Справа № 822/4848/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/4848/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Граб Л.С. Драчук Т. О.

при секретарі: Бондаренко С.А.

за участю представників сторін:

представника позивача: Самокіша С.С.,

представника відповідача: Баюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до
державної інспекції з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
про визнання дій незаконними та
скасування наказів про проведення
перевірок та постанов про накладення
штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН"
звернулося до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовами до
державної інспекції з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
про:

визнання незаконним та скасування
наказу від 11.11.2013 року №510, визнання
незаконними дій щодо проведення
перевірки та складення акту №0462 від
11.11.2013 року, визнання незаконною та
скасування постанови про накладення
стягнень №6 від 02.12.2013 року, визнання
незаконними дій щодо внесення в акт
№0462 від 11.11.2013 року відомостей про
створення перешкод у проведенні
перевірки;

визнання протиправною та скасування
постанови від 02.12.2013 року №71, визнання
протиправним та скасування наказу №146
від 08.11.2013 року, визнання незаконними
дій щодо проведення перевірки,
визнання незаконними та скасування
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів №135, №136 від
25.11.2013 року;

визнання протиправною та скасування
постанови від 02.12.2013 року №74, визнання
протиправним та скасування наказу №147
від 11.11.2013 року, визнання незаконними
дій щодо проведення перевірки,
визнання незаконними та скасування
рішень про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів №141, №142 від
27.11.2013 року.

Хмельницький окружний
адміністративний суд ухвалою від 25.12.2013
року об'єднав в одне провадження
зазначені вище адміністративні позови.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду та прийняти
нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги, у зв'язку з чим
просив залишити її без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, постанову суду
першої інстанції скасувати в частині з
прийняттям в цій частині нового
рішення про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Так, Хмельницьким окружним
адміністративним судом встановлено, що
в жовтні 2013 року до Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів (Держспоживінспекції
України) надійшов лист Генеральної
прокуратури України від 21.10.2013 року
№07/1/3-16314-13 та депутатське звернення
народного депутата України В.В.Бойка
від 11.10.2013 року №216-к (том 1, а. с. 114), яким
останній повідомив про випадки продажу
контрафактної та несертифікованої
продукції у торгівельній мережі
магазинів побутової техніки "Фокстрот".

Листом від 05.11.2013 року №5090-2-7/6
Держспоживінспекція України доручила
керівникам територіальних підрозділів
здійснити позапланові заходи з
перевірки продукції, яка реалізується
у торгівельній мережі магазинів
побутової техніки "Фокстрот" (том 1, а. с.
115).

Отримавши від Держспоживінспекції
України згоду на проведення
позапланових заходів зі здійснення
державного контролю, відповідач
призначив ряд позапланових перевірок
позивача з питань дотримання вимог
законодавства про захист прав
споживачів та законодавства про
державний ринковий нагляд.

Так, наказом №510 від 11.11.2013 року
призначена позапланова перевірка
магазину "Фокстрот" ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", що знаходиться за
адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул.
Соборна, 25, щодо вимог законодавства
про захист прав споживачів, норм і
правил; наказом №146 від 08.11.2013 року
призначена позапланова перевірка
магазину "Фокстрот", що знаходиться за
адресою: м. Хмельницький, вул.Свободи,73,
щодо дотримання вимог законодавства
про державний ринковий нагляд та
додержання обов'язкових вимог щодо
характеристик продукції; наказом №147
від 11.11.2013 року призначена позапланова
перевірка магазину "Фокстрот", що
знаходиться за адресою: м. Нетішин,
просп.Курчатова,6, щодо дотримання
вимог законодавства про державний
ринковий нагляд та додержання
обов'язкових вимог щодо характеристик
продукції.

На підставі наказу №510 від 11.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки
магазину "Фокстрот" за адресою: м.
Кам'янець-Подільський, вул. Соборна, 25
щодо вимог законодавства про захист
прав споживачів, норм і правил
відповідач оформив направлення на
перевірку № 02-20/510 від 11.11.2013 року з
питань дотримання законодавства про
захист прав споживачів, зазначених у
зверненні вх. №1559 від 06.11.2013 року.

Перед початком позапланової перевірки
відповідач ознайомив позивача з
наказом на її проведення та вручив
направлення на перевірку, що
підтверджується підписом керуючого
магазином Широкова Д.В. на звороті
направлення та журналом реєстрації
перевірок, в якому перевіряючим
вчинений відповідний запис.

Допустивши відповідача до проведення
перевірки, позивач відмовився надати
перевіряючому документи, які
підтверджують якість продукції. Факт
відмови позивача у наданні документів
відображений в акті перевірки від
11.11.2013 року №0462 (том 1, а. с. 10-13). Акт
перевірки представник позивача
підписав з зауваженнями, зазначивши, що
при перевірці не надані наказ на
проведення перевірки та дозвіл
Держспоживстандарту на проведення
перевірки, а перевірка проведена з
порушенням ст. 6 Закону "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності". В той
же час, ознайомившись з актом
перевірки, в розділі 2 якого зазначено,
що під час її проведення з'ясовувалися
лише ті питання, необхідність
перевірки яких стала підставою для її
здійснення, представник магазину
жодним чином не висловив свою незгоду з
зазначеним. В зауваженнях до акту
перевірки представник магазину не
зазначив також, що надавав
перевіряючим документи, які
підтверджують якість продукції. В акті
перевірки також відсутні відомості про
надання витребуваних документів.

На підставі акту від 11.11.2013 року №0462
відповідач постановою №6 від 02.12.2013
року на підставі ст. 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" застосував
до позивача штраф у розмірі 61706780 грн. за
створення перешкод у проведенні
перевірки (том 1, а. с. 20).

На підставі наказу №146 від 08.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки
магазину "Фокстрот", що знаходиться в м.
Хмельницькому по вул. Свободи, 73, та
направлення на проведення перевірки,
врученого представнику позивача до
початку перевірки, відповідачем
проведена позапланова перевірка
характеристик продукції, що
реалізується вказаним об'єктом
торгівлі.

За результатами перевірки складений
акт перевірки характеристик продукції
від 08.11.2013 року №0116 (том 1, а. с. 36-43), яким
зафіксоване порушення позивачем п. 1 ч. 3
ст. 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" та розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності та
ненадання декларації про
відповідність.

На підставі акту перевірки від 08.11.2013
року №0116 відповідач прийняв постанову
№71 від 02.12.2013 року про накладення на
позивача штрафу згідно з п. 1 ч. 3 ст. 44
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції" за розповсюдження
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, в
розмірі 3400 грн. (том 1, а. с. 35).

На підставі наказу №147 від 11.11.2013 року
про проведення позапланової перевірки
магазину "Фокстрот", що знаходиться в м.
Нетішин, просп. Курчатова, 6, та
направлення на проведення перевірки
№03-09/147 від 11.11.2013 року, врученого
представнику магазину до початку
перевірки, відповідачем проведена
позапланова перевірка характеристик
продукції, що реалізується вказаним
об'єктом торгівлі.

За результатами перевірки складений
акт перевірки характеристик продукції
від 12.11.2013 року №0119 (том 1, а. с. 64-69), яким
зафіксоване порушення позивачем п. 2 ч. 2
ст. 44 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" і введення в обіг продукції,
яка не відповідає встановленим вимогам
(крім випадків, передбачених статтею 28
цього Закону), у тому числі, нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів. Акт вручений
представнику позивача, який у графі
"зауваження" вказав, що перевірка
проведена незаконно.

На підставі акту перевірки від 12.11.2013
року №0119 відповідач прийняв постанову
№74 від 02.12.2013 року про накладення на
позивача штрафу згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44
Закону України "Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції" за введення в обіг
продукції, на якій відсутній
Національний знак відповідності, в
розмірі 17000 грн. (том 1, а. с. 63).

За результатами розгляду матеріалів
перевірок відповідачем винесені
проекти рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
згідно з якими встановлені
обмежувальні (корегувальні) заходи:
приведення продукції у відповідність з
встановленими вимогами та надання
товарно-супровідної документації,
обмеження надання продукції на ринку
шляхом тимчасової заборони надання
продукції на ринку та надання
товарно-супровідної документації,
відповідно.

25.11.2013 року Держспоживінспекцією у
Хмельницькій області винесено рішення
№135 та №136 про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів (том 1, а. с. 48-51),
а 27.11.2013 року - рішення №141 та №142 про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів (том 1, а. с. 72-75).

Перевіривши обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
26 Закону України "Про захист прав
споживачів" спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в областях,
містах Києві та Севастополі, а на
території Автономної Республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Однією із підстав для здійснення
позапланових заходів згідно з пунктами
4, 7 статті 6 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" для здійснення планового
або позапланового заходу орган
державного нагляду (контролю) видає
наказ, який має містити найменування
суб'єкта господарювання, щодо якого
буде здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Обов'язкові реквізити посвідчення
(направлення) визначені частиною 3
статті 7 цього Закону, одними із яких є
підстави для здійснення заходу та
предмет здійснення заходу.

Частинами 1 та 3 ст. 4 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено, що державний
нагляд (контроль) здійснюється за
місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання або
його відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом. Планові та позапланові заходи
здійснюються в робочий час суб'єкта
господарювання, встановлений
правилами внутрішнього трудового
розпорядку.

Відповідно до п. 1.4 Порядку проведення
перевірок у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, затвердженого наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 07.03.2012 р. № 310,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.05.2012 р. за №
743/21056, перевірки діяльності суб'єктів
господарювання проводяться з метою
контролю стану дотримання ними вимог
законодавства про захист прав
споживачів щодо якості та безпеки
продукції, правил торгівлі та послуг,
надання споживачам необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про продукцію. Органи з
питань захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог законодавства про захист прав
споживачів шляхом проведення планових
та позапланових перевірок.

Позапланові перевірки суб'єктів
господарювання проводяться посадовими
особами, зокрема, з підстави звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позапланова
перевірка у цьому разі здійснюється за
наявності згоди на проведення
позапланових заходів зі здійснення
державного контролю
Держспоживінспекції України.

Згідно з п. 2.1, 2.4 та 3.1 Порядку
проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якості продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг
перед початком перевірки суб'єкта
господарювання посадові особи, які
проводять перевірку, пред'являють
керівнику суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі направлення та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу, і надають суб'єкту
господарювання копію направлення на
перевірку, а також інформують цих осіб
про мету перевірки. Під час проведення
позапланової перевірки встановлюються
обставини, які призвели до порушення
вимог законодавства про захист прав
споживачів. За результатами проведеної
перевірки посадовими особами в разі
виявлення порушень вимог
законодавства складається акт.

Дослідження встановлених в судовому
засіданні обставин, в розрізі
наведених вище норм чинного
законодавства, дає суду підстави
зробити висновок про обґрунтованість
та законність прийняття відповідачем
наказів на проведення перевірок та
надання направлень на проведення цих
перевірок. Також перевірки усіх
об'єктів торгівлі, що належать
позивачу, проведені з дотриманням та
наявності встановлених Законом
підстав для проведення позапланових
перевірок, а саме: 1) депутатського
звернення народного депутата України
№ 216-к від 11.10.2013 року, 2) листа
Генеральної прокуратури України №
07/1/3-16314-13 від 21.10.2013 року, 3) листів
Держспоживінспекції України № 5090-2-7/6
від 05.11.2013 року, 5114-2-7/7 від 06.11.2013 року, 4)
згоди Держспоживінспекції України №
03/7-10180-2013 від 06.11.2013 року на проведення
позапланових перевірок.

З матеріалів справи судом також
встановлено, що перед початком
проведення перевірок представники
магазинів були ознайомлені з наказами
на проведення перевірок, їм
пред'являлись направлення та службові
посвідчення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що накази на проведення
перевірок винесено уповноваженим
органом за наявності визначених чинним
законодавством підстав, а самі
перевірки проведено відповідно до
вимог чинного законодавства України,
зокрема Порядку проведення перевірок у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якості
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про захист прав споживачів"
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в областях, містах Києві та
Севастополі, а на території Автономної
Республіки Крим - орган виконавчої
влади Автономної Республіки Крим у
сфері захисту прав споживачів
здійснюють державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, забезпечують
реалізацію державної політики щодо
захисту прав споживачів і мають право:
одержувати безоплатно від суб'єктів
господарювання, що перевіряються,
копії необхідних документів, які
характеризують якість продукції,
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва цієї продукції.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" суб'єкт господарювання під
час здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний: допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходів державного нагляду (контролю)
за умови дотримання порядку
здійснення державного нагляду
(контролю), передбаченого цим Законом;
виконувати вимоги органу державного
нагляду (контролю) щодо усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; надавати документи,
зразки продукції, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час державного нагляду
(контролю), відповідно до закону;
одержувати примірник припису або акта
органу державного нагляду (контролю) за
результатами проведеного планового чи
позапланового заходу.

В поясненнях до акту перевірки
представник об'єкту перевірки
зазначив, що при перевірці не було
надано наступні документи: наказ на
проведення перевірки та дозвіл
Держспоживстандарту на проведення
перевірки. Перевірка проведена
Інспекцією незаконно, при відсутності
законних підстав для проведення
перевірки, з порушенням ст. 6 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності".

Колегія суддів звертає увагу позивача
на те, що ст. 11 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" передбачено право суб'єкта
господарювання не допускати посадових
осіб органу державного нагляду
(контролю) до проведення перевірки за
умови порушення порядку здійснення
державного нагляду (контролю).

Вважаючи, що перевірка магазину
"Фокстрот" по вул. Соборній, 25 в м.
Кам'янець-Подільський, що належить ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", призначена з
порушенням вимог чинного
законодавства позивач мав право не
допустити посадових осіб державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області до
проведення перевірки.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, зокрема з акту перевірки №0462
від 11 листопада 2013 року, посадові особи
державної інспекції з питань захисту
прав споживачів у Хмельницькій області
були допущені позивачем до проведення
перевірки, а відтак позивач був
зобов'язаний виконати вимогу
перевіряючого та надати витребувані
документи, пояснення, довідки,
відомості та матеріали щодо одержання
реалізуємої продукції.

Колегія суддів зауважує, що самі по
собі дії відповідача щодо внесення до
акту №0462 від 11 листопада 2013 року
відомостей про створення перешкод
службовим особам з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області у
проведенні перевірки не порушують
права позивача, оскільки не змінюють
стану його суб'єктивних прав та
обов'язків.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди
для їх реалізації або має місце інше
ущемлення прав чи свобод. При цьому
позивач на власний розсуд визначає, чи
порушені його права рішеннями, дією або
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень. Водночас задоволення
відповідних вимог особи можливе лише в
разі об'єктивної наявності порушення,
тобто встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог в частині визнання
незаконними дій щодо внесення до акту
№0462 від 11 листопада 2013 року відомостей
про створення перешкод службовим
особам з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області у
проведенні перевірки.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" під час
проведення перевірки характеристик
продукції у її розповсюджувачів на
підставах, визначених пунктом 1 і
підпунктом "а" пункту 2 частини першої
цієї статті на початковому етапі
перевірки об'єктами перевірки є,
зокрема: а) наявність на продукції
Національного знака відповідності (у
тому числі ідентифікаційного коду
призначеного органу з оцінки
відповідності), якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, та додержання правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності; б)
наявність супровідної документації,
яка має додаватися до відповідної
продукції (зокрема інструкція з
користування продукцією), етикетки,
маркування, інших позначок, якщо це
встановлено нормативно-правовими
актами (у тому числі технічними
регламентами), та їх відповідність
встановленим вимогам.

За визначенням ст. 1 цього Закону
неналежне застосування Національного
знака відповідності - порушення правил
застосування і нанесення
Національного знака відповідності,
встановлених законами України, та
виданих відповідно до них інших
нормативно-правових актів, у тому числі
технічних регламентів.

Відповідно до п.17 Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 року №785, на апаратуру,
відповідність якої цьому Технічному
регламенту було доведено із
застосуванням процедури, установленої
у пунктах 13 або 14 цього Технічного
регламенту, наноситься національний
знак відповідності. За нанесення
національного знака відповідності
відповідає виробник або уповноважений
представник.

Національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 листопада 2001 року № 1599.

У разі, коли його нанесення на
апаратуру неможливе або невиправдане
через її конструкцію, національний
знак відповідності повинен бути
нанесеним на пакування, якщо таке
наявне, та на супровідні документи.

Згідно з п. 7 Технічного регламенту
безпеки низьковольтного електричного
обладнання, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1149 від
29.10.2009р., перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має
відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообладнання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені гарантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність (п. 10).

В результаті проведених перевірок
магазинів "Фокстрот" по вул. Свободи, 73
м. Хмельницький та по просп. Курчатова, 6
м. Нетішин Хмельницької області
встановлено відсутність на продукції,
яка реалізується у цих магазинах,
Національного знаку відповідності та
ненадання декларацій про
відповідність.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" у разі якщо
органом ринкового нагляду встановлено,
що неналежно застосовано Національний
знак відповідності, не нанесено
Національний знак відповідності, якщо
його нанесення передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
не складено декларацію про
відповідність, якщо її складання
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, декларацію про
відповідність складено з порушенням
встановлених вимог або органу
ринкового нагляду не надано чи надано
технічну документацію на відповідну
продукцію не в обсязі, передбаченому
технічним регламентом, орган ринкового
нагляду невідкладно вимагає від
відповідного суб'єкта господарювання
вжити протягом визначеного строку
заходів щодо приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 33 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів можуть бути
прийняті за результатами проведених
органами ринкового нагляду перевірок
характеристик продукції.

Статтею 30 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" передбачено, що обмеження
надання продукції на ринку
здійснюються шляхом: приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами (згідно з
частинами першою і третьою статті 29
цього Закону); тимчасової заборони
надання продукції на ринку.

Обмеження надання продукції на ринку,
визначені у пункті 1 частини першої
цієї статті, застосовуються органами
ринкового нагляду у випадках,
передбачених цим Законом, якщо існує
можливість приведення такої продукції
у відповідність із встановленими
вимогами.

Таким чином, рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
№135, 136 від 25.11.2013 року та №141, 142 від
27.11.2013 року є правомірними, оскільки
прийняті відповідачем на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачений законом.

При цьому, з матеріалів справи
встановлено, що рішенням
Держспоживінспекції у Хмельницькій
області № 175 від 27.12.2013 року скасовано
рішення про обмеження надання
продукції на ринку від 25.11.2013 року №136,
рішенням №176 від 27.12.2013 року скасовано
рішення від 25.11.2013 року №135. Рішенням
№149 та №150 внесено зміни у рішення №141
та №142 та як наслідок прийнято нове
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів №146, яке в
подальшому скасовано рішенням №146 від
26.12.2013 року.

Враховуючи те, що Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Хмельницькій
області вже скасовані рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів №135, 136 від 25.11.2013 року та №141, 142
від 27.11.2013 року, позовні вимоги про
визнання незаконними та скасування
даних рішень не підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
правомірності прийнятих Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області постанов №71 та
№74 від 02.12.2013 року про накладення
штрафу на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" до
особи, яка ввела продукцію в обіг або
відповідно до цього Закону вважається
такою, що ввела продукцію в обіг,
застосовуються штрафні санкції у разі:
введення в обіг продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам (крім
випадків, передбачених статтею 28 цього
Закону), у тому числі нанесення
Національного знака відповідності на
продукцію, що не відповідає вимогам
технічних регламентів, - у розмірі від
п'ятисот до тисячі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від тисячі
до трьох тисяч неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 44 Закону України "Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції" у разі
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, до розповсюджувача
застосовуються штрафні санкції у
розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Ч. 3 ст. 24 Закону України "Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції" визначено, що якщо
розповсюджувач протягом узгодженого з
органом ринкового нагляду строку не
надав йому зазначені документи, такий
розповсюджувач вважається особою, що
ввела цю продукцію в обіг.

Позивачем не наведено доводів та не
представлено доказів на спростування
встановлених проведеними перевірками
порушень вимог чинного законодавства
України щодо відсутності нанесення
Національного знаку відповідності та
не надання декларації про
відповідність, а відтак колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності
винесених відповідачем постанов про
накладення штрафних санкцій №71 та №74
від 02.12.2013 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо відмови в
задоволенні позовних вимог про
визнання протиправною та скасування
постанови №6 від 02 грудня 2013 року, якою
до позивача застосовано штраф в
розмірі 61706780 грн.

Так, відповідно до частини 1 статті 8,
статті 11 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності" орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом, під
час здійснення державного нагляду
(контролю) має право вимагати від
суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону.

Суб'єкт господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) зобов'язаний допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
заходів державного нагляду (контролю)
за умови дотримання порядку здійснення
державного нагляду (контролю),
передбаченого цим Законом, надавати
документи, зразки продукції, пояснення,
довідки, відомості, матеріали з питань,
що виникають під час державного
нагляду (контролю), відповідно до
закону.

Виходячи з системного аналізу
наведених норм Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про те, що позивач
відмовившись надавати посадовій особі
відповідача при проведенні перевірки
магазину "Фокстрот" по вул. Соборній, 25 в
м. Кам'янець-Подільському Хмельницької
області документи, зразки продукції,
пояснення, довідки, відомості,
матеріали з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
порушив свій обов'язок, встановлений
Законом.

За правилами пункту 8 частини 1 статті 23
Закону України "Про захист прав
споживачів" у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за створення
перешкод службовим особам
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та структурного підрозділу
з питань захисту прав споживачів
органу місцевого самоврядування у
проведенні перевірки якості продукції,
а також правил торговельного та інших
видів обслуговування - у розмірі від
одного до десяти відсотків вартості
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Враховуючи, що перевіркою магазину
"Фокстрот" по вул. Соборній, 25 в м.
Кам'янці-Подільському Хмельницької
області встановлено порушення
позивачем статті 11 Закону України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", відповідачем винесено
постанову №6 від 02 грудня 2013 року "Про
накладення стягнень", якою до позивача
застосовано штраф в розмірі 61706780 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що постанова відповідача є законною,
оскільки штраф згідно зі статтею 26
Закону України "Про захист прав
споживачів" накладається на суб'єкт
господарювання, в даному випадку на ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", відповідно вартість
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць взята відповідачем
по суб'єкту господарювання, а не по
відокремленому підрозділу, який
підлягав безпосередній перевірці.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з доводами суду першої
інстанції про те, що штрафні санкції у
відповідності до вимог ст. 23, 26 Закону
України "Про захист прав споживачів"
застосовуються до суб'єкта
господарювання, яким відповідно до
установчих документів є ТОВ
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН", однак вважає, що
відповідачем неправильно визначено
суму штрафних санкцій.

Інформація про вартість реалізованої
продукції позивача взята із листа
Головного управління Міндоходів у м.
Києві № 2336/8/26-59-15-03-59 від 21.11.2013 року,
отриманого на запит Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів № 5410-2-7/8 від 22.11.2013 року.
У вказаному листі зазначено, що
відповідно до декларації з податку на
додатну вартість за жовтень 2013 року ТОВ
"Сав-Дістрибьюшн" загальний обсяг
операцій на митній території України,
що оподатковуються за основною ставкою
складає 617067758 грн.

Відповідно до п. 3.2 Порядку заповнення і
подання податкової звітності з податку
на додану вартість, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011 року №1492, до рядка 1
декларації включаються оподатковувані
за основною ставкою обсяги постачання,
здійснені на митній території України,
та ті, місце постачання яких відповідно
до статті 186 розділу V Кодексу визначено
на митній території України.

Згідно з п.п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185
Податкового кодексу України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

З аналізу вказаних норм слідує, що до
загального обсягу операцій на митній
території України, що оподатковуються
за основною ставкою ПДВ, включаються не
лише операції з реалізації продукції. В
свою чергу, до вказаного загального
обсягу операцій не включаються
операції з реалізації продукції, які
оподатковуються за іншими, ніж основна,
ставками ПДВ.

Таким чином, враховуючи положення
чинного законодавства України, поняття
"вартість реалізованої продукції" та
"загальний обсяг операцій на митній
території України, що оподатковуються
за основною ставкою" не є тотожними, у
зв'язку з чим суб'єкт владних
повноважень безпідставно врахував
відомості про обсяг операцій позивача
на митній території України за жовтень
2013 року для визначення розміру
штрафних санкцій.

Відповідно до листа Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики від
24.10.2006 N 9373-2-5/18 "Щодо надання роз'яснення
про порядок притягнення до
відповідальності госпсуб'єктів за
порушення законодавства про захист
прав споживачів" відповідно до вимог
пунктів 2 - 7 частини 1 статті 23 Закону
України "Про захист прав споживачів"
адміністративно-господарські санкції
нараховуються у процентному
відношенні від вартості одержаної для
реалізації партії товару або її
залишку (п. 10 ч. 1), тобто виходячи з
ціни, за яку товар було отримано.
Відповідно до вимог пунктів 1 та 8 ст. 23
Закону України "Про захист прав
споживачів" розрахунок
адміністративно-господарських санкцій
проводиться виходячи з ціни, за якою
товар було реалізовано.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку,
який ведеться підприємством.
Фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до
обліку первинних документах,
систематизується на рахунках
бухгалтерського обліку в регістрах
синтетичного та аналітичного обліку
шляхом подвійного запису їх на
взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо.

Таким чином, встановлення вартості
реалізованої продукції за попередній
календарний місяць повинно
здійснюватись на основі даних
бухгалтерського, а не податкового,
обліку об'єкту перевірки, що не було
взято до уваги державною інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Хмельницькій області.

Колегія суддів вважає помилковим
посилання суду першої інстанції як на
підставу відмови в задоволенні
позовних вимог на ненадання позивачем
доказів фактичної вартості
реалізованої продукції на
неодноразові вимоги суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем в даному адміністративному
позові оскаржуються рішення державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області як
суб'єкта владних повноважень, а тому
обов'язок доказування правомірності
цих рішень покладається на
відповідача.

Крім того, матеріали справи не містять
ухвали суду першої інстанції про
витребування вказаних доказів у
позивача.

З урахуванням вищевикладених норм
діючого законодавства та встановлених
обставин даної справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для визнання
протиправним та скасування постанови
про накладення стягнень державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області №6
від 02 грудня 2013 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено норми матеріального права, а
також враховано не всі встановлені у
справі обставини, що призвело до
неправильного вирішення справи в
частині позовних вимог, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню в частині з прийняттям в цій
частині нового рішення про задоволення
позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"САВ-ДІСТРИБЬЮШН" задовольнити
частково.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування постанови Державної
інспекції з питань захисту прав
споживачів у Хмельницькій області №6
від 02 грудня 2013 року.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати
постанову Державної інспекції з питань
захисту прав споживачів у Хмельницькій
області №6 від 02 грудня 2013 року.

В іншій частині постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "20" травня 2014 р.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Граб Л.С.

Драчук Т. О.