Справа № 810/6647/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ К/800/20904/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 квітня 2014 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась з позовом до
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги від 19
листопада 2013 року № Ф-107 про сплату
боргу.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою на них, в якій просить їх
скасувати та ухвалити нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заперечення не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що позивач
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 10 серпня 2001 року, перебуває
на спрощеній системі оподаткування та
є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

19 листопада 2013 року відповідачем
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф - 107 на суму 3 020 грн 63 коп.

Не погоджуючись з вимогою відповідача,
позивач звернулась з цим позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, щодо обґрунтованості
заявленого позову.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено, що
особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивач є
пенсіонером та отримує пенсію за віком,
що підтверджується пенсійним
посвідченням № НОМЕР_1, серія НОМЕР_2.

За таких обставин суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про задоволення
позовних вимог в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
15 квітня 2014 року у справі 21-25а14.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Доводи касаційної скарги
спростовуються вище переліченими
нормами права, у зв'язку з чим відсутні
підстави для її задоволення та
скасування чи зміни оскаржуваних
судових рішень.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного Управління
Міндоходів у Київській області
відхилити, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 1 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: