Справа № 149/3631/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2014 р. м. Київ
К/800/6921/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Логвиненка А.О.,

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року

у справі № 149/3631/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмільнику та
Хмільницькому районі Вінницької
області

про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у м. Хмільнику
та Хмільницькому районі Вінницької
області, в якому просив визнати
протиправними дії щодо відмови в
призначенні пенсії на пільгових
умовах, та зобов'язати призначити йому
пенсію на пільгових умовах з часу його
звернення з заявою про призначення
пенсії.

Постановою Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 08 листопада 2013 року у
справі № 149/3631/13-а позов задоволено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі № 149/3631/13-а
постанову Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області від 08 листопада 2013 року у
зазначеній справі скасовано, прийнято
нову постанову, якою в задоволенні
позову відмовлено.

При скасуванні рішення місцевого суду
Вінницький апеляційний
адміністративний суд виходив з того, що
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області не виносило рішення
про відмову в призначенні пенсії
позивачу, що обраний судом першої
інстанції спосіб захисту права
позивача необґрунтований.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального права, просить
постанову суду другої інстанції
скасувати та залишити в силі постанову
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 08 листопада 2013
року у справі № 149/3631/13-а.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, встановленого пунктом 1
частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
та наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами встановлено, що 09 лютого 1984 року
ОСОБА_4 був прийнятий на роботу в
Хмільницький міжгоспбуд (Хмельницкий
межхозстрой) каменщиком 2-го. Згідно
запису №1 від з 1984 року і по 05 червня 2013
року він постійно працював на посаді
каменщика (муляра).

ОСОБА_4 28 травня 2013 року звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області із заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах.

В матеріалах справи міститься трудова
книжка позивача, із записів у якій
судом встановлено, що до 09 лютого
1984 року позивач працював в колгоспі.

Відповідно до архівної довідки
комунальної установи "Хмільницький
районний трудовий архів" в документах
фонду КСП "Шевченківське" с. Сміла в
книгах обліку і розрахунків по оплаті
праці з членами колгоспу рахується
ОСОБА_4 за період з квітня 1974 року по
травень 1975 року, з серпня 1978 року по
грудень 1983 року (а. с. 17).

Згідно вказаного трудового стажу
позивача за період з 1974 року по грудень
1983 року недостатньо для призначення
йому пенсії за віком на пільгових
умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Для вирішення питання щодо призначення
пенсії на пільгових умовах листом №
1033/06-32/02-3 від 07 червня 2013 року
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмільнику та Хмільницькому районі
Вінницької області ОСОБА_4 було
запропоновано надати наступні
документи для підтвердження
пільгового стажу після 01 січня 1992 року,
які позивач не може надати УПФ.

Відповідно до пункту 3 Наказу
Міністерства праці та соціальної
політики № 383 від 18 листопада 2005 року
«Про затвердження Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах», при визначенні
права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні
на період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах їх або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21серпня 1992 року.

Згідно Списку № 2 (Списки, що чинні на
період роботи позивача), затвердженого
Постановою № 162 від 11 березня 1994 року
«Про затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» право на
пільгову пенсію надається всім
мулярам, які працювали в бригадах
мулярів і в спеціалізованих ланках
мулярів комплексних бригад і за
результатами атестації робочих місць.

Відповідно до Списку № 2, затвердженого
Постановою № 36 від 16 січня 2003 року «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах» Розділ 27
пункт «а» право на пільгову пенсію
надається всім мулярам, які працювали в
бригадах мулярів і в спеціалізованих
ланках мулярів комплексних бригад і за
результатами атестації робочих місць.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що у позивача
є в наявності трудова книжка, яка
заповнена без помилок і неточностей, що
є достатнім для підтвердження
пільгового трудового стажу.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих
місць: чоловіки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 3 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
N637, за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до записів в трудовій
книжці в період з 09 лютого 1984 року по 20
серпня 1991 року позивач працював на
посаді муляра в Хмільницькій
міжкголгоспній будівельній
організації, а з 09 вересня 1991 року по 05
червня 2012 року на посаді муляра в
Уланівському комбінаті комунальних
підприємств (а. с.7-8).

Згідно з довідки комунальної установи
"Хмільницький районний трудовий архів"
№374 від 05 липня 2013 року у 2007 році
колективне підприємство
"Хмільникрайагробуд" (правонаступник
Хмільницької міжкголгоспної
будівельної організації) припинило
свою діяльність внаслідок ліквідації
(збори засновників підприємства від 06
вересня 2007 року) і на його базі утворено
районне колективне підприємство по
будівництву на селі. Районне
колективне підприємство по
будівництву на селі не є
правонаступником Хмільницької
міжкголгоспної будівельної
організації (а. с. 11).

За період з 09 вересня 1991 року по 05
червня 2012 року - період роботи в
Уланівському комбінаті комунальних
підприємств - позивачем не надано
документів для врахування до
пільгового стажу періодів роботи
муляром, а саме: довідки, уточнюючої
особливий характер виконуваних робіт
(пільгової довідки), матеріалів
атестації робочого місця, доказів
створення бригад мулярів або
спеціалізованих ланок мулярів в
комплексних бригадах. Також позивачем
не надано доказів на підтвердження
неможливості надати необхідні
документи (доказів ліквідації
підприємства, відсутності необхідних
документів на зберіганні в архіві).

Судом апеляційної інстанції вірно
встановлен, що матеріалах справи не
містить доказів прийняття
відповідачем рішення про відмову в
призначенні пенсії. Матеріали справи
містять лише надані листами від 29
травня 2013 року, 09 липня 2013 року та 21
жовтня 2013 року на звернення позивача
роз'яснення управління Пенсійного
фонду України в м. Хмільнику та
Хмільницькому районі Вінницької
області про необхідність надання
позивачем додаткових документів, після
чого буде вирішено питання про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах. Вказані роз'яснення
не є рішеннями про відмову в
призначенні пенсії.

Таким чином, Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмільнику та
Хмільницькому районі Вінницької
області не виносило рішення про
відмову в призначенні пенсії позивачу.

На підставі викладеного, суд
касаційної інстанції погоджується із
висновком суду апеляційної інстанції
про те, що суд першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
врахував не всі встановлені у справі
обставини та не надав їм відповідної
оцінки, що призвело до неправильного
вирішення справи.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративним
апеляційним судом правозастосування
відбулось із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваному судовому рішенні, воно
ґрунтується на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року у справі № 149/3631/13-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам і може переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: