Справа № 805/5406/14
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 червня 2014 р.
Справа № 805/5406/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул.50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Бабіча С.І., за участю
секретаря судового засіданні Мандрики
К.В.,

за участю:

представника позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явилась;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі міста
Маріуполя до ОСОБА_2 про стягнення
надмірної отриманої суми індексації до
пенсії в розмірі 398,35 гривень,

В С Т А Н О В
И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
(далі - позивач, УПФУ в Жовтневому
районі м. Маріуполя) звернулось до суду
з адміністративним позовом до ОСОБА_2
(далі - відповідач, ОСОБА_2) про
стягнення надмірної отриманої суми
індексації до пенсії в розмірі 398,35
гривень.

Представник позивача надав клопотання
про розгляд справи без його участі, в
якому він зазначив, що підтримує
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, уповноваженого
представника до суду не направив,
клопотань про відкладення розгляду
справи або про розгляд справи без його
участі до суду не надав, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність
закриття провадження у даній справі з
огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України
визначено, що суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлено інший порядок судового
вирішення.

Частиною 3 статті 6 КАС України
визначено, що суб'єкти владних
повноважень мають право звернутися до
адміністративного суду у випадках,
передбачених Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема: 1) спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму; 7) спори фізичних чи
юридичних осіб із розпорядником
публічної інформації щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності у
частині доступу до публічної
інформації.

Звернення до суду суб'єкта владних
повноважень є способом реалізації його
компетенції, а тому відбувається з
урахуванням частини 2 статті 19
Конституції України, тобто, лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року
(далі - Закон № 1058) визначені принципи,
засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду, що формуються
за рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел, передбачених цим Законом, а
також визначений порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.
Зазначеним Законом не передбачено
звернення органів Пенсійного фонду до
суду із зазначеними вище позовними
вимогами.

Наявність обов'язкової передбаченості
законами України випадків, коли органи
Пенсійного фонду мають право
звертатись до суду із позовами про
стягнення певних сум передбачена і
частиною 4 статті 50 КАС України,
відповідно до приписів якої громадяни
України, іноземці чи особи без
громадянства, їх об'єднання, юридичні
особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами
лише за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень: про
тимчасову заборону (зупинення) окремих
видів або всієї діяльності об'єднання
громадян; про примусовий розпуск
(ліквідацію) об'єднання громадян; про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства з України; про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); в інших випадках,
встановлених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відповідно до частини 2 статті 21 КАС
України, вимоги про відшкодування
шкоди розглядаються адміністративним
судом тільки якщо, по-перше, ця шкода є
шкодою, заподіяною протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин
та якщо вимоги про відшкодування цієї
шкоди заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий
спір. Інакше вимоги про відшкодування
шкоди вирішуються судами в порядку
цивільного або господарського
судочинства.

Відповідач у спірних відносинах не
виконував функцій суб'єкта владних
повноважень, спірні відносини не мають
ознаки публічно-правових, а отже
зазначений спір не відноситься до
адміністративної юрисдикції.

Така ж правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України №
204а13від 18.06.2013 року, де у справі за
аналогічним позовом вирішено, що
адміністративною справою є переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, а
не спір про стягнення переплаченої
пенсії у зв'язку з наданням
відповідачем недостовірних
відомостей.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов
висновку про неможливість розгляду
даної справи в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

В підтвердження обґрунтованості
вищевказаної позиції суд вважає за
необхідне звернути увагу також на те,
що постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 14
лютого 2014 року № 2 було внесено зміни до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів",
відповідно до яких виключено із тексту
Постанови № 8 пункт 16.2, в якому
зазначалося, що вищевказана категорія
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Як видно з матеріалів справи позивач
просить стягнути надмірно отриману
суму індексації до пенсії в розмірі 398,35
гривень, яка була виплачена
відповідачу на підставі Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення».

На підставі статей 22, 1166, 1167 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
майнова шкода підлягає відшкодуванню у
повному обсязі винною особою.

Відповідно положень частини 1 статті 1166
ЦК України, шкода, завдана
неправомірними діями, підлягає
відшкодуванню у повному об'ємі особою,
яка її завдала шляхом подання
самостійної цивільно-правової вимоги
про відшкодування шкоди.

У спорах, що виникають із відносин
відшкодування шкоди, сторонами є як
юридичні, так і фізичні особи.

Статтею 1 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України)
визначено, що завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України
встановлено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо: захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

З урахуванням вимог Цивільного
процесуального кодексу України при
визначенні судової юрисдикції суди
мають виходити з того, що такі справи
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону №
1058, суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
157 КАС України, суд закриває
провадження у справі, зокрема, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Частиною 2 даної статті визначено, що
якщо провадження у справі закривається
з підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ.

Аналіз наведених норм законодавства
дає підстави вважати, що спірні
правовідносини не мають ознак
публічно-правових, отже дану справі не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Розгляд даної справи віднесено до
юрисдикції місцевих загальних судів.

Таким чином, суд вважає за необхідне,
керуючись статтею 157 КАС України,
провадження у даній справі закрити.

Керуючись статтями 22, 1166, 1167 Цивільного
кодексу України, статтями 3-4, 6, 17, 21, 50,
157-160, 165, 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л
И В:

Провадження у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя до ОСОБА_2 про
стягнення надмірної отриманої суми
індексації до пенсії в розмірі 398,35
гривень - закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної
справи віднесено до юрисдикції
місцевого загального суду.

Ухвала постановлена в нарадчій
кімнаті, її вступна та резолютивна
частини проголошені у судовому
засіданні 2 червня 2014 року.

Ухвала складена у повному обсязі 10
червня 2014 року.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Бабіч С.І.