Справа № 9101/126898/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" серпня 2013 р.
справа № 2а-6018/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І.,
Щербака А.А.,

розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 вересня 2011 р., прийняту у порядку
скороченого провадження,

у справі № 2а-6018/11

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області

про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії,-

встановив:

20.08.2011 року позивач звернувся з
позовом до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії
відповідача щодо нарахування та
здійснення перерахування раніше
призначеної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю як особі,
котра постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

- зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка повинна становити 25 % від
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч. 1 ст. 28 закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 01.01.2007 року;

- зобов'язати відповідача
усунути порушення, а саме призначити
(встановити), як постраждалому
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії, додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка повинна
становити 25 % від мінімальної пенсії за
віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
вимог ст.51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХІІ і
виплачувати щомісячно в подальшому.

Ухвалою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
02.09.2011 року позов в частині вимог за
період з 01.01.2007 року по 28.02.2011 року
залишено без розгляду.

Постановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 вересня 2011 року позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач оскаржив її в
апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційних
вимог позивач посилається на
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
а саме: згідно до ст. 99 КАС України строк
звернення до суду встановлюється не
тільки цим Кодексом а і іншими
законами, тому в даному випадку
необхідно застосувати аналогію закону,
а саме норму ст. 233 КЗпП України
відповідно до якої у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком"; відповідно до ст.87
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсії, не одержані
своєчасно з вини органу, що призначає
або виплачує пенсію, виплачуються за
минулий час без обмеження будь-яким
строком; відповідно до ст. 268 ЦК України
позовна давність не поширюється на
вимогу власника або іншої особи про
визнання незаконним правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, яким
порушено його право власності або інше
речове право.

Позивач просить скасувати постанову
суду першої інстанції та винести нову
постанову, якою повністю задовольнити
позовні вимоги; прийняти окрему ухвалу
щодо не реагування структурного
підрозділу органу державної влади на
грубе порушення прав і свобод людини.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги дотримання
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є учасником ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС
(категорія 3) та перебуває на обліку у
відповідача.

У період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року
відповідач здійснював нарахування та
виплату позивачу додаткової пенсії
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року
та ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи", в не чинній на час
виникнення спірних правовідносин
редакції, у розмірі 10% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені види пенсій, які
підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій,
це зокрема, державна пенсія та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, особам, віднесеним до
категорії 3 постраждалих від
Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно з ч. 1 статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення" встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Положення ч. 3 вказаної статті не є
перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 4 статті 9 КАС України
передбачено, що у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру додаткової позивачеві
застосуванню підлягає ст. 51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 року.

Ухвалою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
02.09.2011 року позов в частині вимог за
період з 01.01.2007 року по 28.02.2011 року
залишено без розгляду. Ухвала суду
позивачем не оскаржена та набрала
законної сили, тому позов в цій частині
перегляду не підлягає.

З огляду на те, що додаткова
пенсія позивачу призначена довічно,
змін до ст. 51 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" на законодавчому рівні не
вносилось, статус особи, як особі яка
постраждала внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 3 категорії, не
змінився, тому суд приходить до
висновку, що відсутні будь-які підстави
обмежувати строк нарахування та
виплати додаткової пенсії у розмірах,
передбачених ст.51 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, відповідно до Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2011 рік" від 14 червня 2011 року,
прикінцеві положення Закону доповнено
пунктом 4, відповідно до якого
встановлено, що у 2011 році норми і
положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
пункту пп.2 п. 1 якої щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
належать до категорії 3 виплачується у
розмірі 10 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, відповідач повинен
провести нарахування та виплату
позивачу додаткової пенсії відповідно
до ст. 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року,
тобто до змін в нормативних актах,
котрі регулюють спірне питання.

Відповідно до статті 202 КАС
України підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 вересня 2011 року у справі № 2а-6018/11
скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Головного управління Пенсійного фонду
України в Дніпропетровській області
щодо нездійснення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 01.03.2011 року по
22.07.2011 року.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011
року, з урахуванням раніше здійснених
виплат.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак