Справа № 369/2462/14-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Медвідь Н. О. Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Шурка О. І., Степанюка А. Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про оскарження дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити дії, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09.04.2014 року, -

В С Т А Н О В
И Л А:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання
протиправними дії Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області щодо відмови
у задоволенні його клопотання про
надання безоплатно у власність
земельної ділянки.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
09.04.2014 року позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального права та винести нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
слуханню спірного питання, відповідно
до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41КАС
України, у випадку неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі під час судового розгляду
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не відбувається.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
розгляд клопотання позивача щодо
надання земельної ділянки було
вирішено відповідачем в межах чинного
законодавства та наданих повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач, в порядку ч.6 ст. 118 ЗК України,
звернувся до Гатненської сільської
ради з клопотанням про отримання
безоплатно у власність земельної
ділянки. Просив визначити позивачу
земельну ділянку орієнтовним розміром
до 0,12 га в межах села Гатне,
Києво-Святошинського району Київської
області з цільовим призначенням для
ведення садівництва.

На 29-й сесії 6-го скликання Гатненської
сільської ради було прийнято рішення
№16 від 24.01.2014 року, яким відмовлено в
задоволенні заяви.

Вважаючи такі дії протиправними,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Стаття 144 Конституції України визначає,
що органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» до
виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належить
відповідно до закону вирішення питань
регулювання земельних відносин.
Зазначені питання вирішуються
відповідно до закону на пленарних
засіданнях ради.

Так, згідно ч.6 ст. 118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених ст. 122 цього
Кодексу. У клопотанні зазначаються
цільове призначення земельної ділянки
та її орієнтовні розміри. До клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі якщо
земельна ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Апелянт вказує, що ним подано всі
необхідні документи для прийняття
рішення щодо надання земельної
ділянки, для реалізації своїх
конституційних прав.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст. 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.
Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Звернувшись з клопотаннями до
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про отримання безоплатно у
власність земельної ділянки, позивач
зазначив про бажання отримати земельну
ділянку в межах всієї відповідної
території, що перебуває в межах села
Гатне, не конкретизувавши, всупереч ч.6
ст. 118 ЗК України, місце знаходження
бажаної земельної ділянки.

Згідно рішення Гатненської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області 29-ї сесії VI скликання
№ 16 від 24 січня 2014 року, було відмовлено
в наданні земельної ділянки для
ведення садівництва в межах с. Гатне,
оскільки позивачем в графічних
матеріалах не зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки.

Оскільки позивачем не було додано до
заяви про надання земельної ділянки
графічні матеріали із зазначенням
бажаного місця розташування земельної
ділянки, колегія суддів вважає, що було
порушено порядок звернення із
клопотанням про одержання безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
комунальної власності, визначений в ст.
118 ЗК України (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), а тому Гатненська
сільська рада розглянула клопотання
позивача та прийняла відповідне
рішення діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Колегія суддів звертає увагу, що
законодавство не покладає на орган
місцевого самоврядування обов'язок
щодо пошуку для зацікавленої особи
земельної ділянки серед наявних в
запасі вільних земель з врахуванням
побажань заявника. Однак, орган
місцевого самоврядування зобов'язаний
перевірити чи відповідає бажана
земельна ділянка, місце розташування
якої зазначено в клопотанні особи,
встановленим вимогам для відповідного
її використання.

При цьому, без визначення особою місця
розташування земельної ділянки
неможливо перевірити відповідність
місця розташування об'єкта вимогам
законів, прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, генеральних
планів населених пунктів та іншої
містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. З'ясування зазначених
питань є обов'язковим для вирішення
питання про надання дозволу або
відмову у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (п. 7 ст. 118
Земельного кодексу України).

Вказана позиція підтверджується
ухвалою ВАСУ від 07.11.2013 року по справі
№К/800/31950/13.

Вищевикладене свідчить про те, що
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
апелянтом не було надано доказів на
підтвердження вимог апеляційної
скарги, а висновки суду першої
інстанції є такими, що відповідають
вимогам закону і доводами апеляційної
скарги не спростовуються.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
відмови в задоволенні позову, через що
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 12, 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
судове рішення в адміністративній
справі» від 20.05.2013 № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09.04.2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про оскарження дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити дії - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
09.04.2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 10.06.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
О. І. Шурко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 10.06.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Степанюк А.Г.

Шурко О.І.