Справа № 805/2803/14
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - Гайдар А.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року
справа №805/2803/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Гайдар А.В.,

судді:
Васильєва І.А., Чебанов О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 30
квітня 2014 року по адміністративній
справі № 805/2803/14 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м.Горлівки,
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки), -

В С Т А Н О В И
В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
року по адміністративній справі №
805/2803/14 адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-міському районі м.Горлівки,
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) - задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано
вимогу Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (Центрально-Міське
відділення) про сплату боргу (недоїмки)
від 06 лютого 2014 року № Ф-617-07 в сумі 498,60
грн. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові
витрати по сплаті судового забору в
сумі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70
копійок. (арк..справи 92-94)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач - Горлівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
прийняту с порушенням норм
матеріального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.
(арк.справи 98-100).

У відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

За правилами частини 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний перегляд
постанови суду першої інстанції
здійснюється в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що позивач
ОСОБА_2 зареєстрована у якості фізичної
особи-підприємця Виконавчим комітетом
Горлівської міської ради Донецької
області, про що 16 січня 2006 року до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
внесений запис за номером 2 006876.

Вказані обставини встановлені на
підставі свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_2 (а.с.7) та даних ресурсу
«Пошук відомостей в ЄДР» державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
центр» (а.с.13-14).

З 16 січня 2006 року позивач перебуває на
обліку як платник податків за
реєстраційним номером 6350. З 19 квітня 2013
року ОСОБА_2 перебуває на податковому
обліку у Центрально-Міському
відділенні Горлівської ОДПІ, про що
свідчать дані ресурсу «Пошук
відомостей в ЄДР» державного
підприємства «Інформаційно-ресурсний
центр» (а.с.13-14, 68-69).

З 01 січня 2012 року позивач перебуває на
спрощеній системі оподаткування -
єдиному податку, що встановлено на
підставі свідоцтва про сплату єдиного
податку серії Б № 399878 від 01 червня 2012
року (а.с.8).

Одночасно із цим ОСОБА_2 є пенсіонером
за віком, що підтверджено посвідченням
серії ААЖ № 331322, виданим Пенсійним
фондом України 05 березня 2013 року (а.с.10).

Як пенсіонер ОСОБА_2 перебуває на
обліку в УПФУ та з 29 квітня 2004 року
отримує пенсію за віком, призначену на
пільгових умовах за Списком № 1, про що
свідчить заява про призначення пенсії
від 29 квітня 2004 року (а.с.81),
розпорядження 4 від 19 лютого 2013 року
(а.с.82), заява від 06 лютого 2013 року (а.с.83),
протокол 448 від 21 травня 2004 року (а.с.84).

Докази укладання позивачем договору
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування суду не надані.

За даними УПФУ станом на момент
передачі повноважень з
адміністрування єдиного внеску від
органів Пенсійного фонду України
органам доходів і зборів у ОСОБА_2
існувала переплата з єдиного внеску в
розмірі 1 914,00 грн., про що свідчить
картка особового рахунку (а.с.36).

06 лютого 2014 року Центрально-Міським
відділенням Горлівської ОДПІ
сформована вимога про сплату боргу
(недоїмки) за № Ф-611-17, згідно з якою
станом на 31 січня 2014 року у позивача
наявна заборгованість зі сплати
єдиного внеску в сумі 498,60 грн. (недоїмка
зі сплати єдиного внеску за
відсутності штрафів та пені) (а.с.9, 67).

На підставі даних облікової картки
встановлено, що станом на 31 грудня 2013
року у ОСОБА_2 обліковувалась переплата
з єдиного внеску в сумі 720,07 грн.

20 січня 2014 року Горлівською ОДПІ
здійснено нарахування єдиного внеску
за 4 квартал 2013 року до його
мінімального розміру в сумі 1 218,67 грн.
Сума нарахованого єдиного внеску
зменшена на суму переплати, внаслідок
чого в облікових даних позивача
відображена недоїмка в сумі 498,60 грн. (1
218,67 грн. - 720,07 грн. = 498,60 грн.), яка
існувала станом на 31 січня 2014 року
(а.с.71-72). Вказані обставини
підтверджені також розрахунком суми
боргу, який виник станом на 20 січня 2014
року і існував станом на 31 березня 2014
року (а.с.70).

08 лютого 2014 року вимога про сплату
боргу (недоїмки) від 06 лютого 2014 року №
Ф-617-07 надіслана на адресу ОСОБА_2
рекомендованою поштовою
кореспонденцією та отримана останньою
12 лютого 2014 року, що підтверджено
фіскальним чеком (а.с.65) та
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.66).

Крім того, спірна вимога отримана
ОСОБА_2 23 лютого 2014 року, про що свідчить
її особистий підпис (а.с.9).

Статтею 92 Конституції України
встановлено, що виключно законами
України визначаються, зокрема, основи
соціального захисту, форми і види
пенсійного забезпечення, і виключно
законами України встановлюються,
зокрема, система оподаткування,
податки і збори.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010 року
№ 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами і
доповненнями.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону № 2464 платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1 та 5 статті 9 Закону № 2464
визначено, що єдиний внесок
обчислюється виключно у національній
валюті, у тому числі з виплат (доходу),
що здійснюються в натуральній формі.
Сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
внесення відповідних сум єдиного
внеску на рахунки територіальних
органів Пенсійного фонду, відкриті в
органах Державного казначейства
України для його зарахування.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Відповідно до частини 12 статті 9 Закону
№ 2464 єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Разом із тим, колегія суддів зазначає,
що в статті 4 Закону № 2464 наведено
перелік осіб, що є платниками єдиного
внеску.

Статтю 4 цього Закону доповнено
частиною четвертою згідно із Законом
України від 07.07.2011 року № 3609-VI «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України», який набрав чинності з 06
серпня 2011 року.

Так, особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Право громадян України на державне
пенсійне забезпечення передбачено
Конституцією України та Законом
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

Слід зазначити, що термін «пенсіонер за
віком» законодавством не визначений.
Умови призначення пенсії за віком
визначені ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено,
що за цим Законом призначаються:

а) трудові пенсії:

за віком;

по інвалідності;

в разі втрати годувальника;

за вислугу років;

б) соціальні пенсії.

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV.

Пенсійні виплати - грошові виплати в
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, що
здійснюються у вигляді пенсії,
довічної пенсії або одноразової
виплати, як встановлено ст. 1 Закону
України № 1058, а пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Тобто, діючим законодавством
встановлено два види пенсій: трудові та
соціальні.

Різновидом трудової пенсії є пенсія за
віком на пільгових умовах.

Відповідно статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, - за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Таким чином, на пільгових умовах
призначаються саме пенсії за віком
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Встановлено, що згідно пенсійного
посвідчення позивач народився 28 квітня
1959 року (арк.справи 6). Відповідно до
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3
позивачеві призначено саме пенсію за
віком з довічним терміном дії
незалежно від віку (арк.справи 6).

За таких обставин, частина 4 статті 4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» не
містить будь-яких застережень щодо не
застосування її стосовно осіб, яким
призначено пенсію за віком на
пільгових умовах згідно статті 13
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а отже, з серпня 2011 року
позивач не повинен сплачувати за себе
єдиний соціальний внесок.

Доказів укладання позивачем договору з
органом Пенсійного фонду чи органом
доходів і зборів щодо добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
матеріали справи не містять.

З огляду на вищезазначене, позовні
вимоги позивача про визнання
незаконною та скасування вимоги про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-419-25 від 30
січня 2014 року підлягають задоволенню,
оскільки частиною 4 статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» пенсіонери за
віком, що знаходяться на спрощеній
системі оподаткування звільнені від
сплати єдиного соціального внеску.
Тобто, з серпня 2011 року позивач
звільнений від сплати єдиного внеску
за себе.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення без
змін.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність прийнятого
судом першої інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 197,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
року по адміністративній справі №
805/2803/14 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
року по адміністративній справі №
805/2803/14 - залишити без змін.

Направити особам, які беруть участь у
справі протягом трьох днів з моменту
підписання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя

А.В.Гайдар

Судді
І.А.
Васильєва

О.О. Чебанов