Справа № 826/16764/13-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Головань
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Києва на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 09 грудня 2013 року по справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Масіс Сар" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю м.
Києва про визнання протиправною та
скасування постанови, визнання
протиправними дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Масіс Сар"
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Києва про визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки дотримання законодавства у
сфері містобудівної діяльності 12.02.13 р.
ТОВ "Масіс Сар" з підстав
неправомірності експлуатації
нежитлового приміщення площею 128, 1 кв.м.
за адресою: АДРЕСА_1; визнання
протиправною та скасування постанови
№81/13 від 26.03.13 р. про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності у сумі 103 230
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 09
грудня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано незаконною та
скасовано постанову №81/13 від 26.03.13 р.
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на ТОВ "Масіс Сар" у сумі 103 230
грн. В задоволенні решти позовних вимог
- відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представників сторін, які
прибули в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно направлення для проведення
позапланової перевірки від 05.03.13 р., на
підставі листа управління державної
служби боротьби з економічною
злочинністю від 19.02.13 р. №7/5-716 проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил ТОВ
"Масіс Сар", про що складено акт від 12.03.13
р.

Згідно акту встановлено, що на АДРЕСА_1,
на підставі договору оренди нежитлових
приміщень від 10.04.11 р. ТОВ "Масіс Сар"
експлуатує нежитлові приміщення
першого поверху під магазин
продовольчих товарів після виконання
будівельних робіт з реконструкції
(змінено цільове, функціональне
призначення), без прийняття об'єкта в
експлуатацію відповідно до вимог
чинного законодавства, чим порушено ч. 8
ст. 39 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності". Відповідно
до ДБН А.2.2.-3;2012 "Склад та зміст
проектної документації на
будівництво", ДБН В.1.2.-14:2009 "Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель,
споруд, будівельних конструкцій та
основ" встановлена ІІІ категорія
складності зазначеного вище об'єкта.

За фактом виявлення вказаного
порушення Інспекцією складено припис
про усунення вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 12.03.13 р., у якому викладено
вимогу про заборону експлуатацію
нежитлових приміщень під магазин
продовольчих товарів, до 14 травня
усунути виявлене порушення відповідно
до вимог чинного законодавства; також
12.03.13 р. складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

26.03.13 р. Інспекцією винесено постанову
№81/13 від 26.03.13 р. про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності на ТОВ "Масіс
Сар" у сумі 103 230 грн. на підставі абз. 4 п.
6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Вважаючи вказані дії та рішення
відповідачів протиправними, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги в частині визнання
протиправною та скасування постанови
№81/13 від 26.03.13 р. про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності на ТОВ "Масіс
Сар" у сумі 103 230 грн. є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність»
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно п.6 ст.7 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
управління у сфері містобудівної
діяльності здійснюється шляхом
контролю за дотриманням законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
вимог будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування
(далі - вихідні дані), проектної
документації.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності
врегульовано «Порядком здійснення
архітектурно-будівельного контролю»,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р. №553.

Так, згідно положень даного порядку,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; 2) порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі - загальні та (або)
спеціальні журнали), виконавчої
документації, складення актів на
виконані будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; 3) інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва (абз. 2 п.1,
п.2 Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Суб'єктом правопорушень, передбачених
ч.2 ст. 2 вказаного Закону є суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», замовник - фізична або
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала в
установленому законодавством порядку
відповідну заяву.

Відповідно до абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
6) експлуатація або використання
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

Згідно ч. 8 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ТОВ "Масіс Сар" використовує приміщення
на умовах договору оренди №5 від 01.03.13
р., укладеним з власником приміщенням -
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(свідоцтво про право власності на
об'єкт нерухомого майна від 24.07.13 р.
№6802411).

Згідно наданих суду матеріалів група
жилих будинків з об'єктами
соцкультпобуту на АДРЕСА_1, до якого
входить нежитлове вбудоване
приміщення (№261 за технічним паспортом
БТІ) є новим будівництвом, введеним в
експлуатацію згідно акту готовності
об'єкта до експлуатації від 28.05.13 р., на
підставі якого Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України видано сертифікат
відповідності серії IV №52 від 11.06.13
р.

Так, у вказаному сертифікаті
замовником об'єкту виступає Комунальне
підприємство капітального
будівництва, реконструкції та
інвестицій "Голосіїво-Будінвест", а
генеральним підрядником виступає
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БП-1 КМБ-1".

За таких обставин обґрунтованим
видається твердження позивача, що він
не є суб'єктом правопорушень, у яких
його було визнано винним, оскільки не є
в даному випадку суб'єктом
містобудівної діяльності в розумінні
законодавства, яким врегульовано
здійснення містобудівної діяльності.

Крім того, оскільки сертифікат
відповідності серії IV №52 було
видано лише 11.06.13 р., після проведення
перевірки, Інспекцією невірно
визначено категорію складності
об'єкта, оскільки згідно ч. 2 ст. 39 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" сертифікат відповідності
необхідно отримувати лише для об'єктів
IV та V рівня складності.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги в
частині визнання протиправною та
скасування постанови №81/13 від 26.03.13 р.
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на ТОВ "Масіс Сар" у сумі 103 230
грн. є обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Тоаким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
ухвалене законенне та обгрунтоване
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, апелянт не надав до суду
належних доказів, що б підтверджували
факт протиправності рішення суду
першої інстанції, та, як суб'єкт владних
повноважень - не довів правомірність
своїх дій.

Таким чином, підстав для задоволення
апеляційної скарги немає, а її доводи
спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю м. Києва залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 09
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:

О.М. Оксененко

Судді:

О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.