Справа № 817/4592/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"03" червня 2014 р.
Справа № 817/4592/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника Позивача,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"26" березня 2014 р. у справі за позовом
Державного підприємства "Рівненський
державний центр науки, інновацій та
інформатизації" до Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Рівненській області про
визнання дій неправомірними та
визнання протиправною вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2013 року Державне підприємство
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача -
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Рівненській області звернулося до
Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області про визнання дій
неправомірними та визнання
протиправною вимоги.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від "26" березня
2014 року адміністративний позов
Державного підприємства "Рівненський
державний центр науки, інновацій та
інформатизації" задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано
пункти 2 та 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області № 17-03-17/6148 від 23.08.2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
Державна фінансова інспекція в
Рівненській області звернулася до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду із апеляційною
скаргою, в якій просить назване рішення
суду скасувати та прийняти нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представника
Позивача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до п.1.1.1.2 Плану роботи
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області на IІ квартал 2013
року, проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Рівненський
державний центр науки, інновацій та
інформатизації", за період з 01.01.2010 року
по 31.05.2013 року, за результатами якої
складено акт №17-03-06/61 від 14.08.2013 року
(а.с.12-45).

В серпні 2013 року на адресу позивача від
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області надійшов
лист-вимога від 23.08.2013 року № 17-03-17/6148
про усунення виявлених порушень
фінансової дисципліни (а.с.46-48).

У п.2 Вимоги Державної фінансової
інспекції в Рівненській області №
17-03-17/6148 від 23.08.2013 року зазначено, що в
порушення вимог ст.3, ч.4 ст.5 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" від 10.04.1992 року №
2269-ХІІ та абз.3,7 п.17 Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року №786, через неукладення
договору оренди нерухомого майна
площею 50,8 кв.м. на І поверсі будівлі,
недоотримано орендної плати від
Приватного підприємства - фірми "Алком":

Державним підприємством "Рівненський
державний центр науки, інновацій та
інформатизації" - на загальну суму 21356,94
грн. з ПДВ, у тому числі:

- за період з 01.01.2010 року по 01.06.2011 року - в
сумі 9091,78 грн. (70%);

- за період з 01.06.2011 року по 01.06.2013 року -
12265,16 грн. (30%).

Загальним фондом державного бюджету -
на загальну суму 20201,82 грн., у тому числі:

- за період з 01.01.2010 року по 01.06.2011 року - в
сумі 3030,61 грн. (30%);

- за період з 01.06.2011 року по 01.06.2013 року -
17171,21 грн. (70%).

Внаслідок вказаного порушення
нанесено матеріальної шкоди (збитків)
Державному підприємству "Рівненський
державний центр науки, інновацій та
інформатизації" на суму 21356,94 грн. та
державному бюджету на суму 20201,82 грн.

Враховуючи викладене, за даними
бухгалтерського обліку встановлено
дебіторську заборгованість за
Приватним підприємством - фірмою
"Алком" по орендній платі за 50,8 кв.м. та
забезпечено відшкодування Приватним
підприємством - фірмою "Алком" для
позивача недоотриманої орендної плати
на суму 21356,94 грн. та перерахування
необхідної частки орендної плати до
державного бюджету на суму 20201,82 грн., у
тому числі шляхом проведення
претензійно позовної роботи.

У п.3 Вимоги Державної фінансової
інспекції в Рівненській області
№17-03-17/6148 від 23.08.2013 року встановлено, що
в порушення вимог абз.4 ст.5 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" та абз.3 п.17
Методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995
року №786, загальним фондом державного
бюджету недоотримано коштів у вигляді
різниці між фактично отриманими від
Приватного підприємства - фірми "Алком"
30% орендної плати та 70% орендної плати,
які підлягали перерахуванню до
державного бюджету, внаслідок внесених
змін до Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", за
період з 01.06.2011 року по 01.06.2013 року в сумі
178827,09 грн., чим завдано матеріальної
шкоди (збитків) державному бюджету на
зазначену суму.

Враховуючи викладене, за даними
бухгалтерського обліку відображено
кредиторську заборгованість перед
державним бюджетом на суму отриманої
орендної плати від ППФ "Алком" з
порушенням вимог чинного
законодавства та забезпечено
перерахування до державного бюджету
коштів в сумі 178827,09 грн.

Надаючи оцінку висновкам суду першої
інстанції, щодо позовних вимог в
частині скасування п.2 вимоги
відповідача №17-03-17/6148 від 23.08.2013 року,
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

16.05.2001 року між Державним підприємством
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації" та
Приватним підприємством - фірмою
"Алком" укладено Договір оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності №4. Відповідно до предмету
вказаного договору, Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно -
актовий зал та хол на І поверсі, площею
617 кв.м..

12.11.2001 року між Державним підприємством
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації" та
Приватним підприємством - фірмою
"Алком" укладено Зміни до Договору
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до
державної власності №4. Відповідно до
вказаних змін, предмет договору було
викладено у наступній редакції:
"Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене майно -
актовий зал та хол на І поверсі, площею
672,2 кв.м.." (а.с.86-91).

31 травня 2006 року між Державним
підприємством "Рівненський державний
центр науки, інновацій та
інформатизації" та Приватним
підприємством - фірмою "Алком" укладено
Договір про відшкодування витрат
Балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг орендарю.
Пунктом 1.2 Договору передбачено, що
оплата за комунальні послуги, послуги і
витрати проводиться із розрахунку
фактично наданих послуг і загальної
площі 723 кв.м.. (а.с.79-85).

Актом перевірки передбачено, що
відповідно до акту обстеження від
25.07.2013 року частина І поверху ЦНІІ
площею 723 кв.м. передано у користування
для Приватного підприємства - фірма
"Алком".

Разом з тим, Державним підприємством
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації" та
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Рівненській області не укладено з
Приватним підприємством - фірма "Алком"
договір оренди нерухомого майна -
частини приміщення лабораторного
корпусу будівлі ЦНІІ площею 50,8 кв.м.,
яка фактично використовувалася
протягом ревізійного періоду
Приватним підприємством - фірма "Алком",
чим порушено вимоги статті 3 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" в частині, що
відносини щодо оренди державного майна
регулюються договором оренди.

Приписами ст.759 ЦК України за договором
найму (оренди), встановлено, що
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини другої ст.762 ЦК
України та частини третьої ст.285 ГК
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України "Про оренду державного
та комунального майна".

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", відносини щодо оренди
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності,
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", договір оренди вважається
укладеним з моменту досягнення
домовленості з усіх істотних умов і
підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що орендна
плата за оренду нерухомого майна, що
перебуває у державній чи комунальній
власності, сплачується виключно на
підставі договору оренди, який
укладається за ініціативою фізичних та
юридичних осіб, які можуть бути
орендарями відповідно до ст.6 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", та є укладеним з
моменту досягнення домовленості з усіх
істотних умов і підписання сторонами
тексту договору.

Оскільки договору оренди нерухомого
майна, що перебуває у державній
власності розміром 50,8 кв.м., між
Державним підприємством "Рівненський
державний центр науки, інновацій та
інформатизації" та Приватним
підприємством - фірмою "Алком" не існує,
то вимога відповідача в частині
зобов'язання відобразити за даними
бухгалтерського обліку дебіторську
заборгованість за Приватним
підприємством - фірмою "Алком" по
орендній платі за 50,8 кв.м., та
забезпечити відшкодування Приватним
підприємством - фірмою "Алком" для
позивача недоотриманої орендної плати
на суму 21356,94 грн., та перерахування
необхідної частки орендної плати до
державного бюджету на суму 20201,82 грн., у
тому числі шляхом проведення
претензійно позовної роботи - є
протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що відповідачем, у акті
перевірки, визначено частину
нерухомого майна, яке використовується
Приватним підприємством - фірмою
"Алком" та на яке не укладено договір
оренди (50,8 кв.м.), шляхом віднімання від
площі 723 кв.м., за яку Приватне
підприємство - фірма "Алком"
відшкодовує згідно договору витрати
балансоутримувача на утримання
орендованого майна та надання
комунальних послуг, площі 672,2 кв.м., за
яку згідно договору оренди нерухомого
майна проводиться нарахування і сплата
орендної плати.

Таким чином, позовні вимоги в частині
визнання протиправною та скасування п.2
вимоги Державної фінансової інспекції
в Рівненській області №17-03-17/6148 від
23.08.2013 року є правомірними та
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправною та скасування п.3 вимоги
відповідача №17-03-17/6148 від 23.08.2013 року,
судом першої інстанції встановлено
наступне.

16.05.2001 року між Державним підприємством
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації" та
Приватним підприємством - фірмою
"Алком" укладено Договір оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності №4. Відповідно до предмету
вказаного договору, Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування окреме
індивідуально визначене майно -актовий
зал та хол на І поверсі, площею 617 кв.м..

12.11.2001 року між Державним підприємством
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації" та
Приватним підприємством - фірмою
"Алком" укладено Зміни до Договору
оренди індивідуально визначеного
нерухомого майна, що належить до
державної власності №4. Відповідно до
вказаних змін предмет договору було
викладено у наступній редакції:
"Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене майно -
актовий зал та хол на І поверсі, площею
672,2 кв.м.."

Відповідно до п.3.3 Договору, орендна
плата перераховується орендарем до
державного бюджету та Державного
підприємства "Рівненський державний
центр науки, інновацій та
інформатизації" у співвідношенні 30% до
70% щомісячно не пізніше 10 числа місяця,
наступного за звітним місяцем.

Приватним підприємством - фірмою
"Алком" згідно договору оренди №4 від
16.05.2001 року та з врахуванням п.3.3,
своєчасно і повністю сплачено орендну
плату.

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.5 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", орендодавцями є
підприємства, установи та організації -
щодо нерухомого майна, загальна площа
якого не перевищує 200 кв.м. на одне
підприємство, установу, організацію, та
іншого окремого індивідуально
визначеного майна.

Вказана норма закону викладена
відповідно до змін внесених Законом
України "Про внесення змін до Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" від 29.06.2004 року
№1905-ІV (набрав законної сили 27.07.2004 року)
та у редакції Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо орендних відносин"
від 21.04.2011 року №3269-ІV (набрав законної
сили 24.05.2011 року).

Таким чином, орендодавцем нерухомого
майна, загальна площа якого перевищує
200 кв.м. на одне підприємство, установу,
організацію з 27.07.2004 року, є Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Рівненській області.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", методика розрахунку орендної
плати та пропорції її розподілу між
відповідним бюджетом, орендодавцем і
балансоутримувачем визначаються для
об'єктів, що перебувають у державній
власності, Кабінетом Міністрів
України.

Абзацом 3 п.17 Методики №786 передбачено,
що у разі коли орендодавцем майна є
Фонд державного майна, його
регіональне відділення чи
представництво, орендна плата
спрямовується за нерухоме майно
державних підприємств, організацій -
70%орендної плати до державного бюджету,
30% державному підприємству,
організації, на балансі яких перебуває
це майно.

Встановлено, що на момент проведення
відповідачем перевірки, вказаний вище
договір оренди із змінами,
орендодавцем по якому виступає
позивач, був чинним та в установленому
законом порядку не розірваний та не
припинений.

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", умови договору оренди є чинними
на весь строк дії договору і у випадках,
коли після його укладення (приведення у
відповідність з цим законом)
законодавством встановлено правила,
які погіршують становище орендаря.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін або
припинено в разі закінчення строку
його дії. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

На думку суду першої інстанції, договір
оренди, який був укладений з
дотриманням вимог законодавства до
01.01.2004 року, не розірваний та не
визнаний у встановленому законом
порядку недійсним, діє протягом
терміну та на умовах, визначених у
договорі оренди.

Враховуючи вищевикладене, вимоги
позивача в частині визнання
протиправною та скасування пункту 3
вимоги Державної фінансової інспекції
в Рівненській області № 17-03-17/6148 від
23.08.2013 року, щодо перерахування до
державного бюджету належної частки
орендної плати в сумі 178827,09 грн., є
обґрунтованими та документально
підтвердженими, а тому підлягають до
задоволення.

Щодо формування п.п.2 та 3 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області №17-03-17/6148 від 23.08.2013
року, судом першої інстанції
встановлено наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні" №2939-XII,
основними функціями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю та
контроль за:

- виконанням функцій з управління
об'єктами державної власності;

- цільовим використанням коштів
державного і місцевих бюджетів;

- цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;

- складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету;

- станом внутрішнього контролю та
внутрішнього аудиту у розпорядників
бюджетних коштів;

- усуненням виявлених недоліків і
порушень;

- розроблення пропозицій щодо усунення
виявлених недоліків і порушень та
запобігання їм у подальшому;

- вживання в установленому порядку
заходів до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб;

- здійснення інших повноважень,
визначених законами України та
покладених на нього Президентом
України.

Орган державного фінансового контролю
розглядає листи, заяви і скарги
громадян про факти порушення
законодавства з фінансових питань.
Звернення, в яких повідомляється про
крадіжки, розтрати, недостачі, інші
правопорушення, негайно пересилаються
правоохоронним органам для прийняття
рішення згідно з законодавством.

Приписами ст.10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні", органу
державного фінансового контролю
надано право:

- перевіряти у підконтрольних
установах грошові та бухгалтерські
документи, звіти, кошториси й інші
документи, що підтверджують
надходження і витрачання коштів та
матеріальних цінностей;

- проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (грошових сум,
цінних паперів, сировини, матеріалів,
готової продукції, устаткування тощо);

- пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів;

- вилучати в судовому порядку до
бюджету виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі;

- ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства;

- у судовому порядку стягувати у дохід
держави кошти, одержані
підконтрольними установами за
незаконними угодами, без встановлених
законом підстав та з порушенням
чинного законодавства;

- звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Враховуючи вищевикладене, із змісту
вказаних вище положень законодавства
вбачається, що відповідач здійснює
фінансовий контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності.

Відповідний контроль здійснюється
шляхом проведення ревізії. У випадку
встановлення порушень законодавства,
відповідач має право пред'являти
письмову вимогу щодо усунення
виявлених ревізією порушень
законодавства. Між тим, зміст вимоги
відповідача повинен узгоджуватися з
приписами чинного законодавства, що
означає те, що вимога повинна містити
вичерпну вказівку підконтрольному
суб'єкту щодо вчинення дій, які
відповідно до норм законодавства
будуть направлені на усунення
порушених вимог закону.

Ці положення кореспондуються з
приписами п.п.45,46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006
року №550, якими передбачено, що в міру
виявлення ревізією порушень
законодавства посадові особи служби,
не чекаючи закінчення ревізії, мають
право усно рекомендувати керівникам
об'єкта контролю невідкладно вжити
заходів для їх усунення та запобігання
у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, органом служби у
строк не пізніше ніж 10 робочих днів
після реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" та пп.15 п.6 Положення №499/2011,
п.п.45,56 Порядку №550 встановлено, що
вимога керівникам підконтрольних
установ щодо усунення виявлених
порушень законодавства може
стосуватися припинення дійсного
триваючого порушення і має на меті його
припинення та запобігання у
подальшому.

В даному випадку зміст спірних пунктів
вимоги вказує на те, що в них відповідач
зобов'язує позивача відобразити
дебіторську та кредиторську
заборгованість по орендній платі та
забезпечити відшкодування та
перерахування орендної плати, в тому
числі і шляхом проведення
претензійно-позовної роботи. Проте
укладений договір ніким не оспорено,
своєчасність та повнота сплати
орендної плати згідно договору ніким
не заперечується.

Враховуючи вищевикладене, вимога в
частині п.п.2,3 органу державного
фінансового контролю про усунення
виявлених ревізією недоліків
(порушень) відносно подій (фактів), що
відбулися, вчинена відповідачем не у
спосіб, передбачений Законом України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", а також не відповідає меті
наданого Законом повноваження.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправними дій щодо формування
висновків акту перевірки, судом першої
інстанції встановлено наступне.

Положеннями п.1 ч.2 ст.17 КАС України,
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності. Названа
норма визначає рішення, як
нормативно-правовий акт чи правовий
акт індивідуальної дії.

Акт перевірки не є правовим актом
індивідуальної дії, не являється
рішенням суб'єкта владних повноважень,
що спричиняє виникнення будь-яких прав
і обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім того, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, у ході
судового розгляду позивач частково
довів суду першої інстанції
обґрунтованість позовних вимог, а
відповідач частково підтвердив
правомірність своїх дій.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"26" березня 2014 року винесено з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і суд дав правильну оцінку обставинам
справи, то колегія суддів апеляційної
інстанції не знаходить підстав, які
могли б призвести до зміни чи
скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "26" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "04" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: рек з пов
про вруч

1- в справу:

2 - позивачу: Державне підприємство
"Рівненський державний центр науки,
інновацій та інформатизації"
вул.Замкова,22 А, м.Рівне, 33028

3- відповідачу: Державна фінансова
інспекція в Рівненській області
вул.Міцкевича,14, м.Рівне, 33028

4- третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Регіональне
відділення Фонду державного майна
України в Рівненській області - вул.16
Липня,77, м.Рівне, 33000,

5- третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Приватне
підприємство - фірма "Алком" -
вул.Замкова,26 А, м.Рівне, 33000,