Справа № 2018/2-а-6026/11
Суддя: Божко В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2014 Київський районний суд м.
Харкова

у складі головуючого - судді
Божко В.В.

при секретарі
Пащук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова про зобов'язання
здійснити перерахунок, нарахування,
здійснити виплати недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги «дітям війни» в частині вимог,
що стосується вимог за період з 27.09.2009 р.
по 27.03.2010 р., -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2010 р. позивач ОСОБА_1 звернулась з
позовом до УПФУ в Київському районі м.
Харкова про визнання незаконним
обмеження соціальної пільги та
проведення перерахунку і доплати
підвищення до пенсії як дитині війні з
01.01.2006 р. по 31.10.2010 р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
наступним.

Позивач є пенсіонером за віком, має
статус «Дитина війни». Всупереч
діючого законодавства відповідачем
протягом 2006-2010 років не виплачувалася
доплата до пенсії в розмірі 30 відсотків
від мінімальної пенсії за віком.

Стаття 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» від 18.10.2004 року, що
набув законної сили 01.01.2006 р.,
передбачає гарантовану державну
соціальну підтримку «дітей війни».
Державна соціальна допомога
підвищується на 30 % мінімальної пенсії
за віком. Ніякими іншими правовими
актами цей Закон не був відмінений, а
посадові особи, всупереч вимогам
діючого законодавства повинні були
включити 30% до пенсії, та забезпечувати
дане підвищення в незалежності від
законів в тому числі та законів про
бюджет, про що зазначають й рішення
Конституційного суду України. Крім
того, позивач зазначив, що Європейський
суд зі справ людини відносно виплат
«дітям війни» постановив, що органи
державної влади не можуть відмовлятися
від своїх обов'язків з виплатами у
зв'язку з відсутністю грошових коштів в
державному бюджеті.

Ухвалою суду від 29.09.2010 р.
адміністративним позов ОСОБА_1 в
частині позовних вимог за період з
01.01.2006 р. по 27.03.2010 р. залишений без
розгляду, у зв'язку з пропущеним
строком звернення до суду.

Постановою суду від 08.12.2010 р. позовні
вимоги позивачки за період з 28.03.2010 р. по
31.10.2010 р. задоволені.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011 р.,
постанову суду від 08.12.2010 р. залишено
без змін та скасовано ухвалу суду від
29.09.2010 р., справу в цій частині позовних
вимог направлено до суду для
продовження розгляду справи зі стадії
відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 07.07.2011 р., відмовлено
ОСОБА_1 в задоволенні заяви про
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду, адміністративний
позов позивача в частині позовних
вимог за період з 01.01.2006 р. по 27.03.2010 р. -
залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.08.2013 р.,
вище зазначену справу направлено до
суду для розгляду справи в частині
вимог, що стосується вимог за період з
27.09.2009 р. по 27.03.2010 р. зі стадії вирішення
питання про відкриття провадження. В
іншій частині ухвалу суду від 07.07.2011 р.
залишено без змін.

Ухвалою суду від 17.03.2014 р., відкрито
провадження по справі в частині вимог,
що стосується вимог за період з 27.09.2009 р.
по 27.03.2010 р.

Постанова суду від 08.12.2010 р. набула
чинності.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі м. Харкова, до судового
засідання не з'явилась, надала до суду
заперечення проти позову, в якому
просила відмовити позивачу в
задоволенні позову та слухати справу
без участі представника управління
(а.с.86).

Суд, перевіривши матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалами справи,
позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом 27.09.2010 р. із
вимогами щодо захисту її порушених
прав.

Суд, вважає, що порушене право позивача
на отримання пенсії підлягає захисту в
межах річного строку, виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції,
яка діяла до 30.07.2010р.) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

З набуттям чинності 30.07.2010 року Законом
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VІ зазначений
строк звернення з позовом до
адміністративного суду було скорочено
до шести місяців.

Оскільки до 30.07.2010 року для звернення до
суду з адміністративним позовом було
встановлено річний строк, позивач не
міг бути обізнаний про його скорочення
до шести місяців і міг обґрунтовано
очікувати на захист свого права в
судовому порядку відповідно до ч.2 ст.99
КАС України (в редакції, яка діяла до
30.07.2010р ).

Отже, виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі "Мельник проти
України" (заява №23436/03), суд вважає
необхідним застосувати до спірних
правовідносин положення ч.2 ст.99 КАС
України, в редакції, яка діяла до 30.07.2010
року.

Враховуючи дату звернення позивача до
суду з адміністративним позовом,
річний строк на звернення до суду з
позовом та період, за який позивач
просить суд захистити його права, суд
приходить до висновку, що права
позивача підлягають захисту з 27.09.2009
року.

При цьому суд зауважує, що у
відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеср проти
Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 22 Конституції України
визначено, що конституційні права і
свободи гарантуються. Таким чином,
держава взяла на себе зобов'язання
забезпечити реалізацію громадянами
своїх конституційних прав.

Враховуючи, що держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу пенсії,
та поклала виконання цього обов'язку
на центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в
систему його органів, але вони не
вчинили жодної дії для перерахування
цих коштів та їх виплати, суд вважає, що
вони не виконали свої повноваження без
поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідач не довів
правомірності прийнятого рішення про
відмову в перерахунку пенсії
позивачам.

Суд вважає необхідним визнати
протиправною бездіяльність управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова, яка призвела до
порушення прав позивача на своєчасне
нарахування та отримання пенсії, а
також зобов'язати відповідача вчинити
певні дії, та зобов'язати перерахувати
та виплатити позивачу недоплачену
щомісячну пенсію.

Таким чином, позовні вимоги позивача,
що стосується вимог за період з 27.09.2009 р.
по 27.03.2010 р. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19, 22, 46 Конституції України, Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів», ст.ст. 6-14, 71, 99, 158, 159, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Харкова про
зобов'язання вчинити певні дії щодо
виплат доплати до пенсії у розмірі 30 %
за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р. -
задовольнити.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Харкова здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце
проживання: АДРЕСА_1, індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з
підвищенням її на 30 % мінімальної
пенсії за віком в розмірі,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 27.09.2009 р. по 27.03.2010 р.
та виплатити різницю між виплаченими
та невиплаченими сумами доплат до
пенсії за вказаний період.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня отримання сторонами
копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

СУДДЯ -