Справа № 809/1480/14
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" червня 2014 р.
Справа № 809/1480/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Кічури Г.В.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Державної податкової
інспекції у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі
1035,30 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2014 року Державна податкова
інспекція у м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі -
відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 1035,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідача, в порушення підпункту 16.1.4.
пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу
України наявна заборгованість, яка
виникла у зв'язку з несплатою податку з
доходів фізичних осіб в сумі 533,78 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій зі збору
на розвиток виноградництва,
садівництва і хмелярства в сумі 501,52
грн. Станом на день звернення з позовом,
борг відповідачем не сплачено,
внаслідок чого, позивач просить суд
винести рішення, яким стягнути з
відповідача податковий борг в розмірі
1035,30 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві. Просила позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленням про вручення
поштового відправлення. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи не подав, причини неявки суду не
повідомив. Наданим правом на подання
заперечення проти позову не
скористався.

З урахуванням наведеного, суд
приходить висновку, що відповідач
повідомлений належним чином про дату,
час та місце розгляду справи. Наданим
правом на подання заперечення проти
позову не скористався. Заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи суду не подав.

Частиною 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши і оцінивши докази, суд
дійшов висновку про те, що позов
підлягає до задоволення з наступних
мотивів.

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Підпунктом 9.1.2. пункту 9.1. статті 9
Кодексу податок на доходи фізичних
осіб віднесено до загальнодержавних
податків і зборів.

Як встановлено судом, 11.10.2010 року
відповідач зареєстрований виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської
ради як фізична особа-підприємець. (а.с.
21).

Відповідач у відповідності до
підпункту 162.1.3. пункту 162.1. статті 162
Кодексу являється платником податку на
доходи фізичних осіб.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162 статті
162 Кодексу, платниками податку на
доходи фізичних осіб є фізична
особа-резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи.

З матеріалів справи вбачається, що
09.02.2012 року відповідачем на виконання
вимог пункту 177.5 статті 177 Податкового
кодексу України подано до ДПІ у м.
Івано-Франківську податкову
декларацію про майновий стан і доходи
за 2011 рік, якою платником податків
самостійно узгоджено податкові
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб за вказаний період. (а.с.
17-18).

При цьому судом з'ясовано, що фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 самостійно
визначено розмір квартальних
авансових платежів з податку на доходи
фізичних осіб, що підлягають сплаті до
бюджету у наступному за звітним році,
що становить 200 грн. (а.с.19).

Пунктом 56.11 статті 56 Кодексу
встановлено, що не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Таким чином, суд приходить висновку, що
податкові зобов'язання відповідача,
визначені ним у податковій декларації
з податку на доходи фізичних осіб 2011
рік, є узгодженими.

Згідно положень підпункту 16.1.4 пункту
16.1 статті 16 Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
України з питань митної справи.

У відповідності до вимог абзацу 1
пункту 57.1 статті 57 Кодексу встановлено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 177.5.1 пункту 177.5 статті
177 цього Кодексу, авансові платежі з
податку на доходи фізичних осіб
розраховуються підприємцем
самостійно, але не менш як 100 відсотків
річної суми податку з оподаткованого
доходу за минулий рік (у співставних
умовах), та сплачуються до бюджету по 25
відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15
травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

Проте, всупереч вимогам Закону,
відповідачем самостійно задекларовану
ним суму сплачено не було.

Збір на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства, який є
предметом стягнення за даним
адміністративним позовом, відповідно
до підпункту 9.1.15., пункту 9.1 статті 9
Податкового кодексу України належить
до загальнодержавних податків і зборів
(обов'язкові платежі).

Пунктом 4 підрозділу 10 розділу ХХ
Перехідні положення Податкового
кодексу України встановлено, що до 1
січня 2015 року справляється збір на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства відповідно до Закону
України "Про збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства".

Закон України "Про збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства" (надалі - Закон) визначає
порядок справляння та використання
збору на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства.

Згідно положень статті 1 Закону,
платниками збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності та підпорядкування, які
реалізують в оптово-роздрібній
торговельній мережі та мережі
громадського харчування алкогольні
напої та пиво.

Відповідно до статті 3 Закону, ставка
збору становить півтора відсотка від
об'єкта оподаткування, визначеного
статтею 2 цього Закону.

У відповідності до статті 4 Закону, збір
на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства платники, які
визначені у статті 1 цього Закону,
сплачують на спеціальний рахунок
Державного казначейства України
щомісяця у строки, визначені законом
для місячного звітного періоду.

Пунктом 49.2 статті 49 Кодексу
встановлено, що платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120
Кодексу, неподання або несвоєчасне
подання платником податків або іншими
особами, зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків) тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 170
гривень, за кожне таке неподання або
несвоєчасне подання.

Як встановлено в судовому засіданні,
головним державним податковим
ревізором-інспектором відділу
оподаткування само зайнятих осіб
Понеділок Г.П. проведено камеральну
перевірку податкової звітності по
збору на розвиток виноградництва,
садівництва і хмелярства за
березень-травень 2012 року ФОП ОСОБА_2.

За результатами проведеної перевірки,
відповідачем складено акт за №
5008/17-411/НОМЕР_1 від 04.07.2012 року, згідно
висновків якого, констатовано
порушення відповідачем неподання
(несвоєчасне подання) податкової
звітності по збору на розвиток
виноградництва, садівництва і
хмелярства. (а.с. 13-16).

За наслідками проведеної перевірки, що
викладені у висновках вищевказаного
акту, позивачем винесено податкові
повідомлення-рішення за № від
04.07.2012 року, яким до відповідача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції в сумі 510 грн. (а.с. 12).

Вказане податкове
повідомлення-рішення відповідачем
отримано 04.07.2012 року, що
підтверджується підписом на корінці
податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача була наявна переплата зі
збору на розвиток виноградництва,
садівництва і хмелярства в сумі 8,48 грн.,
внаслідок чого заборгованість перед
бюджетом становить 501,52 грн., що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника податків
відповідача. (а.с. 6).

Оскільки, відповідачем у відповідності
до вимог статті 56 Кодексу, не була
порушена процедура апеляційного
(адміністративного) узгодження
податкових зобов'язань визначених
податковим повідомленням-рішенням суд
приходить до висновку, що визначені
суми податкових зобов'язань зі збору на
розвиток виноградництва, садівництва і
хмелярства в розмірі 501,52 грн. є
узгодженими.

Приписами пункту 57.3 статті 57 Кодексу
визначено, що у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем вжиті заходи щодо вручення
відповідачу податкової вимоги форми "Ф"
за № 135 від 19.01.2012 року на суму 354,88 грн.
(а.с. 20).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14
Кодексу визначено, що податкове
зобов'язання - це сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту
14.1. статті 14 Кодексу, податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, податковий борг
відповідача підтверджується
декларацією про майновий стан і доходи
за 2011 рік, податковим
повідомленням-рішенням, зворотнім
боком облікової картки платника
податків відповідача та іншими
доказами, що містяться в матеріалах
справи.

Доказів, які б свідчили про сплату
податкового боргу відповідач суду не
надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Кодексу, органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Відповідно до вимог статті 87 Кодексу,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-які власні
кошти та майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Враховуючи те, що станом на момент
розгляду справи, податковий борг
відповідачем не погашено, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими, а
позов таким, що підлягає до
задоволення, шляхом стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 1035,30
гривень з розрахункових рахунків в
банківських установах, обслуговуючих
фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 та за
рахунок готівки.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових
рахунків в банківських установах,
обслуговуючих фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 (ідент. номер
НОМЕР_1) та за рахунок готівки в дохід
бюджету податковий борг в сумі 1035,30
грн. (одну тисячу тридцять п'ять гривень
30 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Черепій
П.М.

Постанова складена в повному
обсязі 10.06.2014 року.