Справа № 2а-443/09
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 р. Справа № 91253/09

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді

Довгополова О.М.

Суддів
Пліша М.А. ,
Стародуба О.П.

при секретарі судового засідання
Міхно І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області та ОСОБА_1
на постанову Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 11
листопада 2009 року у справі за позовом
та ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок і
виплату недоотриманої державної та
додаткової пенсій як інваліду ІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року позивач звернулася до
суду з позовом, у якому, з урахування
уточнених позовних вимог, просила
визнати дії неправомірними та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату недоотриманої
державної і додаткової пенсій як
інваліду ІІ групи, захворювання якого
пов'язане з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС, з 01.01.2008 року з
подальшою виплатою призначеної пенсії
згідно з ст.ст. 50, 54, 67, ч. 3 ст. 3, 71 Закону
України Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Вимоги
обгрунтовані тим, що відповідач не
виплачує їй у повному обсязі пенсії
згідно із статтями 49, 50, 54 зазначеного
Закону.

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від 11
листопада 2009 року позов задоволено
частково: визнано неправомірною
відмову відповідача у перерахунку
позивачеві пенсії по інвалідності у
відповідності до вимог ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачеві недоотриманої державної та
додаткової пенсії у період з 22.05.2008 по
11.11.2009 року як інваліду ІІ групи,
захворювання якого пов'язане з
наслідками аварії на Чорнобильській
АЕС відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком згідно з ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». В решті позову
відмовлено.

Постанову оскаржили сторони.

Позивач в апеляційній скарзі просить
скасувати постанову, вилучивши із
другого пункту її резолютивної частини
обмеження «11 листопада».

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову. Вважає
правомірними нарахування та виплату
пенсій відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 16.07.2008
року № 654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян».

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку про зміну
постанови суду, враховуючи наступне.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від
26.04.1997 року позивач віднесений до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та у зв'язку з чим перебуває на обліку у
відповідача.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІІ (далі - Закон № 796-ХІІІ)
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до статей 54, 50 Закону №
796-ХІІІ розмір пенсії для позивача не
може бути нижчим 8 мінімальних пенсій
за віком, а розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пп. 12 п. 28 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року, який набрав чинності 01.01.2008 року,
текст статті 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», було
викладено у новій редакції, відповідно
до якої особам, віднесеним до категорії
1, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема, інвалідам II групи, в розмірі 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Крім того, пп.15 п.28 розділу ІІ «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» від 28.12.2007 року, який
набрав чинності 01.01.2008 року, було
викладено у новій редакції текст
статті 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до якої в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими, зокрема, для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках по ІІ
групі інвалідності - 150 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Судом першої інстанції правильно
враховано, що згідно з Рішенням
Конституційного Суду України № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним) положення
пункту 28 розділу II «Внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України».

Частиною 2 статті 152 Конституції
України встановлено, що закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

За таких обставин вищезазначені
положення пп. 12, 15 п. 28 розділу ІІ
«Внесення змін до деяких законодавчих
актів України» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року втратили чинність з 22.05.2008 року, у
зв'язку з чим із зазначеної дати
відновлено дію статей 50 та 54 Закону №
796-ХІІІ.

Колегія суддів погоджується із судом
першої інстанції у необхідності
застосування до спірних відносин у
період з 22.05.2008 року положень Закону №
796-ХІІІ, що має вищу юридичну силу, ніж
акти Кабінету Міністрів України,
зокрема його постанова від 16.07.2008 року
№ 654 «Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян», яка не
відповідає нормам цього Закону.

Враховуючи, що з 22.05.2008 року позивач
отримувала зазначені пенсії у менших
розмірах, ніж передбачені Законом №
796-ХІІІ, колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції у визнанні дій
відповідача неправомірними та
зобов'язанні його здійснити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії з 22.05.2008 року
відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону
№ 796-ХІІІ.

Однак, судом першої інстанції не
враховано, що дія ст.ст. 50, 54 Закону №
796-ХІІІ не обмежена в часі, а тому
визначення періоду, протягом якого
відповідач зобов'язаний виконувати
покладені на нього цим Законом
обов'язки, є необґрунтованим, у зв'язку
з чим постанова суду підлягає зміні.

Вирішуючи питання про базову величину,
з якої повинні обчислюватися розміри
пенсій, передбачені статтями 51 та 54
Закону № 796-ХІІІ, судом першої
інстанції правильно враховано
відсутність у законодавстві правил
визначення розміру мінімальної пенсії
за віком, крім передбачених ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а тому врахування
положень останнього при ухваленні
рішення є обґрунтованим.

Відмова у задоволенні позовних вимог
про зобов'язання відповідача в
подальшому виплачувати призначену
пенсію є правильною, оскільки
зазначена вимога не стосується спірних
відносин, а носить перспективний, на
думку позивача - ймовірний
протиправний характер поведінки
відповідача у відносинах із позивачем,
у яких право останнього не є порушеним,
а тому таке право відповідно до частини
1 статті 2 КАС України судовому захисту
не підлягає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції правильно по
суті вирішено справу, але із помилковим
застосуванням норм матеріального
права, у зв'язку з чим постанова
підлягає зміні.

Отже, скарга позивача задовольняється,
а скарга відповідача залишається без
задоволення.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями
195, 196, 198, 201 п. 1, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити, постанову
Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 11
листопада 2009 року у справі № 2-а-443/09 -
змінити, виклавши абзац 3 її
резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
державної та додаткової пенсій
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в редакції
закону, яка діяла до 01.01.2008 року,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
22.05.2008 року».

В решті частини постанову залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом місяця шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Довгополов
О.М.

Судді
Пліш М.А. ,
Стародуб О.П.

Повний текст рішення виготовлено 26.03.2010
року.