Справа № 814/457/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

12:38

31 березня 2014 року
Справа № 814/457/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Марича Є.В. за участю секретаря
судового засідання Корнієнко О.М., пр.
позивача ОСОБА_1, пр. відповідача
Чернявського В.О. розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за

адміністративним позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Южстрой",

вул.
Новозаводська, 25, м. Миколаїв, 54028

представник: Цвеліков Сергій
Володимирович,

вул.
Бондаренка, 50, м. Миколаїв, 54039

доДержавної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області, вул. Гмирьова,
1/1, м. Миколаїв, 54028

проскасування податкового
повідомлення - рішення від 06.02.2014 №
, В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Южстрой", звернувся
до суду з позовом до відповідача,
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва, про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 06.02.2014 р. №
.

Позов обґрунтовано тим, що висновок
відповідача про завищення податкового
кредиту зроблено на підставі того, що
контрагент позивача не задекларував
відповідні податкові зобов'язання.
Висновок ДПІ позивач спростовує
наявністю первинних документів.

Відповідач подав письмові заперечення
проти позову, в яких зазначив, що
наявність документального
підтвердження господарської операції
не є безумовною підставою для
виникнення права на формування
податкового кредиту. У позивача
відсутні документи, які передбачені в
договорі субпідряду (а. с. 75-77).

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив суд
відмовити в його задоволенні.

У відповідності до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), в судовому
засіданні 31.03.2013 р. судом проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Суд заслухав представників сторін,
дослідив матеріали і обставини справи,
якими обґрунтовані позовні вимоги та
заперечення, і встановив наступне.

У січні 2014 р. проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка
позивача, за результатами якої
складено акт від 27.01.2014 р. №
137/14-02-22-01/13870754 (а. с. 18-62).

Під час перевірки серед іншого
встановлено порушення позивачем п. 187.1
ст. 187, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового
кодексу України (далі - ПК України), в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету, за вересень 2012 р. на суму
10000,00 грн.

На підставі акту перевірки, прийнято
податкове повідомлення-рішення від
06.02.2014 р. № про збільшення суми
грошового зобов'язання зі сплати
податку на додану вартість за основним
платежем у розмірі 10000,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 5000,00 грн. (а. с. 15).

Вирішуючи спір між сторонами, суд
виходить з наступного.

Позивач зареєстрований як юридична
особа з основним видом діяльності
"Будівництво житлових і нежитлових
будівель" (а. с. 8-9).

31.08.2011 р. позивач уклав контракт
субпідряду з приватним підприємством
"Універсал Майстер", за яким останнє
зобов'язувалося виконати комплекс
робіт по утепленню та оздобленню
фасадів будинків (а. с. 63-67).

Пунктом 1.3 контракту передбачено строк
виконання робіт - два місяці при умові
своєчасного надання підряднику
будівельної готовності, технічної
документації та виплати авансу. Згідно
п. 2.2 розрахунки за виконані роботи
здійснюються на підставі оформлених
актів приймання виконаних підрядних
робіт та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт та витрат по
формі КБ-3.

07.09.2012 р. позивач сплатив підряднику
аванс у сумі 60000,00 грн., у тому числі 10000,00
грн. ПДВ. Того ж дня контрагент виписав
податкову накладну (а. с. 68-69). Позивач
включив до складу податкового кредиту
за вересень 2012 р. відповідну суму ПДВ.

В акті перевірки позивача відповідач
робить посилання на те, що ПП "Універсал
Майстер" не подавало декларацію з ПДВ
за вересень 2012 р., що свідчить про
відсутність податкових зобов'язань у
підприємства. Крім того, підприємство
відсутнє за зареєстрованим
місцезнаходженням.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковим кредитом
вважається сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду.

На підставі п. 187.1 ст. 187 ПК України датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Згідно п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Приписи п. 44.1 ст. 44 ПК України
забороняють платникам податків
формувати показники податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
первинними документами.

Водночас ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначає, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Суд має зазначити, що первинні
бухгалтерські документи, в тому числі
податкові накладні лише документально
оформлюють фактично здійснену
господарську операцію, і мають силу
документів, на підставі яких платник
податків визначає власні податкові
зобов'язання і має право формувати
податковий кредит, тільки в тому разі,
коли за такими документами стоїть
реальна господарська операція, яка
призвела до зміни в активах платників
податків - сторін правочину. Сам по собі
факт наявності у позивача первинних
бухгалтерських документів, не може
слугувати єдиним та беззаперечним
доказом здійснення господарських
операцій.

З огляду на викладене, відповідач
вважає, що оскільки ПП "Універсал
Майстер" не задекларувало податкові
зобов'язання з позивачем, то жодна з
подій, передбачених п. 187.1 ст. 187 ПК
України не відбулася і в контрагента
відсутні підстави для виписування
податкової накладної.

У запереченнях відповідач вказав, що
направляв позивачу запит для надання
первинних бухгалтерських документів,
на який позивач надав лише податкову
накладну і платіжне доручення. Не було
надано документів, передбачених
контрактом.

Крім того, суд враховує те, що роботи,
передбачені контрактом, ПП "Універсал
Майстер" повинно було виконати у
вересні-жовтні 2011 р. Позивач не надав
суду доказів і будь-яких пояснень щодо
несвоєчасного надання підряднику
будівельної готовності, технічної
документації тощо. З огляду на
викладене, незрозумілим виглядає
сплата авансу лише у вересні 2012 р.,
тобто через рік від встановленого
контрактом строку.

Суд вважає, що перелічені вище
обставини свідчать про безпідставне
формування позивачем податкового
кредиту з вартості ПДВ по договірним
відносинам з ПП "Універсал Майстер".

Відповідно до ст.. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що відповідач,
приймаючи спірне податкове
повідомлення-рішення, діяв у межах,
спосіб та на підставі своїх
повноважень, відповідно до вимог ст. 71
ч. 2 КАС України довів перед судом його
законність, а тому позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Є. В. Марич

Постанова у повному обсязі

складена 04.04.2014