Справа № 639/2802/14-а
Суддя: Шиянова Л. О.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 639/2802/14-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Харкова

у складі: головуючого - судді
Шиянової Л.О.

за участю секретаря -
Шевченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
інспектора Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Харківській області старшого
лейтенанта міліції Титаренко Максима
Михайловича про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Харкова, як
адміністративного суду за місцем свого
проживання, з адміністративним позовом
до інспектора Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Харківській області старшого
лейтенанта міліції Титаренко Максима
Михайловича про визнання
неправомірним притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст.122 КУпАП та скасування винесеної
відповідачем відповідної постанови ПС1
№346016 від 23.03.2014 року про накладення на
позивача адміністративного стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
послався на те, що відповідач,
являючись посадовою особою органу
державної влади - УМВС України в
Харківській області, якій чинним
законодавством України надане право
вирішення питань щодо притягнення
громадян до адміністративної
відповідальності за адміністративні
правопорушення на транспорті, в
зазначений день без достатніх на те
законних підстав склав відносно
позивача протокол про адміністративне
правопорушення та виніс вищезазначену
постанову про накладення на неї
стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, ОСОБА_1 керуючи в цей день
транспортним засобом, діяв у повній
відповідності до вимог Правил
дорожнього руху України (далі - ПДР
України), відповідач же формально
віднісся до оцінки його дій, залишивши
при цьому поза увагою пояснення
позивача, у зв`язку з чим допустив
помилку при притягненні останньої до
адміністративної відповідальності.

У судове засідання позивач
з'явився, однак надав суду заяву з
проханням слухати справу у його
відсутність, позов підтримав у повному
обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач Титаренко М.М., являючись
суб`єктом владних повноважень і будучи
належним чином повідомленим про дату,
час і місце судового розгляду, в судове
засідання не з`явився і про причини
своєї неявки суд не сповістив, а тому
справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС
України була розглянута за його
відсутності.

Суд, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
приходить до висновку про
обґрунтованість позову і необхідність
його задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2
частини 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відносини, що склалися між
сторонами є публічно-правовими.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2№704651, складеного 23 березня 2013 року
інспектором Управління Державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
в Харківській області старшим
лейтенантом міліції Титаренко М.М.
відносно водія автомобіля марки
«Шевролет» державний номер НОМЕР_1
ОСОБА_1, останній в зазначений день, в
11-26 годин, керуючи автомобілем по вул..
Академіка Павлова у м. Харкові на
перехресті з вул.. Якіра проїхав за
заборонений сигнал світлофора, чим
порушив п.8.7.3 Правил дорожнього руху,
та скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КУпАП. Постановою того ж таки
інспектора ДАІ ПС1 №346016, складеною
23.03.2014 року на ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення за
вищезазначене адміністративне
правопорушення у вигляді штрафу в
розмірі 425,00 грн.

Як зазначив у позові ОСОБА_1, в
зазначений день і час він дійсно
рухався по вул.. Академіка Павлова у м.
Харкові, однак перехрестя з вул.. Якіра
закінчив перетинати на жовтий сигнал
світлофора. Коли інспектор його
зупинив, він намагався довести, що
Правил дорожнього руху не порушував,
однак інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення та
постанову. Пояснення позивача щодо
невідповідності тверджень, зазначених
в протоколі та відповідній постанові,
дійсності були залишені відповідачем
поза увагою. Зазначена обставина, на
думку позивача, свідчить про
формальний підхід інспектора до
оцінки усіх обставин правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Єдиною підставою притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
є протокол та постанова, складені
інспектором.

Інших доказів порушення ОСОБА_1 Правил
дорожнього руху України не має.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути
притягнутий заходам адміністративного
примусу у зв'язку з адміністративним
правопорушенням не інакше як на
підставах і в порядку, передбаченому
законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП
адміністративним правопорушенням є
протиправна, винна дія або
бездіяльність, спрямована на
суспільний порядок, та за яку законом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Як встановлено судовим розглядом,
єдиним доказом скоєння позивачем по
даній справі вищезазначеного
адміністративного правопорушення є
протокол та постанова, складені
інспектором ДАІ. Інших доказів суду не
надано.

При цьому суд зважає на те, що зазначені
вище пояснення позивача у виправдання
своїх дій не знайшли свого
спростування в судовому засіданні.

При таких обставинах суд розцінює
вищевказану постанову як неналежний
доказ відповідного порушення водієм
ОСОБА_1 конкретних правил безпеки
дорожнього руху, а тому вважає його
винність в скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП недоведеною, що свідчить про
відсутність в її діях складу даного
правопорушення.

Згідно ж ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що
постанова іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржена у вищестоящий
орган (вищестоящій посадовій особі) або
в районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства України
з особливостями, встановленими цим
кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову
зокрема про визнання протиправними
рішення суб`єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання недійсним рішення чи окремих
його положень.

Враховуючи вищевикладені
обставини і висновки суду про
відсутність в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає
необхідним повністю задовольнити
позовні вимоги позивача по справі.

Зважаючи ж на те, що у
відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, суд вважає необхідним
також закрити провадження по
відповідній справі про
адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 2,4,6,7,8,17,18,19,69,70,71,128,158,159,160,161,162, 163
КАС України, ст.ст. 1,2,9,23,122,247,288 КУпАП
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління
Державної автомобільної інспекції
ГУМВС України в Харківській області
старшого лейтенанта міліції Титаренко
Максима Михайловича про визнання
неправомірними дій та скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності -
задовольнити.

Визнати протиправними інспектора
Управління Державної автомобільної
інспекції ГУМВС України в Харківській
області старшого лейтенанта міліції
Титаренко Максима Михайловича щодо
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим скасувати
винесену ним 23 березня 2013 року
постанову ПС1 №346016 по справі про
адміністративне правопорушення, якою
на ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП було
накладене адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
суддя Л.О. Шиянова