Справа № 813/2031/13а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
Справа №
750/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання
Гнатик А.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
18.11.2013 року в справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, з участі третьої
особи Відкритого акціонерного
товариства «Селянський комерційний
банк «Дністер» про зобов'язання
здійснити виплату,-

В С Т А Н О
В И В:

У березні 2013 року позивачі звернулися з
позовом, з врахуванням уточнених
позовних вимог, просять визнати
протиправними дії посадових осіб
відповідача щодо відмови у виплаті
ОСОБА_1 в сумі 144 444,44 грн., ОСОБА_2 сумі
144 444,44 грн., ОСОБА_3 в сумі 24 243,37 грн.,
ОСОБА_4 в сумі 24 243,37 грн., ОСОБА_5 в сумі
36 365,07 грн., ОСОБА_6 в сумі 36 365,07 грн.,
ОСОБА_7 в сумі 24 243,37 грн., ОСОБА_8 в сумі
144 444,44 грн. та зобов'язати відповідача
здійснити виплату гарантованої суми
відшкодування коштів.

Позовні вимоги мотивує тим, що на
виконання рішення Личаківського
районного суду м.Львова ліквідатором
банку СКБ "Дністер" скеровано уточнені
списки вкладників до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб для
одержання гарантованої суми
відшкодування коштів за вкладами
позивачів. Зазначають, що вони
неодноразово звертались до
відповідача щодо розгляду звернення
ліквідатора, однак жодної письмової
відповіді на день подання позову не
отримано. На заяви від 07 березня 2013 року
відповідачем надіслано листи, у яких
жодним чином не зазначено (не
повідомлено) щодо розгляду уточненого
списку поданого ліквідатором, а щодо
здійснення виплат за рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 27.12.2012 року у справі №2/1312/2563/12
повідомлено, що в частині зобов'язання
здійснити Фондом виплати провадження у
справі в цій частині закрито у зв'язку з
непідсудністю. Вважають, що така
відмова відповідача в отриманні коштів
є безпідставною та необгрунтованою.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
позов задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправними дії Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
щодо відмови ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у
виплаті гарантованої суми
відшкодування коштів. Зобовязано Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб
здійснити виплату гарантованої суми
відшкодування коштів на користь :
ОСОБА_1 в сумі 144 444,44 грн., ОСОБА_2 сумі
144 444,44 грн., ОСОБА_3 в сумі 24 243,37 грн.,
ОСОБА_4 в сумі 24 243,37 грн., ОСОБА_5 в сумі
36 365,07 грн., ОСОБА_6 в сумі 36 365,07 грн.,
ОСОБА_7 в сумі 24 243,37 грн., ОСОБА_8 в сумі
144 444,44 грн.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що Львівським окружним
адміністративним судом було порушено
норми матеріального права та неповне
зясування обставин, що мають значення
для справи, в зв'язку з чим постанова
підлягає скасуванню відповідно до ст..
202 КАС України.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
Личаківським районним судом 27 грудня
2012 року прийнято рішення у справі
№2/1312/2563/12 згідно з яким, зобов'язано
ліквідатора Відкритого акціонерного
товариства "Селянський комерційний
банк "Дністер" подати уточнені списки
до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про включення до списку
вкладників на одержання гарантованої
суми відшкодування коштів за вкладами
наступних осіб: ОСОБА_1 в сумі 144 444,44
грн., ОСОБА_2 сумі 144 444,44 грн., ОСОБА_3
в сумі 24 243,37 грн., ОСОБА_4 в сумі 24 243,37
грн., ОСОБА_5 в сумі 36 365,07 грн., ОСОБА_6 в
сумі 36 365,07 грн., ОСОБА_7 в сумі 24 243,37 грн.,
ОСОБА_8 в сумі 144 444,44 грн.

Ліквідатором банку 31 січня 2013 року на
виконання рішення суду були скеровані
уточнені списки вкладників для
одержання гарантованої суми
відшкодування коштів з Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб за
вкладами, про що повідомлено позивачів
листом від 01.02.2013 року та зазначив, що
щодо отримання інформації по
здійсненню виплат та подальших дій з
отримання коштів слід звертатись до
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб.

Позивачами 07 березня 2013 року скеровано
заяви встановленої форми на ім'я
директора - розпорядника Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
щодо отримання гарантованої Законом
суми відшкодування коштів за вкладами.

Фонд гарантування вкладів фізичних
осіб на заяви позивачів від 07 березня
2013 року, надіслав листи від 15 березня 2013
року за вихідними номерами 09-036-2039/13,
09-036-2040/13, 09-036-2041/13, 09-036-2034/13, 09-036-2034/13,
09-036-2038/13, 09-035-2039/13, 09-036-2036/13, які отримані
позивачами 22-23 березня 2013 року, у яких
не повідомив щодо розгляду уточненого
списку поданого ліквідатором 31 січня
2013 року та прийняття рішення за
результатами його розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з пункту 3 розділу X "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" - ініційована до набрання
чинності цим Законом процедура
ліквідації банку здійснюється
відповідно до законодавства, що діяло
до набрання чинності цим Законом.

Засади функціонування Фонду
гарантування вкладників фізичних осіб,
порядок відшкодування вкладів
вкладникам учасників (тимчасових
учасників) Фонду, а також відносини між
Фондом, Кабінетом Міністрів України та
Національним банком України
регулюються Законом України «Про Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб»
від 20.09.2001 року №2740-ІІІ.

Згідно Закону України «Про Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб»
Фонд є державною спеціалізованою
установою, яка виконує функції
державного управління у сфері
гарантування вкладів фізичних осіб.
Основними завданнями Фонду є, зокрема,
забезпечення захисту прав фізичних
осіб - вкладників банків - учасників
(тимчасових учасників) Фонду шляхом
відшкодування за рахунок його коштів
вкладів, включаючи відсотки,у разі
настання недоступності вкладів. У
своїй діяльності Фонд керується
Конституцією України, чинним
законодавством та діє на підставі
Положення про Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб, яке
затверджується Кабінетом Міністрів
України та Національним банком
України.

Статтею 30 Закону України «Про Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб»
передбачено, що вкладники набувають
право на одержання гарантованої суми
відшкодування коштів за вкладами за
рахунок коштів Фонду в грошовій
одиниці України з дня настання
недоступності вкладів.

Пунктом 1.3 Положення про порядок
відшкодування Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб коштів за
вкладами фізичних осіб, яке
затверджене рішенням адміністративної
ради Фонду від 12.02.2002 року №2 визначено,
що недоступність вкладів - визнається
як неможливість одержання вкладу
вкладником відповідно до умов
договору, яка настає з дня призначення
ліквідатора банку.

Згідно п.1.9 розділу 1 вищевказаного
Положення виплата Фондом гарантованої
суми відшкодування через визначені
банки - агенти здійснюється протягом
трьох місяців з дня настання
недоступності вкладів. Якщо вкладники
не отримали відшкодування у зазначені
строки, виплати здійснюються за
результатами розгляду індивідуальних
звернень вкладників до Фонду.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про
Фонд гарантування вкладів фізичних
осіб», строк позовної давності по
зверненнях вкладників становить три
роки та згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу, а ст. 261
ЦК України передбачено, що перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Частиною 3 ст.264 ЦК
України визначено, що після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно Постанови Правління
Національного банку України від 13.03.2010
року Відкритому акціонерному
товариству «Селянський комерційний
банк «Дністер» з 15 березня 2010 року
відкликано банківську ліцензію та
ініційовано процедуру ліквідації, а
також призначено ліквідатора ВАТ «СКБ
«Дністер» і тому, саме з цього часу у
позивача виникло право (у відповідача
відповідний обов'язок) на одержання
гарантованої суми відшкодування
коштів за вкладом, а також саме з цього
часу між сторонами виникли відповідні
правовідносини.

У відповідності до рішення
Адміністративної ради Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
21.08.2012 року №27 «Про збільшення розміру
відшкодування коштів за вкладами», яке
зареєстроване в Мін'юсті України 29
серпня 2012 року, Фонд гарантує кожному
вкладнику учасника (тимчасового
учасника) Фонду відшкодування коштів
за його вкладами, включаючи відсотки, в
розмірі вкладів на день настання
недоступності вкладів, але не більше 200
000 гривень по вкладах у кожному із таких
учасників.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб від 07.03.2013 року №15 «Щодо строків
звернення вкладників», вкладники
банків, які перебувають у стадії
ліквідації та для яких процедура
ліквідації здійснюється відповідно до
законодавства, що діяло до набрання
чинності Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
мають право звертатися до Фонду за
отриманням відшкодування коштів за
вкладами протягом 3-х років з дня
настання недоступності вкладів.

Згідно п.2 гл.2 Положення про порядок
відшкодування Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб коштів за
вкладами фізичних осіб, протягом
періоду виплат ліквідатор може
надавати до Фонду додаткову інформацію
про вкладників стосовно зменшення
(збільшення) належних їм сум
відшкодування у межах гарантованої
суми, зменшення (збільшення) кількості
вкладників, яким необхідно здійснити
виплати, зміну особи вкладника та
інформацію зі зміненими реквізитами
вкладників. У разі збільшення
гарантованої суми відшкодування та
прийняття адміністративною радою
Фонду рішення про поширення його дії на
вкладників банків, філій іноземних
банків, яким здійснюються виплати
відшкодувань, ліквідатор має надати до
Фонду додатковий Список вкладників із
зазначенням сум до збільшеної
гарантованої суми.

Щодо права подання ліквідатором
уточнених списків, а також щодо розміру
(суми), гарантованої суми відшкодування
коштів за вкладами кожного із
позивачів, дані обставини та факти були
дослідженні та встановлені у рішенні
Личаківського районного суду м. Львова
від 27 грудня 2012 р. у справі №2/1312/2563/12,
яке набрало законної сили, а тому
відповідно до ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
додаткового доведення не потребують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб - залишити без
задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 18.11.2013 року
по справі №813/2031/13-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом 20-ти днів з дня
набрання постановою законної сили, а у
разі складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст.160 КАС України -
з дня складення постанови в повному
обсязі

Головуючий
Р.П. Сеник

Судді
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор