстав: 1)
прайс-лист від 18.11.2013 року не відповідає
вимогам статті 254 МК України, 2)
розбіжність у датах в рахунку-проформі
та платіжному дорученні, 3)
невідповідність цін, зазначених у
висновку ДП
«Укрпромзовнішекспертиза», цінам із
спеціалізованих джерел (а.с.29).

Однак, суд вважає неправомірною таку
відмову, викладену в листі від 10.02.2014
року №1/1.2-6/619, з наступних підстав.

Відповідно до статті 254 МК України
документи, необхідні для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, що переміщуються через митний
кордон України при здійсненні
зовнішньоекономічних операцій,
подаються органу доходів і зборів
українською мовою, офіційною мовою
митних союзів, членом яких є Україна,
або іншою іноземною мовою міжнародного
спілкування. Органи доходів і зборів
вимагають переклад українською мовою
документів, складених іншою мовою, ніж
офіційна мова митних союзів, членом
яких є Україна, або іншою іноземною
мовою міжнародного спілкування, тільки
у разі, якщо дані, які містяться в них, є
необхідними для перевірки або
підтвердження відомостей, зазначених у
митній декларації. У такому разі
декларант забезпечує переклад
зазначених документів за власний
рахунок.

Суд не приймає до уваги твердження
відповідача про порушення позивачем
вимог статті 254 МК України внаслідок
надання прайс-листа від 18.11.2013 року
польською мовою, оскільки переклад
зазначеного документу митним органом у
позивача не вимагався.

З пояснень представника позивача,
наданих суду матеріалів вбачається, що
у платіжному дорученні (а.с.24) допущено
опечатку щодо дати рахунку-проформи
№13/1045/002, зокрема, замість 18.11.2013 року
зазначено 21.11.2013 року. Вказана помилка
не є суттєвою, оскільки не спростовує
факту проведення оплати за поставлений
товар.

У поданому для підтвердження заявленої
митної вартості товарів листі ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» від 04.02.2014
року №463 вказано, що ціна товару згідно
інвойсу № від 20.11.2013 року до
контракту №13/2013/PL від 20.02.2013 року на
сало свиняче заморожене - 0,60 євро/кг
FCA-Jaroslaw, Польща відповідає поточній
ринкові кон'юнктурі. Проте інформація з
даних спеціалізованих джерел,
зазначених в листі щодо ціни даного
товару на умовах поставки FCA, відсутня.
Тому, відповідачем зроблено висновок,
що лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза»
носить консультаційний характер та не
може бути використаним для
підтвердження вартості на товар.

Однак такі твердження митниці є
безпідставними, оскільки у даному
листі обґрунтовано зазначено, що
середній розрахунковий рівень цін на
заморожений свинячий боковий шпиг може
становити 0,50 - 1,00 євро/кг, на умовах
поставки FCA - міста Європи. Додатково у
цьому листі зазначено, що рівень цін
може змінюватися в залежності від
якості товару, умов оплати, обсягу
партії, кон'юнктури ринку, що, на думку
суду, є економічно обґрунтованим (а.с.28).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем було надано митному органу
усі необхідні документи, що дають
можливість визначити митну вартість
товару за першим методом визначення
митної вартості - за ціною договору
(контракту), а тому висновки
Ягодинської митниці щодо
документального не підтвердження
позивачем митної вартості партії
товару є необґрунтованими.

У судовому засіданні представником
Ягодинської митниці Міндоходів не
подано жодного доказу того, що в
митного органу виникли обґрунтовані
сумніви у достовірності поданих
декларантом відомостей щодо митного
оформлення товару та не наведено
обґрунтованих підстав щодо
неможливості застосувати перший метод
визначення митної вартості товару.

Окремо слід зазначити, що в процесі
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів було
використано лише інформацію
Держмитслужби та дані, відображені у МД
209120000/2013/840999 від 11.11.2013 року,
№110070000/2013/319056 від 19.11.2013 року. Водночас з
витягу з ЄАІС по зазначених МД (а.с.42-43)
неможливо встановити, яким чином
визначалась митна вартість товару -
декларантом чи митним органом, що має
суттєве значення при застосуванні
митницею резервного методу визначення
митної вартості товару.

Суд не заперечує права митного органу
щодо самостійного визначення митної
вартості товарів, однак це повинно
відбуватись із дотриманням вимог
чинного законодавства, з використанням
повноважень, обґрунтовано, тобто з
врахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дій), з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, з
врахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позивач в порядку та у
строки, передбачені Митним кодексом
України, надала всі необхідні
документи для підтвердження митної
вартості партії товару «сало свиняче
заморожене вагою 20138,00 кг на загальну
суму 12082,80 євро», а тому рішення
відповідача про коригування митної
вартості товарів №205000006/2013/000124/2 від 21
листопада 2013 року, картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205070000/2013/00179
від 21 листопада 2013 року винесені
безпідставно та необгрунтовано.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач як суб'єкт
владних повноважень не довів
правомірності оскаржуваного рішення
про коригування митної вартості
товарів №205000006/2013/000124/2 від 21 листопада
2013 року, картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення Ягодинської митниці
Міндоходів №205070000/2013/00179 від 21
листопада 2013 року, з огляду на що
останні слід скасувати як протиправні.

Відповідно до частини першої статті 94
КАС України якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що на користь позивача
слід стягнути з Державного бюджету
України судовий збір в сумі 147,00 грн.,
сплачений при подачі позовної заяви до
суду згідно платіжного доручення №386
від 20.05.2014 року (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Ягодинської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №205000006/2013/000124/2 від 21
листопада 2013 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
Ягодинської митниці Міндоходів
№205070000/2013/00179 від 21 листопада 2013 року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 147,00
грн. (сто сорок сім грн.00 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 10 червня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій