Справа № 826/19771/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кармазин О.А.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

секретар Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Літера -
Друк" до Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві, треті особи - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Комерційна фірма "Горизонталь",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Онікс Компані ЛТД",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Асіа" про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Літера - Друк"
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 02.10.2013 року №
та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
29 січня 2014 року позов задоволено, а
саме: визнано протиправним та
скасовано податкові повідомлення -
рішення від 02.10.2013 року № та №
. Рішення суду вмотивовано тим, що
відповідачем не доведено наявності
обставин та підстав, які б відповідно
положень податкового законодавства та
законодавства з питань
бухгалтерського обліку
унеможливлювали формування позивачем
спірних сум податкових вигод за
вищезгаданими операціями.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю. На думку
апелянта, постанова суду першої

інстанції прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову -
залишити без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
Державною податковою інспекцією у
Оболонському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві проведено позапланову виїзну
перевірку ТОВ «Літера-Друк» (код ЄДР
32979649, адреса: 04212, м. Київ, вул. Маршала
Малиновського, буд. 15/3, офіс 110) з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства з
ТОВ «Онікс Компані ЛТД» (код ЄДР 37817014),
ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь»
(код ЄДР 37889322) та ТОВ «Фірма «Асіа» (код
ЄДР 38203305) за період з 01.02.2012 по 31.12.2012.

За результатами проведеної перевірки
податковий орган дійшов висновку про
порушення позивачем п.п. 139.1.9., 139.1.1. ст.
139.1, ст. 139, в результаті чого позивачем
занижено податок на прибуток у сумі 193
509 грн., у тому числі по періодах, а саме:
за І квартал 2012 року у сумі 73 672 грн., за
ІІ квартал 2012 року у сумі 85 817 грн., за
ІІІ квартал 2012 року у сумі 24 404 грн., за
ІV квартал 2012 року у сумі 9 616 грн. та
п.198.1, п. 198.6 ст. 198 ПК України в
результаті чого позивачем занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 184 293 грн., в тому числі по періодах:
в лютому 2012 року у розмірі 32 807 грн., в
березні 2012 року у розмірі 37 357 грн., в
квітні 2012 року у розмірі 22 873 грн., в
травні 2012 року у розмірі 40 183 грн., в
липні 2012 року у розмірі 23 242 грн., в
листопаді 2012 року у розмірі 9 158 грн.,
які сформовано по взаємовідносинам із
зазначеними контрагентами

За результатами перевірки та на
підставі акту від 19.09.2013 року №
503/26-54-22-02/32979649 Державною податковою
інспекцією у Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві прийнято
податкові повідомлення-рішення від
02.10.2013 року № та № , якими
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств за основним
платежем на 193 509 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями на 48 377 грн. та з
податку на додану вартість за основним
платежем на 184 293 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями 46 703 грн.

Податковий орган дійшов до висновку
про те, що позивачем занижено податок
на прибуток та податок на додану
вартість, які сформовано по
взаємовідносинам із контрагентами, а
саме: Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комерційна фірма
"Горизонталь", Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онікс Компані ЛТД" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Асіа".

Такий висновок Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві зроблено на підставі актів
перевірок ДПІ у Солом'янському р-ні м.
Києва ДПС від 15.03.2013 р. № 531/22.4 -13/37817014
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Онікс Компані
Лтд» щодо підтвердження господарських
відносин з суб'єктами господарювання
за період з 01.11.2011 по 31.03.2012», від 04.03.2013 р.
за № 438/22.7/37889322 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Комерційна фірма «Горизонталь» щодо
підтвердження господарських відносин
з суб'єктами господарювання за період з
01.04.2012 по 31.07.2012», а також ДПІ у
Шевченківському р-ні м. Києва ДПС від
01.03.2013 року № 693/2220 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«ФІРМА «АСІА» щодо підтвердження
господарських відносин з суб'єктами
господарювання за період з 01.1 1.2012 по 30.1
1.2012».

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість зазначеного
висновку відповідача та
протиправність даного податкового
повідомлення - рішення, виходячи з
наступного.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

У відповідності до положень п.198.6. ст.198
Податкового кодексу України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Статтею 1 Закону «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» визначено, що господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинним документом є
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно ст.9 даного Закону України «Про
бухгалтерський обік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України встановлені вимоги до
змісту податкової накладної, яка має
містити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, між ТОВ «Онікс
Компані ЛТД» (продавець) та ТОВ
«Літера-Друк» (покупець) укладено
договори поставки № 2302 від 23.02.2013 року
(том І а.с. 67), № 2402 від 24.02.2012 (том І а.с.73),
№ 2802 від 28.02.2012 (том І а.с.79), № 2802-1 від
28.02.2012 (том І а.с. 85), № 2802-2 від 28.02.2012 ( том
І а.с. 92), № 1203 від 12.03.2012 (том І а.с. 99), №
1303 від 13.03.2012 (том І а.с. 106), № 1603 від
16.03.2012 (том І а.с. 113), № 2303 від 23.03.2012 (том І
а.с. 120) та № 27.03 від 27.03.2012 (том І а.с. 127).

На виконання умов зазначених договорів
щодо поставки продукції ТОВ «Онікс
Компані ЛТД» позивачу виписано
податкові накладні від 23.02.2012 № 618 (том І
а.с. 71), від 24.02.2012 № 647 (том І а.с. 77), від
28.02.2012 № 754 (том І а.с. 83), від 28.02.2012 № 765
(том І а.с. 90), від 28.02.2012 № 757 (том І а.с. 97),
від 12.03.2012 № 332 (том І а.с. 104), від 13.03.2012 №
355 (том І а.с. 111), від 16.03.2012 № 457 (том І а.с.
118), від 23.03.2012 № 577 (том І а.с. 125) та від
27.03.2012 № 827 (том І а.с. 132) на загальну суму
350816,66 грн., у т.ч. ПДВ 70163,34 грн.

Із аналогічними показниками також
виписано видаткові накладні (том І. а.с.
69, 75, 81, 88, 95, 102, 109, 116, 123, 130).

Також, між ТОВ «Комерційна фірма
«Горизонталь» (продавець) та ТОВ
«Літера-Друк» (покупець) було укладено
договори поставки № 3 від 02.04.2012 (том І
а.с. 160), № 36 від 10.04.2012 (а.с. 168), № 347 від
16.04.2012 (том І а.с. 175), № 550 від 25.04.2012 (том 1
а.с. 181), № 71 від 04.05.2012 (том І а.с. 188), № 246
від 11.05.2012 (том І а.с. 195), № 379 від 15.05.2012
(том І а.с. 202), № 564 від 21.05.2012 (том І а.с.
209), № 696 від 25.05.2012 (том І а.с. 216), № 787 від
28.05.2012 (том ІІ а.с. 4), № 112 від 04.06.2012 (том
ІІ а.с. 11), № 357 від 12.06.2012 (том ІІ а.с. 18), №
548 від 19.06.2012 (том ІІ а.с. 25), № 21 від 02.07.2012
(том ІІ а.с. 32), № 359 від 11.07.2012 (том ІІ а.с.
39), № 576 від 17.07.2012 (том ІІ а.с. 46) та № 889
від 25.07.2012 (том ІІ а.с. 53).

На виконання умов зазначених договорів
щодо поставки продукції ТОВ
«Комерційна фірма «Горизонталь»
позивачу виписано податкові накладні
№ 3 від 02.04.2012 (том І а.с. 166), № 36 від 10.04.2012
(том І а.с. 173), № 347 від 16.04.2012 (том І а.с.
179), № 550 від 25.04.2012 (том І а.с. 186), № 71 від
04.05.2012 (том І а.с. 193), № 246 від 11.05.2012 (а.с.
200), № 379 від 15.05.2012 (том І а.с. 207), № 564 від
21.05.2012 (том І а.с. 214), № 696 від 25.05.2012 (том
ІІ а.с. 2), № 787 від 28.05.2012 (том ІІ а.с. 9), №
112 від 04.06.2012 (том І а.с. 16), № 357 від 12.06.2012
(том ІІ а.с. 23), № 548 від 19.06.2012 (том ІІ а.с.
30), № 21 від 02.07.2012 (том ІІ а.с. 37), № 359 від
11.07.2012 (том ІІ а.с. 44), № 576 від 17.07.2012 (том
ІІ а.с. 51) та № 889 від 25.07.2012 (том ІІ а.с. 58)
на загальну суму 524858 грн., у т.ч. ПДВ 104971
грн.

Із аналогічними показниками також
виписано видаткові накладні (том І а.с.
165, 172, 177, 184, 191, 198, 205, 219; том ІІ а.с.7, 14, 21, 28,
35, 42, 49, 56 )

Також, з матеріалів справи вбачається,
що між ТОВ «Фірма «Асіа» (продавець) та
ТОВ «Літера-Друк» (покупець) укладено
договори поставки № 1-23-11-12 від 23.11.2012
(том І а.с. 134,), № 1-17-12-12 від 17.12.2012 (том І
а.с. 141), № 1-20-12-12 від 20.12.2012 (том І а.с. 147)
та № 1-24-12-12 від 24.12.2012 (том І а.с. 154).

На виконання умов зазначених договорів
щодо поставки продукції ТОВ «Фірма
«Асіа» позивачу виписано податкові
накладні № 1-23-11-12 від 23.11.2012 (том І а.с.
139), № 1-17-12-12 від 17.12.2012 (том І а.с. 144), №
1-20-12-12 від 20.12.2012 (а.с. 150) та № 1-24-12-12 від
24.12.2012 (том І а.с. 156) на загальну суму 214930
грн. з ПДВ.

Податкові накладні, наявні в
матеріалах справи, містять усі дані
стосовно змісту операції з купівлі
послуг, вимоги щодо яких встановлені
приписами пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України.

На думку колегії суду, суд першої
інстанції обґрунтовано прийняв до
уваги зазначені вище первинні
документи, якими підтверджується
реальне здійснення господарської
діяльності за договорами укладеними
між позивачем та його контрагентами,
оскільки останні відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» та відповідно до ст. 9
зазначеного закону є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій та фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, були внесені до нього,
вважаються достовірними і можуть бути
використані у спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до цього реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні, за винятком
випадків, коди вона знала або могла
знати про те, що такі відомості є
недостовірними.

Відповідно до положень Цивільного
кодексу України та презумпції
правомірності правочину усі укладені
між сторонами правочини є чинними, якщо
їх недійсність прямо не встановлена
законом (нікчемні правочини). В усіх
інших випадках питання про недійсність
правочину має бути встановлено судом
на підставі заяви зацікавленої особи
після повного та всебічного розгляду
питання про недійсність такого
правочину. Про недійсність правочину
ухвалюється судове рішення.

Відповідачем не надано суду доказів
визнання правочинів, укладених між
позивачем Товариством з обмеженою
відповідальністю "Комерційна фірма
"Горизонталь", Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онікс Компані ЛТД" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Асіа",
недійсними у судовому порядку.

Також, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази наявності судових
рішень, які б набрали законної сили, з
приводу незаконних дій посадових осіб
контрагентів позивача, а також судових
рішень щодо визнання правочинів,
укладених між позивачем та вказаними
товариствоми, недійсними.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди, яка є платником податків, не
покладено обов'язку з перевірки
відповідності законодавству
установчих документів іншого учасника
правовідносин та дотримання ним вимог
податкового законодавства.

В Рішеннях Європейського суду з прав
людини у справах «Інтерсплав проти
України» (2007 рік, заява № 803/02). «Булвес»
АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03)
і «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії»
(2010 рік. заява № 6689/03) визначено, що
платника податку не може бути
позбавлено права на бюджетне
відшкодування ПДВ за відсутності
доказів того, що його було залучено до
протиправної діяльності, пов'язаної з
незаконним отриманням бюджетного
відшкодування; при цьому платник ПДВ не
повинен нести відповідальність за
зловживання, вчинені його
постачальниками, якщо платник ПДВ не
знав про такі зловживання і не міг про
них знати. Якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкту, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (рішення Європейського Суду з
прав людини від 09.01.2007 у справі
"Інтерсплав проти України").

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що господарські операції позивача з
контрагентом Товариством з обмеженою
відповідальністю «СБК Будсервіс»
здійснювалися в межах господарської
діяльності позивача, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій, суд
першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про визнання
протиправним та скасування спірного
податкового повідомлення - рішення .

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 2
червня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.