Справа № 2а-12372/09/2570
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/13950/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Гончарук І.Ю.,

представника позивача Філіппової
О.Г.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Прилуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011 по
справі №2а-12372/09/2570 за позовом
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області до Приватного підприємства
«МП-М'ясопродукт» про стягнення сум
податку на додану вартість, що
використані не за цільовим
призначенням.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представника позивача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.01.2010
позовні вимоги Прилуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області до Приватного
підприємства «МП-М'ясопродукт» про
стягнення сум податку на додану
вартість, що використані не за цільовим
призначенням задоволено. Стягнуто до
Державного бюджету з відповідача
податок на додану вартість в сумі
2294,00грн., що використаний не за цільовим
призначенням.

Рішення суду мотивовано тим, що
відповідачем не сплачено у визначені
законодавством строки суми податку на
додану вартість для виплати дотацій
переробним підприємствам.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.01.2010
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Прилуцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області 04.03.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 18.03.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17.02.2011 та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог Прилуцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області посилається на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права, зокрема,
пункту 11.21 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість», Порядку
обліку та використання коштів,
спрямованих на виплату дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 02.04.2009 №291 «Про реалізацію пункту
11.21 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість».

Відповідно до приписів статті 55
Кодексу адміністративного судочинства
України здійснено заміну позивача -
Прилуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Чернігівської
області її правонаступником -
Прилуцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Прилуцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Чернігівської області проведено
документальну невиїзну перевірку
Приватного підприємства
«МП-М'ясопродукт» з питань
своєчасності перерахування коштів на
небюджетний рахунок, подання реєстру
платіжних доручень на перерахування
коштів, спрямованих на виплату дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молока та
м'яса в живій вазі по поданій
декларації переробного підприємства
за вересень 2009 року.

Перевіркою встановлено, що станом на
01.11.2009 в картці особового рахунку з
податку на додану вартість переробного
підприємства для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані молоко та
м'ясо в живій вазі рахується борг в сумі
2292,16грн., в тому числі по поданій
декларації з податку на додану
вартість за вересень 2009 року на суму
2292,16грн.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції виходив з того, що граничний
строк сплати на небюджетний рахунок
коштів для виплати дотації
сільськогосподарським
товаровиробникам по декларації за
вересень 2009 року припадає на вихідний
день (31.10.2009 - субота) відповідно
останнім днем такого строку вважається
наступний за вихідним робочий
операційний (банківський) день, тобто
02.11.2009 - понеділок, у зв'язку з чим
відповідні кошти, перераховані
позивачем 02.11.2009, не використовувалися
не за цільовим призначенням.

Проте, з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 11.21 статті 11
Закону України «Про податок на додану
вартість» сума податку на додану
вартість, що повинна сплачуватися до
бюджету переробними підприємствами
всіх форм власності за реалізовані
ними молоко та молочну продукцію, м'ясо
та м'ясопродукти, у повному обсязі
спрямовується виключно для виплати
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі. Порядок обліку
зазначених коштів визначається
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку обліку та
використання коштів, спрямованих на
виплату дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
переробним підприємствам молоко та
м'ясо в живій вазі, перерахування
коштів сільськогосподарським
товаровиробникам за поставлені ними
молоко та м'ясо в живій вазі
здійснюється за платіжними
дорученнями з поточного рахунка
переробного підприємства за цінами
відповідно до укладених договорів, а
сум дотацій - з його небюджетного
рахунка, відкритого в територіальному
органі Державного казначейства (далі -
небюджетний рахунок), на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників (крім тих, що ведуть
особисте селянське господарство), які
вони повинні відкрити в обслуговуючих
банках протягом одного звітного
періоду.

Переробні підприємства у кінці кожного
робочого тижня перераховують половину
зарахованої їм на поточний рахунок
суми податку на додану вартість,
нарахованого на обсяги поставленої
ними готової продукції, на небюджетні
рахунки. Остаточний розрахунок
належної до перерахування на
небюджетний рахунок суми податку на
додану вартість проводиться щомісяця
відповідно до окремої податкової
декларації.

Перераховані безпосередньо з поточних
рахунків переробних підприємств без
зарахування на небюджетні рахунки суми
коштів за рахунок сум податку на додану
вартість, що розраховуються
переробними підприємствами за окремою
податковою декларацією, не
враховуються як дотації.

Не перераховані на небюджетні рахунки
суми податку на додану вартість та
виплати сум коштів, здійснені з
небюджетних рахунків за призначенням з
порушенням цього Порядку, вважаються
такими, що використовуються не за
цільовим призначенням і підлягають
стягненню до державного бюджету.

Згідно з пунктом 6 Порядку визначена до
сплати за окремою податковою
декларацією сума податку на додану
вартість перераховується переробним
підприємством на його небюджетний
рахунок у строки, встановлені для
сплати податку на додану вартість, з
урахуванням коштів, перерахованих
відповідно до пункту 5 цього Порядку.
Переробне підприємство не пізніше
останнього календарного дня місяця, що
настає за звітним періодом, за кожний
звітний (податковий) період подає як
підтвердження сплати сум податку
реєстр платіжних доручень на фактично
зараховані на небюджетний рахунок
кошти і виписку територіальних органів
Державного казначейства з
небюджетного рахунка. Суми податку на
додану вартість, визначені переробним
підприємством за окремою податковою
декларацією, щодо яких переробне
підприємство не подало органу
державної податкової служби
підтвердження їх перерахування на
небюджетний рахунок, вважаються
такими, що використовуються переробним
підприємством не за цільовим
призначенням і підлягають стягненню до
державного бюджету.

Відповідно до пункту 7 Порядку не
перераховані переробними
підприємствами на окремі рахунки
сільськогосподарських
товаровиробників суми дотацій у
строки, встановлені законодавством для
сплати податку на додану вартість до
бюджету, вважаються такими, що
використовуються не за цільовим
призначенням і підлягають стягненню до
державного бюджету.

З аналізу зазначених правових норм
вбачається, що положеннями пункту 11.21
статті 11 Закону України «Про податок на
додану вартість» та Порядку
законодавець визначив для переробних
підприємств особливості справляння
податку на додану вартість,
нарахованого на обсяги поставленої
готової продукції, виготовленої з
поставлених сільськогосподарськими
товаровиробниками молока та м'яса в
живій вазі.

Судами встановлено, що Приватним
підприємством «МП-М'ясопродукт»
платіжним дорученням від 02.11.2009 №121
перераховано на небюджетний рахунок
кошти у розмірі 2294,00грн. для виплати
дотації сільськогосподарським
товаровиробникам на дотації за
вересень 2009 року.

Таким чином, відповідачем здійснено
перерахування коштів для виплати
дотації сільськогосподарським
товаровиробникам з порушенням строків,
встановлених законодавством, та
відповідно вважаються такими, що
використовуються не за цільовим
призначенням.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
стягнення з Приватного підприємства
«МП-М'ясопродукт» сум податку на додану
вартість у розмірі 2294,00грн.

Оскільки апеляційний суд під час
розгляду справи неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, а суд першої
інстанції вирішив спір з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, то зазначена обставина
відповідно до частини першої статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для скасування
ухваленої у справі постанови
апеляційного суду та залишення в силі
постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.02.2011 по
справі №2а-12372/09/2570 скасувати та
залишити в силі постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.01.2010.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв