Справа № 2а-199/09
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 р. Справа № 13411/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, у
складі:

головуючого судді
Любашевського В.П.

суддів
Богаченка С.І.

Заверухи О.Б.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові справу

за апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області на постанову Кіцманського
районного суду Чернівецької області
від 29.09.2009 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Кіцманському районі
Чернівецької області про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року позивач звернувся в
суд із позовом до відповідача. У
позовній заяві просить поновити
пропущений строк для звернення до суду
за захистом своїх прав та зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити на
свою користь недоплачену як дитині
війни щомісячну державну соціальну
допомогу за 2006 - 2008 роки в сумі 3891,90 грн.

Постановою Кіцманського районного
суду Чернівецької області від 29.09.2009
року позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області щодо відмови у нарахуванні
ОСОБА_2 підвищення до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі встановленому ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
22.05.2008 року по 31.12.2008 року. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 09.07.2007 року до
31.12.2007 року та з 22.05.2008 року до 31.12.2008
року. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
позивач визнаний дитиною війни і
користується пільгами приналежними до
цього статусу. При цьому, позовні
вимоги за 2006 рік на думку суду першої
інстанції не підлягають задоволенню,
оскільки Кабінет Міністрів України за
погодженням з Комітетом Верховної Ради
України з питань бюджету не приймав
жодних нормативно-правових актів за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі 2006 року, та не був
визначений порядок проведення
оспорюваних виплат. Щодо надбавки до
пенсії за 2007 рік, то суд першої
інстанції дійшов висновку, що вимога
про її виплату підлягає задоволенню,
оскільки норми Закону України «Про
Державний бюджет в Україні на 2007 рік»
які зупиняли гарантоване ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» право, визнані
неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року. Також суд зазначив, що норми
Закону України «Про Державний бюджет в
Україні на 2008 рік» які зупиняли
гарантоване ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» право,
визнані неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року, а тому позовні вимоги із
вказаного моменту підлягають
задоволенню.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення яким відмовити у
задоволенні позову. Обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, апелянт
посилається на те, що ст. 7 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» передбачено, що фінансування
виплат по даному Закону проводиться із
Державного бюджету України, який
затверджує Верховна Рада України, а не
з бюджету Пенсійного фонду України,
який затверджує Кабінет Міністрів
України. Також зазначає, що
встановлений Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсії за віком застосовується
виключно для визначення розміру пенсії
призначеної на підставі цього Закону, а
не Закону України «Про соціальний
захист дітей війни». Окрім вказаного,
не внесені зміни в Закони України «Про
Держаний бюджет України на 2007-2008 роки»
в частині збільшення видатків для
забезпечення державних соціальних
гарантій, які були предметом розгляду в
рішеннях Конституційного Суду України
від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, а тому
колегія суддів, у відповідності до ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

З'ясувавши обставини справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує судове
рішення та ухвалює нове, коли має місце
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дитина
війни - особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач у справі є
дитиною війни. Вказаний правовий
статус підтверджується посвідченням,
копія якого долучена до матеріалів
справи.

В силу ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної
пенсії за віком.

Вирішуючи питання щодо задоволення
позовних вимог за 2006 рік, судова
колегія приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову в частині зобов'язання
відповідача виплатити оспорювану
надбавку за 2006 рік, оскільки п. 17 ст. 77
Закону України «Про державний бюджет
на 2006 рік» зупинено дію ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про державний
бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року, який
набрав чинності 02.04.2006 року, п. 17 ст. 77
виключено. Однак ст. 110 даного Закону
встановлено, що пільги дітям війни,
передбачені ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
запроваджуються поетапно, за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі, у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України за погодженням з Комітетом
Верховної Ради України з питань
бюджету. Враховуючи, що Кабінет
Міністрів України за погодженням з
Комітетом Верховної Ради України з
питань бюджету не приймав жодних
нормативно-правових актів за
результатами виконання бюджету у
першому півріччі 2006 року, не був
визначений порядок проведення таких
виплат, а також те, що зазначена норма
не була визнана у встановленому
порядку неконституційною, отже,
підлягала виконанню, суд правомірно
відмовив у задоволенні позову в
частині виплати позивачу підвищення до
пенсії за 2006 рік.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» зупинено надану ст. 6
Закону соціальну гарантію. 09.07.2007 року
окремі положення Закону України «Про
державний бюджет в Україні на 2007 рік»
визнано неконституційними тим самим
відновлено дію ст. 6 Закону, яка тривала
до 31.12.2007 року, оскільки 01.01.2008 року ст. 6
Закону викладено в іншій редакції,
згідно якої дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Закону України
«Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»)
(3551-12) до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) пропущення строку
звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
апеляційної інстанції звертає увагу на
те, що суд першої інстанції поновивши
позивачу строк на звернення за
захистом своїх прав, попри наполяганні
відповідача на відмову в задоволенні
адміністративного позову у зв'язку із
пропуском позивачем строку для
звернення до адміністративного суду,
ненавів обставин, які б свідчили про
поважність причин пропуску строку.

На підставі наведеного та керуючись ст.
102 КАС України (в редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) судова колегія вбачає
підстави для відмови в задоволенні
позовних вимог за 2007 рік, в частині
зобов'язання відповідача виплатити
оспорювану надбавку, у зв'язку із
пропуском позивачем строку на
звернення до суду за захистом своїх
прав та беручи до уваги те, що
відповідач наполягає на застосуванні у
спірних правовідносинах ч. 1 ст. 100 КАС
України. Відтак висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позовних вимог в частині
стягнення надбавки до пенсії в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком за 2007
рік на думку колегії суддів не
відповідає обставинам справи та
суперечить нормам процесуального
права.

Разом з тим, суд при задоволенні
позовних вимог позивача за 2008 рік вірно
виходив з того, що рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року №10-рп/2008, у відповідності до якого
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік», що
обмежувало дію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» визнано
неконституційним, відтак починаючи
лише з 22.05.2008 року і до 31.12.2008 року
позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому слід зазначити, що пенсія
позивачу повинна нараховуватися та
виплачуватися із урахуванням
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та відповідною
нормою Закону України «Про державний
бюджет в Україні на 2008 рік».

Разом із тим, судова колегія визнає
безпідставними доводи апелянта про те,
що мінімальний розмір пенсії за віком
встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не поширюється
на спірні правовідносини, оскільки
наявність такої норми за відсутності
іншого мінімального розміру пенсії за
віком не є підставою для відмови в
реалізації позивачем гарантованого
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» права на отримання
підвищеного розміру пенсії, виходячи
із мінімального розміру пенсії за
віком.

За таких обставин судом першої
інстанції, при винесені оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Наведене в силу ст. 202 КАС
України є підставою для скасування
постанови, що оскаржується, та
прийняття нового рішення у справі.

Зважаючи на викладене, та керуючись ст.
160, ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області задовольнити частково, а
постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 29.09.2009 року по
справі № 2а-199/09 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Кіцманському районі Чернівецької
області про стягнення заборгованості
задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Кіцманському районі
Чернівецької області нарахувати та
виплатити в користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, передбаченої ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року із урахуванням ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.П. Любашевський

Судді
С.І. Богаченко

О.Б. Заверуха