Справа № 820/8127/14
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 червня 2014 р.
№ 820/8127/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Севастьяненко
К.О.,

при секретарі судового засідання -
Стрєлка О.В.,

за участю: представника позивача -
Потеряєвої І.А., Гладкої П.В.,

представників відповідача
- Бондар Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Санд Девелопмент" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю "Санд Девелопмент",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому, з
урахуванням уточнень, прийнятих судом,
просить скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області:
№ від 23.12.2013 року; № від
05.03.2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі акту
позапланової виїзної перевірки №
1793/20-30-22-01/35352503 від 09.12.2013 р. відповідачем
прийняті податкові
повідомлення-рішення: № від 23.12.2013
року та № від 05.03.2014 року, які, на
думку позивача, є протиправними та
підлягають скасуванню з огляду на
наступне. Вказав, що позивачем на
підставі договору позики від 26.05.2008 р.
було отримано позику в іноземній
валюті. Відповідно до умов договору
позики - позивач був зобов'язаний
використати позику на організацію,
проектування та будівництво об'єктів
нерухомого майна, поповнення оборотних
коштів та інші цілі, що не суперечать
статуту. Отримані кошти були
використані ТОВ "Санд Девелопмент" у
власній господарській діяльності, а
саме: для виконання умов договору про
спільну діяльність від 15.04.2008 року,
укладеного між позивачем та ПП «Котедж
Плюс». Отже, зазначив, що ТОВ "Санд
Девелопмент" правомірно було
відображено власні витрати за
операціями в іноземній валюті, витрати
від курсової різниці та відповідно
від'ємне значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
перевіряємий період.

Представник відповідача, заперечуючи
проти позовних вимог, надав письмові
заперечення, в яких послався на
обґрунтованість висновків акту
перевірки № 1793/20-30-22-01/35352503 від 09.12.2013
року та прийнятих на підставі
зазначеного акту податкових
повідомлень-рішень. Зазначив, що,
оскільки фактично отримані позивачем
за договором позики кошти не були
використані ТОВ "Санд Девелопмент" у
власній господарській діяльності, а
були направлені на фінансування потреб
за договором про спільну діяльність
від 15.04.2008 року, укладеним між позивачем
та ПП «Котедж Плюс», то, на думку
податкового органу, витрати за
операціями з іноземною валютою,
понесені ТОВ "Санд Девелопмент", не
можуть бути віднесені до складу
валового доходу та валових витрат.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з уточненнями
підтримав, просив суд задовольнити
позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог з
уточненнями заперечував, просив суд в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

За матеріалами справи судом
встановлено, що позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю "Санд
Девелопмент", пройшов передбачену
чинним законодавством процедуру
державної реєстрації, набув статусу
юридичної особи, код 35352503, юридична
адреса: Бурсацький узвіз, буд. 6, м.
Харків, 61003, що підтверджується Витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців (т. 2
а.с. 19-21), перебуває на обліку як платник
податків в Державній податковій
інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області та
зареєстрований як платник податку на
додану вартість (т. 2 а.с. 18).

Вказані обставини визнані сторонами по
справі в ході судового засідання, у
суду не має сумнівів в добровільності
визнання перелічених обставин та їх
достовірності, стосовно вказаних
обставин відсутній спір, а тому
перелічені обставини перед судом не
доказуються.

Судом встановлено, що Державною
податковою інспекцією у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
проведено позапланову виїзну
перевірку питання правомірності
визначення від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток за
період з 01.01.2010 р. по 31.12.2012 р.

Результати проведеної перевірки
оформлені актом № 1793/20-30-22-01/35352503 від
09.12.2013 року (т. 1 а.с. 9-30).

Згідно висновків акту перевірки ТОВ
"Санд Девелопмент" встановлено
порушення пп. 5.2.9 п. 5.2 ст. 5, п. 7.3 ст. 7
Закону України від 28.12.1994 року за №
334/94-ВР «Про оподаткування прибутку
підприємств» зі змінами та
доповненнями та п.п. 138.10.4 п. 138.10 ст.138, п.
153.1 ст. 153 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VІ із
змінами та доповненнями, в результаті
чого зменшено від'ємне значення об'єкту
оподаткування за 2012 рік на суму 8952792
грн., з урахуванням від'ємного значення
попередніх звітних (податкових)
періодів.

На підставі вищевказаного акту
перевірки ТОВ "Санд Девелопмент"
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення:

№ від 23.12.2013 року, яким позивачу
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток у розмірі 8920547 грн. (т. 1 а.с. 8).

Не погоджуючись з зазначеним
податковим повідомленням-рішенням,
позивач звернувся до Головного
управління Міндоходів у Харківській
області зі скаргою, за наслідками
розгляду якої ГУ Міндоходів у
Харківській області було прийнято
рішення про результати розгляду скарги
№ 1178/10/20-40-10-04-12 від 20.02.2014 року,
відповідно до якого збільшено суму
від'ємного значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
2012 рік, визначену у податковому
повідомленні-рішенні № від 23.12.2013
року на суму 33074 грн., а скаргу позивача
залишено без задоволення (т. 1 а.с. 40-44).

Відповідно до п. 60.6. ст. 60 ПК України,
якщо нарахована сума грошового
зобов'язання або податкового боргу
збільшується внаслідок їх
адміністративного оскарження, раніше
надіслане (вручене)
податкове-повідомлення рішення або
податкова вимога не відкликаються. На
суму збільшення грошового зобов'язання
надсилається окреме податкове
повідомлення-рішення, а на суму
збільшення податкового боргу окрема
податкова вимога не надсилається (не
вручається).

Аналогічна норма міститься у п. 5.5.
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків (затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 28.11.2012 № 1236,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 грудня 2012 р. за №
2135/22447) - якщо нарахована сума грошового
зобов'язання збільшується внаслідок її
адміністративного оскарження, раніше
надіслане (вручене) податкове
повідомлення-рішення не відкликається.
На суму збільшення грошового
зобов'язання направляється окреме
податкове повідомлення-рішення.

Так, на підставі вказаного рішення ГУ
Міндоходів у Харківській області
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 05.03.2014
року, яким позивачу зменшено суму
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток у
розмірі 33074 грн. (т. 1 а.с. 85).

Суд, перевіряючи спірні податкові
повідомлення-рішення на відповідність
вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, приходить
до наступного.

Відповідно до статуту ТОВ "Санд
Девелопмент" судом встановлено, що
учасниками товариства є, зокрема:
Світленд Девелопмент Лімітед, юридична
особа, що належним чином створена та
діє згідно із законодавством
Республіки Кіпр, що зареєстрована в
Торговому реєстрі за номером НЕ 170699 (т. 2
а.с. 16-17). Вказані обставини
представником відповідача не
заперечуються.

Судом встановлено, що між Світланд
Лімітед, кіпрською компанією з
обмеженою відповідальністю,
(позикодавець) та ТОВ "Санд Девелопмент"
(позичальник) був укладений договір
позики від 26.05.2008 року, відповідно до
умов якого позикодавець передає
позичальникові у власність грошові
кошти у сумі 10 000 000 доларів США (т. 1 а.с.
52-56). Пунктом 2.1 вказаного договору
передбачено, що позикодавець надає
позичальнику позику повністю або
частинами шляхом банківського
переказу на рахунок позичальника, який
вказаний у п. 9 цього Договору, а саме:
рахунок в доларах США № 260071446.
Позичальник зобов'язується
використати всю суму позики на
наступні цілі: організація та
здійснення проектування та
будівництва об'єктів нерухомого майна,
поповнення власних оборотних коштів та
інші цілі, що не суперечать статуту
позичальника (п. 2.2 договору).
Відповідно до п. 3.1 - строк повернення
позики - 20.05.2012 року.

Додатковою угодою від 17.05.2010 року до
вказаного договору позики від 26.05.2008
року, у зв'язку зі зміною назви
«позикодавця», сторони погодились
вважати належною назвою «позикодавця»
- Світленд Девелопмент Лімітед, крім
судом встановлено, що договором від
02.02.2012 року внесено зміни до вказаного
договору позики, зокрема, продовжено
строк повернення позики до 01.01.2018 року
(т. 1 а.с. 57-59).

Так, судом з матеріалів справи та
пояснень представника позивача
встановлено, що на виконання умов
вказаного вище договору позики, на
рахунок ТОВ "Санд Девелопмент" № 260071446 в
доларах США, відкритого позивачем
07.05.2008 року у ВАТ «Ерсте банк» (т. 2 а.с. 14),
08.08.2008 року надійшов перший транш за
договором позики від 26.05.2008 року в
розмірі 1,5 млн. доларів США, 18.09.2008 року
на вказаний банківський рахунок
надійшов другий транш позики в розмірі
1 304 853,00 доларів США. Позику у розмірі 1,5
млн. дол. США було продано банком за
заявкою ТОВ "Санд Девелопмент" № 01 від
08.08.2008 року, а суму від продажу
іноземної валюти 08.08.2008 року було
зараховано на розрахунковий рахунок
ТОВ «Санд Девелопмент» - № 260001445 в
гривні, відкритий в ВАТ «Ерсте Банк»
07.05.2008 року (т. 2 а.с. 14), у розмірі 6 930 000
грн. Курс продажу склав 4,62 грн. за долар
США. Курс НБУ на дату отримання
становив 4.845 грн. за долар США. Позику у
розмірі 650 тис. доларів США було продано
за заявкою ТОВ "Санд Девелопмент" № 3
від 22.09.2008 року, а суму від продажу
іноземної валюти 22.09.2008 року було
зараховано на розрахунковий рахунок
ТОВ «Санд Девелопмент» - № 260001445 в
гривні в розмірі 3 256 500 грн. Курс продажу
склав 5,01 грн. за долар США. Курс НБУ на
дату отримання становив 4,8511 грн. за
долар США. Позику у розмірі 654853 доларів
США було продано за заявкою ТОВ "Санд
Девелопмент" № 4 від 24.09.2008 року, а суму
від продажу іноземної валюти 24.09.2008
року було зараховано на розрахунковий
рахунок ТОВ «Санд Девелопмент» - №
260001445 в гривні в розмірі 3 313 556,18 грн.
Курс продажу склав 5,06 грн. за долар США.
Курс НБУ на дату отримання становив 4,8511
грн. за долар США (т. 1 а.с. 109-250, т. 2 а.с.
1-13).

Таким чином, судом встановлено, що
грошові кошти в доларах США за
договором позики надходили на
розрахунковий рахунок ТОВ "Санд
Девелопмент" № 260071446 в доларах США,
відкритий позивачем 07.05.2008 року у ВАТ
«Ерсте банк», а після продажу іноземної
валюти - на розрахунковий рахунок ТОВ
"Санд Девелопмент" № 260001445 в гривні,
відкритий позивачем також в ВАТ «Ерсте
Банк» 07.05.2008 року. Крім того, відповідно
до довідки вих. № 20-6-9/2566-ВРД від 20.05.2014
року ПУАТ «Фідобанк», який є повним
правонаступником прав та обов'язків АТ
«Ерсте Банк», зазначено, що ТОВ "Санд
Девелопмент" відповідальний за
утримання та внесення податків до
бюджету під час виконання договору про
спільну діяльність від 15.04.2008 року з ПП
«Котедж Плюс», у період з 2007 року по 2014
рік рахунки в ПУАТ «Фідобанк» та АТ
«Ерсте Банк» не відкривались (т. 2 а.с. 15).
Належних доказів, які б спростовували
зазначені обставини представником
відповідача суду не надано. З огляду на
встановлені судом обставини, які
підтверджуються наданими
представником позивача доказами, судом
не приймається посилання відповідача в
акті перевірки про те, що «грошові
кошти, які надходили від позичальника
на адресу ТОВ "Санд Девелопмент",
перераховувались на інший
розрахунковий рахунок, який належить
договору про спільну діяльність».

Суд зазначає, що з акту перевірки
вбачається, що податковим органом в
ході проведення перевірки було
встановлено, що витрати за операціями з
іноземною валютою, отриманою позивачем
за договором позики, не були обумовлені
потребами господарської діяльності
ТОВ "Санд Девелопмент".

Суд не погоджується з вказаним
висновком контролюючого органу з
огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1.36 ст. 14
Податкового кодексу України
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
За змістом п.1.32. Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
який діяв на час виникнення спірних
правовідносин, господарська
діяльність - будь-яка діяльність особи,
направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою.

Так, судом встановлено, що між ТОВ "Санд
Девелопмент" (керуючий) та приватним
підприємством «Коттедж плюс» (учасник)
був укладений договір про спільну
діяльність від 15.04.2008 року, відповідно
до умов якого учасники зобов'язуються
об'єднати вклади та спільно діяти для
досягнення спільної господарської
мети, а саме: проектування та
будівництво торгівельно-офісного та
культурно-розважального комплексу, а
також багатоповерхового житлового
комплексу з об'єктами
адміністративного, торгівельного,
культурно-розважального, побутового
призначення, підприємствами
громадського харчування, відкритими та
закритими автостоянками (далі - об'єкт),
а також його подальша експлуатація (т. 1
а.с. 45-50).

Відповідно до пункту 2.4 вказаного
договору керуючий (ТОВ "Санд
Девелопмент") зобов'язується, зокрема:
забезпечити фінансування спільної
діяльності за рахунок власних та
залучених коштів, та пунктом 2.5
договору визначено права керуючого,
зокрема: визначати способи
фінансування спільної діяльності, в
тому числі приймати рішення про
отримання кредитів, випуск облігацій
та інше, з метою забезпечення
фінансування будівництва залучати
грошові кошти третіх осіб шляхом
укладання договорів про участь (про
дольову участь) в будівництві на умовах
передач їм частки об'єкта у вигляді
окремих об'єктів нерухомості без права
приймати участь в отриманні прибутку.

Згідно з п. 4.2 договору про спільну
діяльність від 15.04.2008 року керуючий
вносить у спільну діяльність грошові
кошти у розмірі, який визначається
проектно-кошторисною документацією.
Керуючий вносить власний внесок у
спільну діяльність за рахунок власних
та залучених коштів протягом всього
ходу проектування та будівництва. А
відповідно п. 4.3 учасник вносить у
спільну діяльність право забудови та
право користування земельними
ділянками по вул. Героїв Труд в м.
Харкові.

Отже, на виконання умов вказаного
договору позивачем було укладено
договір позики від 26.05.2008 року та
отримані грошові кошти, зокрема, було
внесено ТОВ "Санд Девелопмент" у
спільну діяльність, а саме:
проектування та будівництво
торгівельно-офісного та
культурно-розважального комплексу, а
також багатоповерхового житлового
комплексу з об'єктами
адміністративного, торгівельного,
культурно-розважального, побутового
призначення, підприємствами
громадського харчування, відкритими та
закритими автостоянками.

Як встановлено судом, позика
надавалась позивачу з метою
організації та здійснення
проектування та будівництва об'єктів
нерухомого майна, поповнення власних
оборотних коштів та інші цілі, що не
суперечать статуту позичальника.

Відповідно до п. 2.1. статуту ТОВ "Санд
Девелопмент" метою діяльності
товариства є здійснення всіх видів
підприємницької діяльності,
незаборонених українським
законодавством, для одержання
прибутку, задоволення інтересів
учасника(-ів), а також задоволення
потреб споживачів у товарах, послугах
та роботах товариства. Зокрема,
невиключним предметом діяльності
товариства є: будівництво завершених
будівель, цивільне будівництво, роботи
з обладнання будівель, роботи з
завершення будівництва, організація
будівництва об'єктів нерухомості для
продажу чи здачі в оренду, розробка та
замовлення проектів планування міст,
архітектурне проектування,
проектування конструкцій та
інженерно-конструкторські роботи та
інше (т. 2 а.с. 16-17).

Крім того, відповідно до пояснень
представника позивача та наданих суду
доказів вбачається, що за рахунок
грошових коштів, отриманих за
договором позики, позивачем також
здійснювалась оплата поточних витрат
ТОВ "Санд Девелопмент", які склали
16642221,66 грн., а саме: оплата заробітної
плати, податків, оренди офісу,
бухгалтерські та юридичні послуги, а
також послуги банка, про що свідчать
долучені судом до матеріалів справи
додатки «рух грошових коштів за 2008-2012
рр.», оборотно-сальдові відомості (т. 1
а.с. 111-193). Вільні грошові кошти,
отримані за договором позики, були
розміщені на депозитному рахунку ТОВ
"Санд Девелопмент" в ХОФ АКБ
«УКРСОЦБАНК» на підставі договору
№840/3-27/16/2/8-022 от 25.09.2008 р. (т.1 а.с. 194-195).
Нараховані відсотки за депозитом
враховувались позивачем у складі
валового доходу ТОВ "Санд Девелопмент",
загальна сума яких склала 137 839,73 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що кошти за спірним договором позики
були використані позивачем у власній
господарській діяльності, а саме:
відповідно до цілей, визначених
договором позики, та цілей, що не
суперечать статуту позичальника - ТОВ
"Санд Девелопмент". Доказів зворотнього
представником відповідача суду не
надано.

Підпунктом 138.10.4 пункту 138.10 статті 138
Податкового кодексу України
передбачено, що витрати за операціями в
іноземній валюті, витрати від курсової
різниці, що визначені відповідно до ст.
153 цього кодексу, включаються до складу
інших операційних витрат, які
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування.

Згідно з пп. 153.1.4 п. 153.1 ст.151 Податкового
кодексу України у разі здійснення
операцій з продажу іноземної валюти та
банківських металів до складу доходів
або витрат платника податку відповідно
включається позитивна або від'ємна
різниця між: доходом від продажу та
балансовою вартістю такої валюти,
металів. Термін «балансова вартість
іноземної валюти» для цілей цього
підпункту означає вартість іноземної
валюти, визначену за офіційним курсом
національної валюти до іноземної
валюти, на дату звітного балансу або на
дату здійснення операції залежно від
того, яка дата наступила пізніше.

В Законі України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №
334/94-ВР містяться аналогічні приписи.
Так, відповідно до пп. 5.2.9 п. 5.2 ст.5
вказаного закону суми витрат за
операціями, передбаченими ст.7 цього
закону, включаються до складу валових
витрат. Згідно з пп.7.3.5 п. 7.3 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" - у разі продажу іноземної
валюти за гривні валові доходи
платника податку збільшуються на суму
гривень, отриманих від покупця у
зв'язку з таким продажем, а валові
витрати такого платника податку
збільшуються на суму балансової
вартості такої іноземної валюти.

Відповідно до п.п.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», балансова вартість
заборгованості, основна сума якої (без
процентів, комісій та винагород)
виражена в іноземній валюті,
відображається у податковому обліку
платника податку шляхом перерахунку її
суми в гривні за офіційним (обмінним)
курсом Національного банку України, що
діяв на дату її оприбуткування
(виникнення).

Непогашена протягом звітного періоду
заборгованість, виражена в іноземній
валюті, розглядається умовно проданою
(погашеною) в останній день звітного
періоду за офіційним валютним
(обмінним) курсом Національного банку
України, що діяв на такий день. При
цьому балансова вартість такої
заборгованості у наступному звітному
періоді визначається на підставі
такого перерахунку (абз. 3 п.п.7.3.3 п.7.3 ст.7
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»).

Таким чином, непогашена сума
фінансового кредиту є заборгованістю в
іноземній валюті, що підлягає
перерахунку в порядку наведених норм
Закону. Курсова ж різниця щодо
заборгованості виникає при зміні
балансової вартості такої
заборгованості внаслідок зміни
валютного курсу. При цьому у складі
валових витрат чи валових доходів
платника підлягає відображенню
курсова різниця, отримана при
порівнянні балансової вартості
заборгованості на початок звітного
періоду або на дату виникнення такої
заборгованості і балансової вартості
на кінець звітного періоду в
залежності від того, яка із цих
вартостей є більшою.

Сума ж процентів, нарахованих на
основну суму кредиту, строк оплати яких
минув на дату закінчення звітного
періоду, є поряд з такою основною сумою
кредиту заборгованістю в іноземній
валюті у розумінні пп. 7.3.3 п. 7.3 ст. 7
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств". Враховуючи, що
за правилами пп. 5.5.1 п. 5.5 ст. 5 цього
Закону проценти відносяться до валових
витрат за датою їх нарахування, то по
нарахованим, але невиплаченим
процентам розраховуються курсові
різниці, що підлягають включенню до
валових витрат платника або його
валових доходів відповідно.

Отже, як встановлено судом з матеріалів
справи та пояснень представника
позивача, сума валового доходу від
продажу іноземної валюти за 2008 рік
склала 13 500 056,18 грн., а сума собівартості
валюти, яка була продана за відповідний
період склала 13 597 472,39 грн. Внаслідок
збільшення курсу НБУ з 4,85 грн. за долар
США на дату отримання траншу до 7,7 грн.
за долар США на 31.12.2008 р. сформувалась
курсова різниця в розмірі 7 962 977,67 грн.
За результатами 2008 року ТОВ "Санд
Девелопмент" в обліку нарахувало 13 651 979
грн. доходів і 21707453 грн., що
підтверджується даними додатку
«Порівняння даних обліку та даних
декларації з прибутку», а також
оборотно-сальдовими відомостями. У
декларації з податку на прибуток за 2008
рік позивачем у повному обсязі було
відображено суму доходів у розмірі -
13651979 грн., однак, витрати були
відображені частинами, для того щоб
уникнути збитковості за податковою
звітністю. Отже, у декларації з податку
на прибуток сума собівартості проданої
валюти визначена в розмірі 5585070 грн.,
проте згідно з даними обліку повна сума
собівартості проданої валюти за 2008 рік
склала 13644025,31 грн. Частина собівартості
проданої іноземної валюти в розмірі
8058955,31 грн. позивачем було відображено в
подальших податкових періодах.
Аналогічний облік валових доходів в
повному обсязі та витрат частково було
здійснено позивачем в 2009-2012 рр.
Зазначені обставини встановлені судом
з наданих суду представником позивача
письмових пояснень, а також:
оборотно-сальдових відомостей ТОВ
"Санд Девелопмент", додатків щодо руху
грошових коштів за 2008-2012 рр., порівнянь
даних обліку та даних податкових
декларацій з прибутку за перевіряємий
період, розшифровок даних декларацій з
прибутку за 2008-2012 рр., карток
відповідних рахунків, банківських
виписок з особового рахунку позивача в
ВАТ «Ерсте Банк».

З огляду на те, що положення Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та Податкового кодексу
України, які не містять прямої заборони
на проведення часткового перерахунку
балансової вартості заборгованості по
кредиту в іноземній валюті та часткове
віднесення на валові витрати
результатів такого перерахунку, суд
приходить до висновку, що позивач
правомірно відобразив витрати за
операціями в іноземній валюті, витрати
від курсової різниці та відповідно
від'ємне значення об'єкту
оподаткування з податку на прибуток за
перевіряємий період.

Судом не приймається посилання
представника відповідача на те, що ТОВ
"Санд Девелопмент" було віднесено суми,
що мали бути використані виключно за
цільовим призначенням в рамках
договору про спільну діяльність, до
власних витрат всупереч положенням
законодавства, що всі доходи та
витрати, пов'язані з веденням спільної
діяльності, враховуються в межах
окремого обліку результатів такої
спільної діяльності та не впливають на
розмір валових доходів та витрат
окремих учасників спільної діяльності,
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу
України за договором про спільну
діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить закону.

Згідно із статтею 432 Цивільного кодексу
України, грошові та інші майнові внески
учасників договору, а також майно,
створене або придбане в результаті їх
спільної діяльності, є їх спільною
власністю. Учасник договору про
спільну діяльність не має права
розпоряджатися своєю часткою у
спільному майні без згоди інших
учасників договору.

Зокрема, відповідно до частини першої
статті 1134 Цивільного кодексу України
внесене учасниками майно, яким вони
володіли на праві власності, а також
вироблена у результаті спільної
діяльності продукція та одержані від
такої діяльності плоди і доходи є
спільною частковою власністю
учасників, право якої здійснюється
співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст.
358 ЦК України).

Пунктом 7.7 статті 7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
регулюється оподаткування спільної
діяльності на території України без
створення юридичної особи.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7
статті 7 вказаного Закону визначено, що
спільна діяльність без створення
юридичної особи провадиться на
підставі договору про спільну
діяльність, що передбачає об'єднання
коштів або майна учасників для
досягнення спільної господарської
мети.

Податковий облік результатів спільної
діяльності без створення юридичної
особи повинен здійснюватися
уповноваженим платником окремо від
обліку результатів іншої
господарської діяльності такого
платника, як це передбачено підпунктом
7.7.2 пункту 7.7 статті 7 вказаного Закону з
урахуванням норм Порядку ведення
податкового обліку результатів
спільної діяльності на території
України без створення юридичної особи,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
30.11.2004 № 571.

Крім того, аналогічні норми містяться в
Податковому кодексу України. Так,
згідно п.п. 153.14.1. п.п. 153.14 ст.153
Податкового кодексу України спільна
діяльність без створення юридичної
особи провадиться на підставі договору
про спільну діяльність.

При цьому всі доходи та витрати,
пов'язані з веденням спільної
діяльності, враховуються виключно в
межах окремого обліку результатів
спільної діяльності та не впливають на
податковий облік окремих учасників
спільної діяльності.

Згідно з пп.14.1.139 п. 14.1 ст.14 Податкового
кодексу України з метою оподаткування
дві чи більше особи, які здійснюють
спільну діяльність без утворення
юридичної особи, вважаються
відокремленою особою у межах такої
діяльності. Облік результатів спільної
діяльності ведеться платником
податків, уповноваженим на це другою
стороною згідно умов договору.

Оподаткування спільної діяльності на
території України без створення
юридичної особи здійснюється
відповідно до п. 153.14 ст. 153 ПК України.
Вказані положення ст. 153 КАС України
містяться в розділі ІІІ ПК України,
який визначає порядок обчислення і
сплати податку на прибуток
підприємств.

Відповідно до п.п. 153.14.2 п. 153.14 ст. 153 ПК
України облік результатів спільної
діяльності ведеться платником податку
на прибуток, уповноваженим на це іншими
сторонами згідно з умовами договору,
окремо від обліку господарських
результатів такого платника податку.

Системно аналізуючи вказані норми
законодавства, на які в тому числі
посилається представник відповідача,
суд приходить до висновку, що вони
стосуються податкового обліку саме
результатів спільної діяльності, тоді
як в даному випадку ТОВ "Санд
Девелопмент" грошові кошти, отримані за
договором позики, були використані ним
у власній господарській діяльності, а
саме: були внеском у спільну
діяльність, а не результатом такої
діяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що прийняті
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області податкові
повідомлення-рішення № від 23.12.2013
року та № від 05.03.2014 року є
протиправними та підлягають
скасуванню, як такі, що прийняті з
порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161, 162, 163, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Санд Девелопмент" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області:

- № від 23.12.2013 року;

- № від 05.03.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі УДКСУ у Червонозаводському
районі міста Харкова Харківської
області (код 37999628) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Санд Девелопмент"
(юридична адреса: Бурсацький узвіз, буд.
6, м. Харків, 61003, код: 35352503) витрати по
сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20
коп. (чотириста вісімдесят сім грн. 20
коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня її
проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання копії постанови. Якщо
постанову було проголошено у
відсутності особи, яка бере участь у
справі, то строк подання апеляційної
скарги обчислюється з дня отримання
нею копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 10
червня 2014 року.

Суддя
К.О. Севастьяненко