Справа № 2а-6577/10/0870
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ К/800/40853/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Бившева Л.І. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.01.2013 р.

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013 р.

у справі № 2а-6577/10/0870

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Мотор Січ»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників податків у м.
Запоріжжі Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Мотор
Січ» (далі - позивач, ПАТ «Мотор Січ»)
звернулось до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Державної податкової служби (далі -
відповідач, СДПІ з обслуговування ВПП у
м. Запоріжжі) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.01.2013 р.
позов задоволено. Скасовано податкові
повідомлення-рішення СДПІ з
обслуговування ВПП у м. Запоріжжі
№/0 від 07.07.2010 та № /1 від
12.08.2010 про зменшення ВАТ «Мотор Січ»
суми бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі 490
329,56 грн.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013 р. постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
30.01.2013 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі СДПІ з
обслуговування ВПП у м. Запоріжжі,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати Запорізького
окружного адміністративного суду від
30.01.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013 р. і ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

У письмовому запереченні на касаційну
скаргу ПАТ «Мотор Січ», посилаючись на
те, що касаційна скарга є безпідставною
та необґрунтованою, просить залишити
її без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.01.2013 р. та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013 р. - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

СДПІ з обслуговування ВПП у м.
Запоріжжі проведено позапланову
виїзну перевірку ВАТ «Мотор Січ» з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ з
напрямом відшкодування на
розрахунковий рахунок платника у банку
за квітень 2010 року, яка виникла за
рахунок від'ємного значення ПДВ, що
декларувалось в період з 01.04.2010 по
30.04.2010, за результатами якої складено
акт № 100/08-02/14307794 від 23.06.2010 р.

В акті перевірки зазначено порушення
позивачем пп.3.1.1 п. 3.1 ст.3, п.п. 4.1, 4.3 ст. 4,
пп.6.1.1 п.6.1, п. 6.5 (а) ст. 6, пп. 7.2.1 п. 7.2,
пп.пп.7.3.1, 7.3.6 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.пп.7.7.1, 7.7.2
п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», пп.5.12.2 п.5.12 Порядку
заповнення та подачі податкової
декларації по податку на додану
вартість, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України №166 від 30.05.1997, що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування за квітень 2010 року на 503
977 гривень.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від
07.07.2010 р.

Відповідно до заяви про уточнення
позовних вимог, позивач не оскаржує
донарахування податкових зобов'язань в
розмірі 13 647 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
визнали необґрунтованими такі
висновки податкового органу, з чим
погоджується суд касаційної інстанції,
з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.01.2010 р. між позивачем
та ЗАТ «Українські вертольоти» було
укладено договір №1201/10-К(ЭРО),
відповідно до умов якого та акта
виконаних робіт №481 від 09.08.2010, позивач
виконував роботи з оцінки технічного
стану двигунів ТВ3-117ВМ, АИ-9В при
збільшенні ресурсу технічного стану,
надав консультаційні послуги з оцінки
технічного стану цих двигунів,
забезпечив технічний супровід
експлуатації цих двигунів. Розрахунки
за цим договором здійснювались в формі
попередньої оплати.

При цьому послуги, які надані позивачем
ЗАТ «Українські вертольоти», пов'язані
зі зміною певних характеристик
авіаційного виробу, що визначають його
якість як властивість задовольняти
певні потреби споживача - експлуатанта
авіаційної техніки.

Відповідно до листа ЗАТ «Українські
вертольоти» №832/10 від 27.04.2010, авіаційна
техніка експлуатується за межами
митної території - послуги з подовженню
ресурсів авіаційних двигунів
надаються за місцем розташування такої
техніки - у Республіці Судан.

Відповідно до п. 1.5 Правил сертифікації
виробництва авіаційної техніки
(розділи F, G частини 21 Авіаційних правил
України «Процедури сертифікації
авіаційної техніки»), затверджених
Наказом Міністерства транспорту
України № 703 від 14.12.2000, «якість -
сукупність характеристик продукції
(процесу, послуги), які стосуються її
здатності задовольнити встановлені і
передбачені потреби».

У відповідності до п. 2.1 Правил
сертифікації експлуатантів,
затверджених Наказом Державної служби
України з нагляду за забезпеченням
безпеки авіації 20.09.2005 за № 684, «якість -
сукупність характеристик продукції
або послуги, що стосуються її здатності
задовольнити встановлені і
передбачувані потреби».

Відповідно до ст.1 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державний
нагляд за додержанням стандартів, норм
і правил та відповідальність за їх
порушення» № 30-93 від 08.04.1993 якість
продукції - сукупність властивостей,
які відображають безпеку, новизну,
довговічність, надійність,
економічність, ергономічність,
естетичність, екологічність продукції
тощо, які надають їй здатність
задовольняти споживача відповідно до
її призначення.

Таким чином, якщо виконана робота
змінює якісні характеристики рухомого
майна, то змінюються
техніко-економічні властивості виробу,
що визначають його як виріб, придатний
до експлуатації та задоволенню потреб
споживача.

Відповідно до п. 3.1.1 п. 3.1 ст.3 Закону
України «Про податок на додану
вартість» об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки
товарів та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України, в тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору) для
погашення заборгованості
заставодавця, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу у
користування лізингоотримувачу
(орендарю).

За визначенням пункту 1.4 статті 1
зазначеного Закону поставка послуг
будь-які операції цивільно-правового
характеру з виконання робіт, надання
послуг, надання права на користування
або розпорядження товарами, у тому
числі нематеріальними активами, а
також з поставки будь-яких інших, ніж
товари, об'єктів власності за
компенсацію, а також операції з
безоплатного виконання робіт, надання
послуг.

Підпунктом «г» п. 6.5 ст.6 цього Закону
визначено, що місцем поставки послуг
вважається місце, де фактично
надаються послуги у сфері: культурної,
артистичної, спортивної, наукової,
освітньої, розважальної або подібної
їм діяльності, включаючи діяльність
організаторів (продюсерів) у таких
сферах діяльності, та пов'язаних з ними
послуг; діяльності, допоміжній
транспортній, такій як навантаження,
розвантаження, перевантаження,
складська обробка товарів та інші
аналогічні види робіт (включаючи
страхування); оцінки нерухомого майна
(нерухомості); проведення будь-яких
робіт з рухомим майном, які змінюють
його якісну характеристику.

Отже, оскільки ресурси та строки служби
є одними із техніко-економічних
характеристик споживчих властивостей
двигуна, які складають та визначають
його якість, виконані ВАТ «Мотор Січ»
роботи з продовження ресурсу двигуна є
зміною його якісних характеристик.

Також судами встановлено, що позивач
розмитнив товарно-матеріальні
цінності за наступними
вантажно-митними деклараціями (далі -
ВМД) в режимі «імпорт»: № 112000011/2010/000844 -
насос-регулятор НР-ЗВМ, № 112000011/2010/000716 -
привід-генератор ГП23-4, № 112000011/2010/000731 -
комплектуючий агрегат до авіадвигуна
Д-18Т профіль "РДН", № 112000011/2010/000734 -
маслонасос управління реверсом МУР-18Т,
№ 112000011/2010/000900 - газотурбінний привід
АИ-20ДМЭ, № 112000011/2010/000882 - оброблюючий
центр моделі 2В623ПМФ4.

Згідно пп.3.1.2, пп.7.3.6, пп.7.5.2 Закону
України «Про податок на додану
вартість» об'єктом оподаткування є
операції платників податку з ввезення
на митну територію України товарів у
митному режимі «імпорт» або
«реімпорт». При цьому з метою
оподаткування до імпорту також
прирівнюється ввезення з-за меж
митного кордону України на митну
територію України товарів (супутніх
послуг) за договорами лізингу (оренди)
(у тому числі у разі повернення об'єкта
лізингу лізингодавцю - резиденту або
іншій особі за дорученням такого
лізінгодавця) застави, та іншими
договорами, які не передбачають
передання права власності на такі
товари (майно). В момент розмитнення
товару у імпортера виникає обов'язок
сплати митним органам ПДВ з вартості
товару, що оформлюється у митному
режимі «імпорт», після чого у платника
податку виникає право на податковий
кредит.

При цьому слід зазначити, що формування
податкового кредиту Закон України «Про
податок на додану вартість» пов'язує з
надмірною сплатою цього податку, чи то
постачальнику, чи то митному органу, а
також з обов'язковою умовою
використання товару (послуги) у
господарській діяльності платника
податку, але не з наявністю грошових
розрахунків з постачальником.

Підпунктом 7.2.7 п.7.2 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
передбачено, що документом, що
посвідчує право на отримання
податкового кредиту, вважається
вантажна митна декларація (далі ВМД),
оформлена відповідно до вимог
законодавства, яка підтверджує сплату
податку на додану вартість, або
погашений податковий вексель. У зв'язку
з забороною на надання відстрочок
сплати податкових зобов'язань,
підприємство сплачує митним органам
ПДВ, пов'язаний з імпортом, грошовими
коштами, що зазначено у наданих суду
ВМД.

Судами встановлено, що за умовами
договорів, укладених позивачем з
контрагентом, зняті в процесі ремонту
запасні частини переходять у власність
ВАТ «Мотор Січ». Отримане за ВМД майно
поставлене позивачу в обмін на раніше
експортовані запасні частини, що зняті
в результаті здійснення ремонту,
пов'язано з виробничим процесом та
використовувалося у подальшій
господарській діяльності.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку,
що податок на додану вартість,
сплачений позивачем митному органу під
час його розмитнення, правомірно
включений позивачем до складу
податкового кредиту за квітень 2010 року.

Таким чином, саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів
касаційної інстанції, щодо
обґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
відповідача підлягає відхиленню, а
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 30.01.2013 р. та
ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів відхилити.

2. Постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
30.01.2013 р. та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.07.2013 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Л.І.
Бившева

О.В. Муравйов