Справа № 592/3783/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 р.Справа № 592/3783/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Сумах на ухвалу
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 24.04.2014р. по справі № 592/3783/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ковпаківському районі м. Суми

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

16.03.2011 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми (далі по
тексту - УПФУ в Ковпаківському районі м.
Суми), в якому просив зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м.Суми зробити
перерахунок та виплату державної
пенсії як інваліду 2 групи, щодо
захворювання яких встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою, в
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч.4 ст.54, з урахуванням
вимог ч.3 ст.67 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи з
розміру пенсії за віком, визначеному
ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з 16 вересня 2010 року,
зробити перерахунок та виплату
додаткової пенсії як інваліду 2 групи
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі
75% мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.50, з урахуванням вимог
ч.3 ст.67 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" виходячи з розміру пенсії
за віком, визначеному ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з 16
вересня 2010 року.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03.06.2011 року по справі №
1806/2а-4366/11 позов задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ковпаківському районі
м. Суми здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності
та додаткову пенсію відповідно до
ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"; пенсію по інвалідності у
відповідно до ст. 54 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
восьми мінімальних пенсій за віком за
період з 01 березня 2011 року по 03 червня
2011 року; додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50
Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком за період з 01 березня 2011
року по 03 червня 2011 року, за виключенням
отриманих раніше коштів.

Позивачем та відповідачем було подано
апеляційні скарги на зазначену
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03.06.2011 року.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.06.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково.

Постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03.06.2011р. по справі №
1806/2а-4366/11 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов
ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ковпаківському районі
м. Суми провести перерахунок та виплату
ОСОБА_1 державної пенсії згідно ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком,
виходячи з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
в розмірі 75% мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 16.09.2010
року по 22.07.2011 року, з урахуванням вимог
ст. 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням проведених
виплат.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

15.04.2014 року старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Сумській області
Тумка М.В. звернувся до Ковпаківського
районного суду м. Суми з поданням про
зміну порядку і способу виконання
судового рішення, в якій просив змінити
порядок виконання рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
по справі № 2-а-4366/11 від 03.06.2011 року
шляхом стягнення з боржником суми по
перерахунку пенсії, яка згідно з
розрахунком складає 53841,34 грн.

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м. Суми від 24.04.2014 року по справі №
592/3783/14-а задоволено подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Тумка Максима
Вікторовича.

Змінено спосіб виконання постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 03.06.2011 р. за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного Фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми /справа №
2-а-4366/11 р./. Стягнуто на користь ОСОБА_1
53841,34 грн. - нараховану, однак не
виплачену: державну пенсію згідно ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю
згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
16.09.2010 року по 22.07.2011 року, з урахуванням
вимог ст. 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням проведених
виплат.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах, не погодившись із вказаною
ухвалою суду першої інстанції, подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просило суд
апеляційної інстанції скасувати
ухвалу Ковпаківського районного суду
м. Суми від 24.04.2014 року по справі №
592/3783/14-а та постановити нове рішення,
яким в задоволенні заяви державного
виконавця про зміну способу і порядку
виконання рішення суду відмовити.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про зміну порядку і
способу виконання постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 03.06.2011 р., суд першої інстанції
виходив з фактичної неможливості
виконання зазначеного судового
рішення іншим шляхом, окрім
безспірного списання з Державного
бюджету України перерахованих сум.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, та
вважає, що ухвала Ковпаківського
районного суду м. Суми від 24.04.2014 року по
справі № 592/3783/14-а про зміну способу і
порядку виконання рішення прийнята
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права, а тому
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Колегія суддів зазначає, що порядок
виконання судових рішень про стягнення
з Державного бюджету України коштів,
боржником за якими є державний орган
(підприємство, установа, організація),
визначено Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-VІ.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що держава
гарантує виконання судових рішень про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є: державний орган; державні
підприємство, установа, організація
(далі - державне підприємство); юридична
особа, примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України (ч.ч.2, 3 ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" перерахування коштів
стягувачу здійснюється у тримісячний
строк з дня надходження до центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, необхідних для цього
документів та відомостей.

Положеннями ч.1 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено, що
виконання рішень суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи здійснюється в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження", з
урахуванням особливостей,
встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення
коштів з державного підприємства або
юридичної особи не виконано протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, його виконання
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень суду
(ч.2 ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Як встановлено частиною 5 статті 4
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження", крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

У разі відсутності необхідних
документів та відомостей кошти
перераховуються на відповідний
рахунок Державної виконавчої служби
України, про порядок виплати коштів з
якого державний виконавець повідомляє
в установленому порядку стягувача не
пізніше наступного дня після
перерахування коштів.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" кошти, що надійшли на
відповідний рахунок Державної
виконавчої служби України,
перераховуються стягувачу протягом
десяти днів з дня надходження всіх
необхідних для цього документів та
відомостей.

Перерахування коштів за рішенням суду
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
тримісячний строк з дня надходження
документів та відомостей, необхідних
для цього, з одночасним направленням
повідомлення про виплату коштів
державному виконавцю, державному
підприємству або юридичній особі (ч.6
ст.4 Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень").

Державний виконавець протягом десяти
днів з дня отримання такого
повідомлення виносить постанову про
заміну стягувача на центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, з
одночасним направленням повідомлення
такому органу (ч.7 ст.4 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень").

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
унормовано Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845
(далі по тексту - Порядок № 845).

Пунктом 2 зазначеного Порядку
визначено, що безспірним списанням є
операції з коштами державного та
місцевих бюджетів, що здійснюються з
метою виконання Казначейством та його
територіальними органами (далі - органи
Казначейства) рішень про стягнення
коштів без згоди (подання) органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів.

У відповідності до п.п.24, 25 Порядку № 845
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка
боржника здійснюється в
першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

З огляду на наведене, колегія суддів
зазначає, що Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", на який посилається
державний виконавець, а також Порядком
№ 845 встановлено певний механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників- державних підприємств,
установ, організацій, яким не
передбачено стягнення коштів з
вказаних боржників шляхом звернення
стягувача або державного виконавця до
суду із заявою або, відповідно, з
поданням про зміну способу і порядку
виконання рішення.

За змістом вищевикладених норм, для
безспірного списання коштів з
Державного бюджету України на підставі
судового рішення стягувач або
державний виконавець повинні
звертатись безпосередньо до органу
Казначейства.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що державним виконавцем при
зверненні до суду із поданням про зміну
способу і порядку виконання постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 03.06.2011 р. не дотримано порядку
виконання рішень шляхом безспірного
списання коштів державного бюджету,
встановленого Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" та Порядком № 845.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне вказати на те, що державний
виконавець у вказаному поданні просить
суд змінити зміст судового рішення, яке
виконується, тим самим ухваливши
фактично нове судове рішення, що
законом віднесено до компетенції
касаційного суду.

Також, колегія суддів зауважує, що
постанову Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03.06.2011 року було
скасовано постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 19.06.2013 року, а тому постановка
державним виконавцем у поданні питання
про зміну способу і порядку виконання
постанови Ковпаківського районного
суду м. Суми від 03.06.2011 року по справі №
1806/2а-4366/11, є недоречним.

При цьому, слід також відмітити, що УПФУ
в Ковпаківському районі м. Суми на час
звернення державного виконавця з
поданням про зміну порядку і способу
виконання рішення вже не існувало як
юридична особа, оскільки було
ліквідовано з передачею прав та
обов'язків правонаступнику -
Управлінню Пенсійного фонду України в
м. Сумах, однак, державним виконавцем та
судом першої інстанції ця обставина
була залишена поза увагою.

З огляду на викладене, у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Харківській
області про зміну порядку і способу
виконання рішення шляхом безспірного
списання з суми перерахунку
недоплаченої пенсії в розмірі 53841,34 грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та прийняття нового
рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 24.04.2014 року по справі № 592/3783/14-а
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про відмову в задоволенні
подання державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Харківській області про зміну порядку
і способу виконання постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 03.06.2011 року по справі № 1806/2а-4366/11.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 202, 205, 206,
209, 263 Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах -
задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м. Суми від 24.04.2014 року по справі №
592/3783/14-а - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Сумській області Тумки М.В. про зміну
порядку виконання постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 03.06.2011 року по справі № 1806/2а-4366/11.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П.
Русанова В.Б.