Справа № 2а/705/2/13
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Коваль А.Б.
Суддя-доповідач: Мельничук
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу
Представництва Американського
об'єднання комітетів для євреїв
бувшого Радянського союзу на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 19 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
Представництва Американського
об'єднання комітетів для євреїв
бувшого Радянського союзу до Уманської
міської ради Черкаської області,
Виконавчого комітету Уманської
міської ради Черкаської області, треті
особи: Міністерство закордонних справ
України, Міністерство культури
України, Управління культури
Черкаської області про зобов'язання
замовити проект землеустрою для
земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2007 року Представництво
Американського об'єднання комітетів
для євреїв бувшого Радянського союзу
звернулося до Господарського суду
Черкаської області з адміністративним
позовом до Уманської міської ради
Черкаської області, Виконавчого
комітету Уманської міської ради
Черкаської області, треті особи:
Міністерство закордонних справ
України, Міністерство культури
України, Управління культури
Черкаської області про зобов'язання
замовити проект землеустрою для
земельної ділянки. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що в м. Умань
Черкаської області знаходяться давні
поховання в межах Стародавнього
єврейського кладовища, розташованого
між вулицями Пушкіна, Бєлінського,
Петровської. Межі вказаного кладовища
відповідно до представленої
документації відповідачами складають
2,3 га. Стародавнє єврейське кладовище у
м. Умань є історичною пам'яткою і
становить культурну цінність. Проте, на
думку позивача, ситуація із
збереженням давніх поховань в межах
Стародавнього Єврейського кладовища в
м. Умань є неприпустимою та такою, що
суперечить чинному законодавству
України, а саме: на території, де
знаходяться давні поховання в межах
Стародавнього єврейського кладовища в
м. Умань, розпочинається будівництво,
що є незаконним та таким, що порушує
права та інтереси усіх віруючих Іудеїв
та порушує чинне законодавство, яким
передбачено заборону проведення
будь-яких робіт на територіях де
знаходяться давні поховання. Позивач
звертався до відповідачів з вимогами
про визнання історичних меж вказаних
поховань та визнання цих поховань
об'єктом культурної спадщини, однак,
відповідачі йому відмовили. Позивач
звернувся до суду з вимогою зобов'язати
відповідачів замовити проект
землеустрою для земельної ділянки
давніх поховань земель
історико-культурної спадщини в м. Умань
між вулицями Пушкіна, Бєлінського,
Петровської, визначених за такою
категорією рішеннями виконавчого
комітету Уманської міської ради
народних депутатів № 264 від 14.07.1994 року
та № 375 від 13.10.1994 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 23 червня 2011 року скасовано
ухвали Господарського суду Черкаської
області від 12 лютого 2009 року та
Київського апеляційного
адміністративного суду від 04 лютого 2010
року. справу направлено на новий
розгляд до Уманського міськрайонного
суду Черкаської області.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 19 грудня 2013
року у задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Представництво
Американського об'єднання комітетів
для євреїв бувшого Радянського союзу
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

До суду апеляційної інстанції всі
особи, які беруть участь в справі не
прибули, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Статтею 128 КАС України встановлено
наслідки неприбуття в судове засідання
особи, яка бере участь в справі.

Згідно до ч. 6 зазначеної вище статті
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні, але
прибули не всі особи, які беруть участь
в справі, хоча і були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, а також те, що до
суду апеляційної інстанції всі особи,
які беруть участь в справі не прибули,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю, колегія
суддів ухвалила про апеляційний
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію
структурного осередку громадської
(неурядової) організації зарубіжної
держави в Україні від 08.06.2000 року № 131,
яким є Представництво Американського
об'єднання комітетів для євреїв
бувшого Радянського Союзу, метою
діяльності є проведення моніторингу
ситуації з дотримання прав людини,
сприяння гармонізації міжнаціональних
та міжрелігійних відносин, надання
різноманітної гуманітарної допомоги,
сприяння покращення освіти дітей та
дорослих, виступати в засобах масової
інформації приймати участь в
конференціях, симпозіумах, зустрічах,
включаючи міжнародні.

Позивачу стало відомо про те, що на
території стародавнього єврейського
кладовища в м. Умані розпочинається
будівництво.

Вважаючи, що такі дії є порушенням
чинного законодавства України, вони
звернулися до відповідачів з вимогою
відповідно до їх компетенції
забезпечити дотримання режиму охорони
давніх поховань, пам'яток місцевого
значення, їх територій, зон охорони,
забезпечення захисту об'єктів
культурної спадщини від загрози
знищення, руйнування або пошкодження,
оскільки рішенням виконавчого
комітету Уманської міської ради
народних депутатів № 375 підтверджено
існування історико-культурної
спадщини між вулицями Пушкіна,
Бєлінського та Перовської в м. Умані.

Вказаних вище дій відповідачами
вчинено не було, тому позивач звернувся
з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Згідно п. 1 п.п. 39, 37 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування»
прийняття рішення про віднесення
міських земель до земель
історико-культурного призначення є
виключною компетенцією міської ради.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
охорону культурної спадщини» органами
управління у сфері охорони культурної
спадщини є спеціально уповноважені
органи, до яких віднесені органи
охорони культурної спадщини місцевого
самоврядування.

Згідно довідки Уманського відділу
ЧООБТІ від 15.01.2009 року № 20 щодо забудови
вулиць Пушкіна, Белінського,
Перовської початком забудови вул. С.
Перовської є 1900 рік, Белінського - 1883
рік, Пушкіна - 1923 рік. Вказані обставини
свідчать про те, що свідчить про те, що
на плані м. Умані 1903 року будь-яких
ознак поховань не було і вони не
значились діючими близько 100 років.
Згідно архівних документів, що
знаходяться в історичному музеї міста
Умані, на планах міста Умані у 1864 та 1879
роках позначено в межах сучасних
вулиць Пушкіна та Белінського
кладовище, проте, на планах 1903 та 1914
років на його місці існує житлова
забудова, що свідчить про те, що на
початку ХХ століття воно не було діючим
і встановити його межі практично
неможливо. Будь-яких документів, які б
вказували на дату відкриття чи
закриття кладовища у розпорядженні
Уманської міської ради немає.

Судом першої інстанції було
встановлено, що підставою пред'явлення
позивачем позовних вимог до Уманської
міської ради та виконавчого комітету
Уманської міської ради стала
ксерокопія аерофотозйомки з літака
пілотом в 1944 році.

При цьому, колегія суддів погоджується
з критичним сприйняттям судом першої
інстанції таких відомостей, оскільки
така ксерокопія зйомки не може бути
належним доказом факту історичних меж
давніх єврейських поховань в м. Умані у
відповідності до правил ст. ст. 69, 70 КАС
України.

Також судом першої інстанції було
зауважено, що позивач не вказує меж
земельної ділянки давніх поховань, на
яку просить зобов'язати Уманському
міську раду та виконком Уманської
міської ради замовити проект
землеустрою, а лише вказує на її
розташування між вулицями Пушкіна,
Белінського, Перовської.

Однак, територія цих вулиць рішенням
сесії Уманської міської ради
Черкаської області від 17 лютого 2000 року
№ 9-18/23 передана в довгострокову оренду
Міжнародному Благодійному Фонду імені
рабі Нахмана, який був похований в 1810
році.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що надання статусу
земель історико-культурного
призначення житловому масиву між
вулицями Пушкіна, Белінського,
Перовської потягне за собою порушення
права власності громадян, що
проживають на даному масиві та
порушить право Міжнародного
благодійного фонду ім. Рабі Нахмана,
якому на виконання Указу Президента
України № 283/94 від 07 червня 1994 року «Про
створення історико-культурного центру
в місті Умані Черкаської області»
рішенням виконавчого комітету
Уманської міської ради передано в
довгострокову оренду до 50 років
земельну ділянку
історико-культурного призначення на
місці поховання рабі Нахмана, куди
згідно рішення виконкому Уманської
міської ради від 13.10.1994 року № 375 та
плану зовнішніх меж увійшли вулиці
Пушкіна, Белінського та Перовської
згідно Державного акта на право
постійного користування землею 11-ЧР №
002936 від 30 травня 2000 року.

Поховання по вул. Белінського,1 м. Умань
є умовно позначеним об'єктом і на його
місці побудований пантеон з метою
увіковічити пам'ять всіх похованих та
забезпечити можливість справити
молитву всім, хто приїздить до могили
рабі Нахмана.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
поховання та похоронну справу» об'єкти
культової спадщини беруться на
державний облік і утримуються органами
охорони культурної спадщини, які
підпорядковані в Україні Міністерству
культури.

Відповідно до пункту 11 ч. 3 ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
міських рад належить забезпечення
утримання в належному стані кладовищ,
інших поховань та їх охорона.

Згідно із пунктом «а» частини 3 ст. 83 ЗК
України землі кладовища належать до
земель комунальної власності і не
можуть передаватись у приватну
власність чи підпорядкування.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що на території вулиць
Пушкіна, Белінського та Перовської
більше 100 років не збереглося жодного
поховання, а могила рабі Нахмана є
умовною, а також враховуючи правила
зазначеного вище законодавства
України. колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

З урахуванням вказаного вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Представництва
Американського об'єднання комітетів
для євреїв бувшого Радянського союзу -
залишити без задоволення, а постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 19 грудня 2013 року
- без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п?ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.