Справа № 1570/1617/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/69893/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, Державної
казначейської служби України, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування
наказу, поновлення на посаді, стягнення
моральної шкоди, касаційне провадження
в якій відкрито за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 жовтня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, Державної
казначейської служби України про
скасування наказу №197-к від 20.12.2011р.
Голови ліквідаційної комісії,
заступника начальника -головного
бухгалтера Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області про звільнення ОСОБА_3
з 20.12.2011р. з посади заступника
начальника Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області у зв'язку з
ліквідацією; поновлення на посаді та
стягнення моральної шкоди в розмірі 10
000 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20 липня 2012
року, залишеною без зміни ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2012
року, позовні вимоги залишені без
задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, ОСОБА_3 звернулась з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, а в справі прийняти нове
рішення про задоволення її позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що наказом Головного
управління Державного казначейства
України в Одеській області №179-к від
29.09.2009р. ОСОБА_3 (на даний час ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про зміну імені
НОМЕР_1 від 09.02.2010р.) призначено на
посаду заступника начальника
Головного управління Державного
казначейства України в Одеській
області як таку, що успішно пройшла
стажування.

Наказом №246-в «Про відпустку ОСОБА_3»
від 13.08.2010р. позивачу надано відпустку
для догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку на період з 16.08.2010р.
по 19.05.2013р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Звільнення з вказаної підстави
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу. Не допускається звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5 цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці. Це правило не поширюється
на випадок повної ліквідації
підприємства, установи, організації.

Згідно із ст.49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

На виконання Указу Президента України
від 09.12.2010р. №1085, постанови КМУ від
28.03.2011р. №346 «Про ліквідацію урядових
органів», наказу Міністерства фінансів
України від 30.04.2011р. №574 «Про заходи
щодо ліквідації Державного
казначейства України»та наказу
Державного казначейства України від
05.05.2011р. «Щодо ліквідації Державного
казначейства України» територіальні
органи Державного казначейства
України ліквідовано. За результатами
процедури ліквідації юридичної особи,
державним реєстратором відділу
державної реєстрації виконавчого
комітету Одеської міської ради
проведено державну реєстрацію
припинення юридичної особи - Головного
управління Державного казначейства
України в Одеській області шляхом
ліквідації, про що в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесено запис
№2023129.

25.05.2011р. листом №03-04/227-10033 від 16.05.2011р.
ОСОБА_3 попереджено про ліквідацію
Головного управління Державного
казначейства України в Одеській
області та звільнення з займаної
посади у зв'язку з ліквідацією
Державного казначейства України та
скороченням посади заступника
начальника Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області.

У зв'язку з завершенням процедури
ліквідації Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області та для вирішення
питання подальшого працевлаштування в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України в
Одеській області листом від 03.12.2011р.
№01-08/30-30 ОСОБА_3 запрошено прибути
07.12.2011р. до відділу персоналу
Управління, однак від отримання
вказаного листа позивач відмовилася,
про що свідчить наявна в матеріалах
справи накладна кур'єрської
експерс-доставки з відповідною
відміткою « 05.12.2011р. о 14:00 відмовились
від отримання».

Листом від 07.12.2011р. №01-08/78-78 ОСОБА_3
запрошено прибути до Управління для
вирішення питання подальшого
працевлаштування, а також направлено
зразки документів для оформлення та
надання їх до Головного управління для
подальшого працевлаштування.
Зазначений лист отримано ОСОБА_3
особисто 19.12.2011р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення /а.с.133/.

На підставі подання про звільнення
заступника начальника Головного
управління Державного казначейства
України в Одеській області ОСОБА_3 від
16.12.2011р. №03-04/353-14963, наказом Державного
казначейства України №677-к від 16.12.2011р.
«Про звільнення ОСОБА_3» позивача
звільнено з посади заступника
начальника Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області у зв'язку з
ліквідацією згідно п.1 ст.40 КЗпП
України.

Наказом Головного управлінням
Державної казначейської служби
України в Одеській області від 20.12.2011
року №197-к ОСОБА_3 звільнено з посади
заступника начальника Головного
управління Державного казначейства
України в Одеській області на підставі
п.1 ст.40 КЗпП України та виплачено
вихідну допомогу у розмірі середнього
місячного заробітку.

20.12.2011р. на адресу позивача направлено
лист №03-08/54-384, яким повідомлено про
звільнення її з займаної посади та
запропоновано терміново з'явитися до
відділу персоналу та запобігання
корупції Головного управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області для
отримання трудової книжки.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці, однак
враховуючи ліквідацію установи,
відповідач не зобов'язаний
запропонувати працівнику роботу в
новоствореній юридичній особі.

На виконання вказаної норми ОСОБА_3
запропоновано посаду завідувача
самостійного сектору мережі та
зведених показників в Головному
управлінні Державної казначейської
служби України в Одеській області, від
якої вона відмовилась. У випадку
переведення позивачки на
запропоновану їй посаду, за нею
зберігався б оклад за попереднім
місцем роботи відповідно до постанови
КМУ №998 від 26.09.2011р. «Про деякі питання
Державної казначейської служби».

В обґрунтування позову та вимог
касаційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що
відбулась саме реорганізація
Головного управління Державного
казначейства України в Одеській
області, а не ліквідація зазначеної
установи.

Відповідно до п.19 Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами трудових спорів»від 06.11.1992р. №9,
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди
зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно ст.33 вказаного Закону юридична
особа припиняється в результаті
передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
органу державної влади, прийнятим у
випадках, передбачених законом.
Юридична особа є такою, що припинилася,
з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» для
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації голова
ліквідаційної комісії, уповноважена
ним особа або ліквідатор після
закінчення процедури ліквідації,
передбаченої законом, але не раніше
закінчення строку заявлення вимог
кредиторами повинен подати (надіслати
рекомендованим листом з описом
вкладення) державному реєстраторові
такі документи: заповнену реєстраційну
картку на проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
у зв'язку з ліквідацією; довідку
відповідного органу державної
податкової служби про відсутність
заборгованості із сплати податків,
зборів; довідку відповідного органу
Пенсійного фонду України про
відсутність заборгованості із сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
страхових коштів до Пенсійного фонду
України і фондів соціального
страхування; довідку архівної установи
про прийняття документів, які
відповідно до закону підлягають
довгостроковому зберіганню. За
відсутності підстав для залишення
документів, які подані для проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи в результаті її
ліквідації, без розгляду, державний
реєстратор повинен внести до Єдиного
державного реєстру запис про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи в
результаті її ліквідації. Дата
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації є датою
державної реєстрації припинення
юридичної особи. Строк державної
реєстрації припинення юридичної особи
в результаті її ліквідації не повинен
перевищувати одного робочого дня з
дати надходження документів для
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи. Державний
реєстратор не пізніше наступного
робочого дня з дати проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи повинен видати
(надіслати поштовим відправленням)
голові ліквідаційної комісії
(ліквідатору) або уповноваженій ним
особі повідомлення про проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи, другий примірник
якого залучається до реєстраційної
справи такої юридичної особи.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 05.05.2011р. Державним
казначейством України прийнято наказ
№116 «Щодо ліквідації територіальних
органів Державного казначейства
України», яким було ліквідовано
Головне управління Державного
казначейства України в Одеській
області.

06.05.2011р. Казначейством також було
прийнято накази №117 «Про затвердження
складу ліквідаційних комісій Головних
управлінь Державного казначейства
України в АРК, областях, містах Києві та
Севастополі», відповідно до якого було
затверджено склад ліквідаційних
комісій Головних управлінь Державного
казначейства України та встановлено,
що з моменту затвердження складу
ліквідаційних комісій повноваження
щодо управління справами Головних
управлінь Державного казначейства
України надавалось головам
ліквідаційних комісій, а також наказ
№118 «Про заходи щодо ліквідації
територіальних органів Державного
казначейства України», відповідно до
якого головам ліквідаційних комісій
надано повноваження на здійснення
заходів, пов'язаних з ліквідацією, у
тому числі вивільнення працівників
територіальних органів казначейства.

На виконання наказу №118 ліквідаційною
комісією Головного управління було
розроблено та затверджено в
протокольній формі План заходів,
пов'язаних з ліквідацією Головного
управління, які було доведено до
відокремлених структурних підрозділів
наказом Головного управління від
12.05.2011р. №62-о «Про здійснення деяких
заходів, пов'язаних з ліквідацією».

На виконання вимог ст.34 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»
ліквідаційною комісією подано
державному реєстратору необхідні
документи для внесення до Єдиного
державного реєстру запису про рішення
щодо припинення юридичної особи.

18.05.2011р. державним реєстратором до
Єдиного державного реєстру внесено
запис про рішення засновників
юридичної особи щодо припинення
юридичної особи та повідомлено органи
статистики, державної податкової
служби та Пенсійного фонду про
внесення такого запису. Також,
ліквідаційною комісією було
підготовлено рішення щодо припинення
на період ліквідації прийому
працівників на роботу, затверджено
форму попередження працівників щодо
звільнення та забезпечено
попередження усіх працівників ГУДКУ в
Одеській області щодо звільнення
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

27.12.2011р. державним реєстратором до
Єдиного державного реєстру внесено
запис №2023129 про проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи Головне управління
Державного казначейства України в
Одеській області в результаті
ліквідації.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду першої
інстанції, з яким погодився й суд
апеляційної інстанції, що відбулася
саме ліквідація Головного управління
Державного казначейства України в
Одеській області, а не його
реорганізація. Отже, оскільки
ліквідована посада, яку займала
позивач, підстави для визнання її
звільнення незаконним та поновлення на
роботі відсутні.

Крім того, оскільки судами не
встановлено підстав для визнання
незаконним звільнення позивача, вимоги
щодо поновлення на попередній посаді
та стягнення моральної шкоди також не
підлягають задоволенню.

Повно та всебічно дослідивши всі
обставини справи та давши належну
правову оцінку доказам, суди першої та
апеляційної інстанцій обґрунтовано
відмовили у задоволенні позову,
оскільки дії суб'єкта оскарження
відповідають чинному законодавству.

Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 20
липня 2012 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 жовтня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: