Справа № 2а/0470/17014/11
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/800/16373/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І. Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Дніпропетровська до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в місті Дніпропетровську
про зобов'язання включити до актів
звірки витрати на виплату і доставку
пенсій та надбавок, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста
Дніпропетровська на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 6 серпня 2013
року та постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2011 року позивач - УПФ України в
Ленінському районі міста
Дніпропетровська звернувся до суду
першої інстанції з позовом в якому
просив зобов'язати відповідача -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Дніпропетровськ включити до заліку
відшкодування витрат понесених
позивачем по виплаті та доставці
пенсій пенсіонерам каліцтво яким
заподіяно на підприємствах
розташованих на території країн СНД,
надбавку на догляд по інвалідності від
трудового каліцтва та
профзахворювання, які отримали травму
на підприємствах, розташованих на
території колишнього СРСР та
відшкодувати за період з 01.01.2011 року по
31.10.2011 року на загальну суму 15356,55 грн. та
включити їх до актів звірки.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
лютого 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 6 серпня 2013 року, в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що відповідач у
справі, не прийнявши до заліку витрати
пов'язані з виплатою пенсії та
надбавками на догляд за потерпілими
від нещасного випадку на виробництві
та професійних захворювань на
підприємствах, розташованих на
території країн колишнього СРСР за
період з 01.01.2011 року по 31.10.2011 року, у
загальному розмірі 15356,55 грн., діяв у
межах повноважень та у спосіб
визначений чинним законодавством.

У поданій касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення, ухвалити нове про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що
відповідач протиправно відмовляється
прийняти до заліку та відшкодувати
витрати на виплату пенсій у зв'язку із
втратою годувальника та витрати на її
доставку за період з січня по жовтень
2011 року на осіб, яким виплачується
пенсія в разі втрати годувальника,
померлого внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

У період з 01.01.2011 року по 31.10.2011 року
позивачем здійснено виплату особам
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також виплачено
державну адресну допомогу та
підвищення (згідно постанови №198),
цільову грошову допомогу, поштовий
збір.

При проведені між сторонами у справі
звірки та складанні Актів щомісячної
звірки особових справ, які мають право
отримання пенсії у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві або
професійним захворюванням Управлінням
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська
підготовлено списки пенсіонерів, яким
призначені пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.01.2011 року по
31.10.2011 року, відповідачем не було
прийнято до заліку витрати пов'язані з
виплатою пенсії та надбавок на догляд
за потерпілими від нещасного випадку
на виробництві та професійних
захворювань на підприємствах,
розташованих на території країн
колишнього СРСР за зазначений період, у
загальному розмірі 15356,55 грн.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

За змістом статей 25, 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування № 16/98-ВР, статті 7
Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 2272-III, статей 2, 24 та
пункту 3 розділу XI «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 1105-XIV, статті
27 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особі, яка стала
інвалідом внаслідок нещасного випадку
на виробництві на території колишніх
республік СРСР, а в разі виплати такої
органами ПФУ - відшкодувати останньому
витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

В свою чергу, Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ та правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16 травня 2003 року № 376/7697; далі -
Порядок), на який посилається позивач,
обґрунтовуючи позовні вимоги, не
регулює спірні відносини, які виникли у
цьому випадку, оскільки встановлене
Порядком правило щодо підписання актів
звірки розрахунків підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що у разі наявності спору та
незгоди відповідача на включення
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання до актів звірки витрат,
вимоги про стягнення таких сум мають
вирішуватись в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про включення до
актів звірки.

Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого спільною
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 № 5-4/4,
передбачено порядок відшкодування
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій, що
виплачується відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»та
визначено механізм відшкодування на
централізованому рівні.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 року за № 265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
запроваджена щомісячна державна
адресна допомога, яка сплачується у
разі, коли розмір пенсії не досягає
певного відсотка прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, передбачений
статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до статті 21 зазначеного
Закону відповідач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання при настанні страхового
випадку.

Державна адресна допомога, яка
встановлена постановою Кабінету
Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року,
не передбачена у вказаному переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України № 265 від 26.03.2008 року
передбачено, що виплата державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів, з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога, але даною постановою
Кабінету Міністрів України не
передбачено обов'язку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відшкодовувати
Пенсійному фонду України витрати по
сплаті вказаних виплат.

Постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 4 березня 2003
року за № 5-4/4 затверджено Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд)
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Пунктом 4 вказаного Порядку
передбачено перелік виплат, які
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, серед якого відсутня
щомісячна державна адресна допомога та
витрати по її доставці.

Аналізуючи зазначені вище норми
чинного законодавства та встановивши
фактичні обставини справи, суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку щодо відмови у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача виплат
адресної допомоги та витрат на її
доставку.

В свою чергу, дійшовши висновку про
часткове задоволення вимог касаційної
скарги, колегія суддів виходила з
наступних мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач заявив вимогу про стягнення
витрат по виплаті та доставці пенсій
пенсіонерам каліцтво яким заподіяно на
підприємствах розташованих на
території країн СНД, надбавки на догляд
по інвалідності від трудового каліцтва
та профзахворювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійне
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. При цьому право на таке
забезпечення, яке встановлено в
Україні, не залежить від того, у якій з
колишніх республік СРСР стався
нещасний випадок на виробництві із
застрахованою особою або виникло
професійне захворювання, пов'язане з
виконанням нею трудових обов'язків.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійне
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна
реабілітація провадяться Фондом також
зазначеним у статті 8 цього Закону
особам, які потерпіли до набрання ним
чинності та мали право на зазначені
страхові виплати і соціальні послуги.

Таким чином, обов'язок Фонду
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
цьому Фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та на
яких було ушкоджено здоров'я
потерпілого.

Відповідно до абзацу 7 пункту 3
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійне
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» Фонд є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14 жовтня 1992 року №
2694-XII «Про охорону праці», які
ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитись лише на підставі
двосторонніх договорів.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає, що
страховиком, який має виплачувати
пенсію по інвалідності особам, які
стали інвалідами внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР в разі виплати
її органами Пенсійного фонду України, є
відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, у даному випадку,
ВД ФССНВ та ПЗ у в місті
Дніпропетровську.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України у
справах № 21-361а-11 від 21.11.2011 року та
№21-333а-11 від 05.12.2011 року.

З огляду на підтвердження позивачем
витрат по виплаті та доставці пенсій
пенсіонерам каліцтво яким заподіяно на
підприємствах розташованих на
території країн СНД, надбавки на догляд
по інвалідності від трудового каліцтва
та профзахворювання на суму 3527,80 грн.,
то саме в цій частині адміністративний
позов підлягає задоволенню.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове судове рішення.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або проведення
додаткової перевірки доказів,
обставини встановлені повно та
правильно, але допущена помилка в
застосуванні норм матеріального та
процесуального права, суд касаційної
інстанції, згідно зі статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, скасовує рішення судів першої
та апеляційної інстанції і ухвалює
нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 229, 232 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Дніпропетровська
задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 6 серпня 2013 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2012
року у справі № 2а/0470/17014/11 - скасувати та
ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Дніпропетровська
задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в місті Дніпропетровську
(49033, м. Дніпропетровськ, вул.
Краснопільська, 4, ідентифікаційний код
25840735) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Дніпропетровська (49064, м.
Дніпропетровськ пр.. Калініна, 52,
ідентифікаційний код 21928077) - 3527 (три
тисячі п'ятсот двадцять сім) грн. 80
коп. витрат на виплату та доставку
пенсій громадянам держав-учасників СНД
та членам їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
протягом п'яти днів після направлення
її копії особам, які беруть участь у
справі та оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска