Справа № 2-1014/10
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

05 червня 2014 року м. Київ
В/800/2460/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В., суддів:
Амєліна С.Є., Винокурова К.С., Тракало
В.В., Черпака Ю.К.,-

перевіривши заяву ОСОБА_6 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 6
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду
України в Славутському районі та
місті Славута Хмельницької області,
третя особа - Славутська центральна
районна лікарня, про встановлення
періоду роботи, який підлягає
зарахуванню до пільгового стажу, та
спонукання до призначення пенсії на
пільгових умовах, -

в с т а н о в и в :

У липні 2010 року ОСОБА_6 звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Славутському районі та місті
Славута Хмельницької області, третя
особа - Славутська центральна районна
лікарня, про встановлення періоду
роботи з 1 травня 2000 року по даний час на
посадах завідуючого рентгенкабінетом
та завідувача рентгенологічним
кабінетом лікарні таким, що підлягає
зарахуванню до пільгового стажу за
Списком №1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних робіт
та на роботах з особливо важкими
умовами праці, зайнятість на яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, а також зобов'язання
відповідача призначити йому пенсію на
підставі статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 9
вересня 2010 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 5 травня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 6 березня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 залишено без
задоволення, а рішення Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 9 вересня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 5 травня 2011 року - без змін.

Залишаючи без змін рішення судів
попередніх інстанцій про відмову у
задоволенні позову, Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що займані ОСОБА_6 посади
завідуючого рентгенкабінетом і
завідувача рентгенологічним кабінетом
не включені до Списку № 1 та не
атестовані у встановленому законом
порядку, а тому відсутні підстави для
зарахування до його пільгового стажу
періоду роботи на цих посадах.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом;
3) порушення норм матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення Вищим адміністративним
судом України незаконного судового
рішення з питань, передбачених статтею
171-1 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 238 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень
подається протягом трьох місяців з дня
ухвалення судового рішення, щодо якого
заявлено клопотання про перегляд, або з
дня ухвалення судового рішення, на яке
здійснюється посилання на
підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 6
березня 2014 року ОСОБА_6 посилається на
неоднакове застосування Вищим
адміністративним судом України, як
судом касаційної інстанції, одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Зокрема, заявник посилається на ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 7 червня 2012 року (касаційне
провадження №К-3895/10), якою колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України залишила без змін рішення
судів попередніх інстанцій про
задоволення позовних вимог. Суд
касаційної інстанції виходив з того, що
у період фактичного перебування на
посаді завідуючого рентгенівським
відділенням позивач виконував
функціональні обов'язки
лікаря-рентгенолога, а тому має
достатній стаж для призначення пенсії
на пільгових умовах відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Вивчивши вказану заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
до висновку про допуск справи за
позовом ОСОБА_6 до Управління
Пенсійного фонду України в
Славутському районі та місті Славута
Хмельницької області, третя особа -
Славутська центральна районна лікарня,
про встановлення періоду роботи, який
підлягає зарахуванню до пільгового
стажу, та спонукання до призначення
пенсії на пільгових умовах, - до
провадження Верховного Суду України
для перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 6
березня 2014 року, оскільки вважає, що у
даному випадку має місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і прийняття різних за
змістом судових рішень.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

у х в а л и в :

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до Управління Пенсійного фонду України
в Славутському районі та місті
Славута Хмельницької області, третя
особа - Славутська центральна
районна лікарня, про встановлення
періоду роботи, який підлягає
зарахуванню до пільгового стажу, та
спонукання до призначення пенсії на
пільгових умовах, - для перегляду
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 6 березня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Амєлін С.Є.

Винокуров К.С.

Тракало В.В.

Черпак Ю.К.