Справа № 232/1353/13-а
Суддя: Артеменко Л. І.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 232/1353/13-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 червня 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області в складі

головуючого судді
Артеменко Л.І.

при секретарі Євсєєвій
Ю.М.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Балашенко А.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду №2 справу за
заявою ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Кіровського міського суду від 05 липня
2013 року по справі № 232/1353/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Кіровської міської ради
Донецької області про визнання
протиправним та скасування рішення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2014 року (заява надійшла на
адресу суду 12 травня 2014 року) поштою
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Кіровського
міського суду від 05.07.2013 року по справі
№ 232/1353/13-а за позовом ОСОБА_1 до
Кіровської міської ради Донецької
області про визнання протиправним та
скасування рішення, поновлення на
посаді та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
якою в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Як підстави для перегляду судового
рішення за ново виявленими обставинами
позивач зазначила наступне:
оскаржуване рішення відповідача «Про
дострокове припинення повноважень
Кіровського міського голови» від 22
травня 2013 року за № 6/39-4 не було
офіційно оприлюднене на порушення
вимог ст. 56 Регламенту міської ради У1
скликання, затв. рішенням Кіровської
міськради № 6/2-1 від 15.12.2010 (далі -
Регламент) та п.1,2 ст. 30 Статуту
територіальної громади міста
Кіровське (далі - Статут); в протоколі 39
сесії міськради від 22.05.13 відсутній
запис про зміст та результати
обговорення про дострокове припинення
її повноважень як міського голови, що
свідчить про те, що фактично це питання
не обговорювалось, і є порушенням п.2
ст.38, ст.41 Регламенту; їй стала відома
інформація, яку розповсюдила нібито
ОСОБА_4 про те, що оскаржуване рішення
підписане не депутатом ОСОБА_5, а іншою
особою; усі процесуальні документи
суду також складались і підписувались
не суддею ОСОБА_7 і не в приміщені суду.

В судовому засіданні позивач та її
представник свої вимоги підтримала,
просила задовольнити.

Позивач суду пояснила, що зверталась до
суду з позовом з тих підстав, що
оскаржуване рішення вважає
незаконним, оскільки свої повноваження
виконувала і закони не порушувала, в
заяві зазначала, що була порушена
процедура прийняття рішення, що було
предметом розгляду судами 1 та П
інстанцій лише частково. Після
прийняття рішення вона з метою
оскарження неодноразово намагалась
отримати його копію у відповідача,
перевіряла сайт відповідача, і їй
достеменно було відомо, що на веб-сайті
відповідача оскаржуване рішення не
було опубліковане, його копію вона
отримала в червні 2013 року лише після
втручання прокуратури. Та обставина, що
рішення не було оприлюднене в газеті
«Наші горизонти», яка є друкованим
органом відповідача, їй стала відома
лише в 2014 році, однак вона раніше такого
навіть не припускала. Сама вона в 2013
році виписувала газету «Наші
горизонти», яку їй доставляли за місцем
роботи, однак після 22 травня 2013 року
протягом двох тижнів почувала себе
погано і за газетою не приходила, і
хоча пізніше всі номери газети їй
віддали, з ними не знайомилась. Копія
протоколу 39 сесії в матеріалах справи
була, її надав до суду 1 інстанції
відповідач, її представник також мав
копію протоколу 39 сесії, однак вона
особисто зі змістом протоколу не
знайомилась. Той факт, що оскаржуване
рішення було прийнято без обговорення,
їй особисто був відомий ще 22 травня 2013
року, оскільки вона була присутня на
сесії, хоча й позбавлена права
голосувати. Їй також було відомо 22
травня 2013 року, що комп'ютер для ведення
технічного запису сесії був включений,
депутат Прохоров вів відеозапис, а
потім дізналася, що ці записи
наступного дня буди знищені, оскільки
підтверджували порушення порядку
прийняття рішення - відсутність
обговорення на сесії та порушення
таємниці голосування. Доказів про
підробку підпису ОСОБА_5 на
оскаржуваному рішенні вона не має,
джерело інформації про те, що підписав
рішення не ОСОБА_5, а інша особа,
назвати не може, це міські чутки. Також
в неї нема доказів того, що
процесуальні документи суду у справі
від імені судді ОСОБА_7 виготовлені і
підписані не суддею ОСОБА_7 в
приміщенні суду, а іншою особою, це
також лише чутки в місті, саме тому й
просила суд призначити судову
криміналістичну почеркознавчу
експертизу, однак суд їй відмовив з
незрозумілих для неї підстав.

Представник позивача суду
пояснив, що вважає зазначені позивачем
обставини ново виявленими, яких
достатньо для скасування
постановленого рішення та прийняття
нового про повне задоволення позовних
вимог. Також зазначив, що довідка
відповідача про публікацію
оскаржуваного рішення на веб-сайті
Кіровської міської ради протягом 10
днів з дня його прийняття є
фальсифікованою, оскільки містить
недостовірну інформацію про
публікацію на веб-сайті ради рішення 24
травня 2013 року, адже ані позивач, ані
свідок ОСОБА_6, в травні-червні 2013 року
на сайті такої публікації не бачили,
інакше позивач та депутати
неодноразово не звертались би до
відповідача з вимогами про надання
копії рішення, а тому просив суд
постановити з цього приводу окрему
ухвалу, яку направити прокурору, хоча й
сам не позбавлений права звернутись з
відповідною заявою до правоохоронних
органів.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти
задоволення заяви про перегляд
судового рішення за ново виявленими
обставинами, посилаючись на те, що
зазначені позивачем обставини не є
ново виявленими, оскільки, по-перше,
позивач могла ознайомитись зі змістом
веб-сайту ради, де рішення було
опубліковано 24.05.13, та №22 газети «Наші
горизонти» від 31.05.13, де опублікована
стаття про припинення повноважень
позивача як Кіровського міського
голови, ще в травні-червні 2013 року;
по-друге, відсутність обговорення
проекту оскаржуваного рішення на 39
сесії їй був відомий під час розгляду
судом її позову по суті з
постановленням рішення 05.07.13; втретє,
посилання позивача на підробку
підпису головуючого депутата на
оскаржуваному рішенні не є достовірним
фактом і не відповідає дійсності;
вчетверте, достовірність підпису судді
на судових рішеннях не є істотною для
справи обставиною, яка не була відома
позивачу на час розгляду справи. Крім
того, зазначила, що оскаржуване рішення
не є нормативно-правовим актом, щодо
якого є обов'язковою публікація в
газеті, воно було доведено до відома
шляхом публікації на веб-сайті ради.

Свідок ОСОБА_6 суду засвідчила, що з 22
травня 2013 року і по день видачі
позивачу копії оскаржуваного рішення
вона майже щоденно переглядала
веб-сайт відповідача в пошуках тексту
оскаржуваного рішення для того, щоб
допомогти позивачці підготувати позов
до суду, однак це рішення не бачила, а
пізніше і не шукала, а тому достеменно
їй не відомо, чи наявне воно на сайті на
теперішній час. Разом з тим, свідок
пояснила, що не є «хакером», а є
звичайним користувачем Інтернету.

З пояснень сторін та досліджених в
судовому засіданні матеріалів справи
судом встановлено наступне.

Предметом судового розгляду з
постановленням рішення 5 липня 2013 року
було рішення відповідача «Про
дострокове припинення повноважень
Кіровського міського голови» від 22
травня 2013 року за № 6/39-4, законність
якого оскаржувала позивач з підстав
відсутності в рішенні конкретних
фактів незабезпечення здійснення нею,
як Кіровським міським головою, наданих
їй повноважень, та наявність посилань
на висновки не передбачених ані
Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ані
регламентом Кіровської міської ради У1
скликання постійних депутатських
комісій. Процедуру прийняття
оскаржуваного рішення позивач не
оспорювала, про що зазначено в ухвалі
Донецького апеляційного
адміністративного суду (а.с.204-206 т.1).

Рішення відповідача «Про дострокове
припинення повноважень Кіровського
міського голови» від 22 травня 2013 року
за № 6/39-4 прийнято на 39 сесії міськради
від 22.05.13 без обговорення на засіданні
сесії, що підтверджується записами в
протоколі цього засідання, що є
порушенням п.2 ст.38, ст.41 Регламенту.

Оскаржуване рішення, як
суспільно-важливий правовий акт органу
місцевого самоврядування, на порушення
вимог ст. 56 Регламенту та п.1 ст. 30
Статуту не було офіційно оприлюднене в
друкованому органі засобу масової
інформації відповідача, яким є газета
«Наші горизонти», що підтверджується
довідками редакції газети «Наші
горизонти» від 06.05.2014 № 28 та 05.06.14 № 41.

Справжність підпису головуючого на
засіданні сесії депутата ОСОБА_5 на
оскаржуваному рішенні жодними
доказами не спростована, підробка
підпису не є фактом, посилання
позивачки на підробку підпису є лише
її припущеннями.

Виготовлення та підписання судових
рішень у справі не суддею 1 інстанції
ОСОБА_7, в провадженні якої перебувала
справа, а іншою особою, інакше, підробка
судових рішень, є лише припущенням
позивача, вина судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалене
незаконне або необґрунтоване рішення,
не встановлена вироком суду, що набрав
законної сили.

Перегляд судового рішення за ново
виявленими обставинами можливий лише з
підстав, прямо передбачених ч.2 та 3 ст.
245 КАС України.

За змістом зазначеної норми
нововиявлена обставина має бути
достовірно встановленою і не
потребувати свого доведення. Тобто,
йдеться про обставини, які існували в
об'єктивній реальності на момент
вирішення справи, але з різних причин
не були і не могли бути відомі
заявникові і суду. Це мають бути
обставини, факти, а не припущення або
докази. При цьому вони повинні бути
істотними, такими, що, якби були відомі
раніше, суд ухвалив би інше рішення.
Такі обставини та факти повинні бути
нововиявленими, а не новими та не
такими, що змінилися, а також повинні
були існувати на час вирішення справи.

Вимагаючи перегляду судового рішення
на підставі п.1 ч.2 ст. 245 КАС України,
позивач, серед іншого, посилається на
недотримання процедури прийняття
оскаржуваного рішення та на не набуття
оскаржуваним рішенням чинності через
відсутність його офіційного
оприлюднення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи та пояснень позивача суду,
станом на час розгляду справи судом в
червні-липні 2013 року позивачу були
відомі обставини недотримання
процедури прийняття оскаржуваного
рішення, оскільки, по-перше, вона була
присутня на 39 сесії, по-друге, в
позовній заяві зазначала на
відсутність обговорення проекту
рішення на сесії; втретє, мала
можливість ознайомитись з протоколом
засідання 39 сесії міської ради шостого
скликання, копія якого з 25.06.13
перебувала в матеріалах справи і нею
була отримана 25.06.2013 після закінчення
підготовчого судового засідання
(а.с.20-23, 55-60, 67), після чого доповнити
підстави позову.

Суд приходить до висновку, що позивачці
станом на час розгляду спору судом міг
бути відомий факт офіційного
неоприлюднення в друкованому органі
засобу масової інформації
оскаржуваного рішення протягом 10 днів
з часу прийняття, оскільки, як вона
сама пояснила суду, вона є
передплатником газети «Наші
горизонти» і в червні 2013 року отримала
примірники номерів газети, які
надійшли за її робочою адресою після
прийняття оскаржуваного рішення. За її
ж поясненнями, текст оскаржуваного
рішення не був опублікований і на
веб-сайті відповідача протягом 10 днів
після його прийняття, що не визнає
представник відповідача, стверджуючи,
що публікація на веб-сайті мала місце
24.05.2013, а позивач і свідок шукали не в
тих розділах сайту. Суд вважає, що як на
законність оскаржуваного рішення, так
і на законність судового рішення у
спорі, його офіційна публікація не
впливає, оскільки оскаржуване рішення
є правовим актом індивідуальної дії,
набуття чинності яким за ст. 30 ч.2
Статуту не пов'язане з його офіційним
оприлюдненням, саме тому позивачем і
були пред'явлені вимоги про скасування
оскаржуваного рішення.

Фактично позивачем ставиться питання
про скасування судового рішення та
перегляд справи не з причини ново
виявлених обставин, а з причини незгоди
з оскаржуваним рішенням відповідача з
інших підстав, які не були підставою
пред'явленого позову, але були і могли
бути відомі позивачу на час розгляду
справи.

Припущення позивача щодо
фальсифікації підпису головуючого
депутата ОСОБА_5 на оскаржуваному
рішенні взагалі не є фактом, тобто,
об'єктивно існуючою обставиною, а тому
не є ново виявленою обставиною у спорі.

Припущення позивача про недотримання
процедури прийняття судових рішень у
цій справі суддею ОСОБА_7 також не є
фактом і взагалі не є ново виявленою
обставиною у справі в розумінні п.1 ч.2
ст. 245 КАС України, оскільки сама
процедура прийняття рішень судом
взагалі не стосується предмету спору
між сторонами, судові рішення
постановлені при розгляді спору між
сторонами після звернення позивача до
суду.

За таких обставин, дослідивши
надані докази в їх сукупності та
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заяву слід залишити без
задоволення через відсутність ново
виявлених обставин.

Законні підстави для прийняття
рішення в порядку ст. 166 КАС України у
справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 245, 252, 253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Кіровського міського суду від 05 липня
2013 року по справі № 232/1353/13-а за позовом
ОСОБА_1 до Кіровської міської ради
Донецької області про визнання
протиправним та скасування рішення,
поновлення на посаді та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Донецького апеляційного
адміністративного суду протягом п'яти
днів з дня проголошення ухвали, з
одночасним направленням копії
апеляційної скарги особою, що її подає,
до суду апеляційної інстанції.

Суддя
Л.І. Артеменко