Справа № 826/14408/13-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Пісоцька
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового
засідання: Горячевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16.10.13р. у справі №826/14408/13-а за
позовом ОСОБА_3 до Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дій відповідача
протиправними та зобов'язання
виготовити у передбачений законом
строк новий технічний паспорт без
будь-яких відміток та добавити у нього
міжкімнатні двері в кімнаті 2 та
кімнаті 3, балкон та балконні двері і
зазначити, що квартира залишається 3-х
кімнатною.

Суд першої інстанції, вийшовши за межі
позовних вимог згідно з постановою від
16.10.13р. задовольнив адміністративний
позов частково: визнав протиправними
дії відповідача під час розгляду
замовлення ОСОБА_3 №221985 від 21.12.12р.,
виготовлення технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, інвентаризаційна
справа №110753, станом на 25 грудня 2012 року,
і внесення до останнього: до
інвентаризаційного плану квартири -
примітки: «Квартира самочинно
реконструйована», до технічної
характеристики квартири - запису:
«…складається з 2 кімнат…»; визнав
протиправними дії відповідача під час
складання технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, інвентаризаційна
справа №110753, станом на 25 грудня 2012 року
в частині незазначення в
інвентаризаційному плані квартири
міжкімнатних дверей та зобов'язав
відповідача за замовленням ОСОБА_3
№221985 від 21.12.12р. виготовити технічний
паспорт на квартиру АДРЕСА_1, у порядку
та строки, визначені законодавством, та
з урахуванням висновків суду,
викладених у постанові Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 жовтня 2013 року у справі №826/14408/13-а.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить суд скасувати постанову з
мотивів порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що
судом першої інстанції не враховано, що
технічна інветиризція квартири була
проведена відповідно до вимог
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої
наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України від 24 травня 2001 року N
127, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773 (у
редакції, чинній на час проведення
технічної інвентразації).

Апелянт просить суд врахувати, що
внаслідок самочинного реконструювання
квартири АДРЕСА_1 відбулось зменшення
житлової площі шляхом об'єднання кухні
з житловою кімнатою, в результаті чого
квартира стала двокімнатною; розширено
санвузол за рахунок приєднання площі
колишнього коридору; добудовано
балкон, влаштовано нішу та змінено
техніко-економічні показники квартири,
а відтак вважає, що судом протиправно
зобовґязано відповідача вчинити дії
щодо відображення у технічному
паспорті даних, що не відповідають
фактичним даним приміщення,
техніко-економічним показникам і
суперечать, як вимогам вказаної
Інструкції, так і вимогам ДБН В.2.2.-15-2005
та ДБН В.3.2.-2.2009.

У судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги.

Позивач у судове засідання
апеляційного суду не зґявився та
повторно подав клопотання про
відкладення розгляду справи,
мотивоване неможливістю прибуття у
судове засідання через відсутність в
Україні та поїздкою закордон.

Колегією суддів відхилено клопотання
про відкладення розгляду справи,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4. ст.196 КАС України,
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи. Якщо суд апеляційної
інстанції визнав обов'язковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі, а вони не прибули, суд
апеляційної інстанції може відкласти
апеляційний розгляд справи.

Суд не визнавав обовґязковою участь у
судовому засіданні осіб, які беруть
участь у справі; апеляційний розгляд
справи уже відкладався 24.04.2014р. за
клопотанням позивача з таких же
мотивів - неможливості прибуття у
судове засідання через поїзду
закордон. Окрім того, матеріали справи
містять письмові заперечення позивача
на апеляційну скаргу, що дозволяє
колгії суддів зґясувати позицію
позивача на предмет вимог та доводів
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, розглянувши
матеріали справи та апеляційну скаргу
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу квартири від 24
листопада 2009 року є власниками, в
рівних частках кожний, квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1.4 зазначеного
договору квартира АДРЕСА_1, що
відчужується продавцем, складається з
трьох жилих кімнат, загальною площею
68,70кв.м, житлова площа 46,70кв.м.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про здійснення переобміру
квартири та виготовлення технічного
паспорта.

Відповідачем на замовлення позивача
виготовлено технічний паспорт на
квартиру АДРЕСА_2, інвентаризаційна
справа №110753 (станом на 25 грудня 2012
року).

Відповідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, інвентаризаційна
справа №110753, станом на 25 грудня 2012 року,
виготовленого відповідачем, квартира
посімейного, спільного заселення
розташована на 2 поверсі 3-поверхового
будинку та складається з 2 кімнат,
житловою площею 25,2кв.м (1-а кімната -
8,9кв.м, 2-а кімната - 16,3кв.м),
кухні-вітальні - 23,4кв.м, вбиральні
(поєднаної) - 1,8кв.м., санвузла - 5,1кв.м,
коридору - 6,0кв.м, гардеробної - 1,7кв.м.
Квартира обладнана балконом/терасою/1,1;
0,8кв.м. Загальна площа квартири 65,1кв.м.
На плані відображено два балкони. Також
у технічному паспорті на квартиру
АДРЕСА_1, інвентаризаційна справа №110753,
внесено примітку: «Квартира самочинно
реконструйована».

Згідно з технічним паспортом на цю ж
квартиру, інвентаризаційна справа
№110753/1331/44, станом на 28 жовтня 2009 року,
квартира посімейного, спільного
заселення розташована на 2 поверсі
3-поверхового будинку та складається з 3
кімнат, жилою площею 46,7кв.м (у тому
числі: 1-а кімната - 11,2кв.м, 2-а кімната -
17,1кв.м, 3-я кімната - 18,4кв.м), кухні площею
6,7кв.м, ванної кімнати 2,9кв.м, вбиральні -
1,6кв.м, коридору 5,4; 1,8; 2,0кв.м. Квартира
обладнана балконом 1,6кв.м. Загальна
площа квартири 68,7кв.м. При цьому на
плані відображено один балкон.

Відповідно до технічного паспорту на
вказану квартиру, станом на 1993 рік,
квартира АДРЕСА_1, квартира
посімейного, спільного заселення
розташована на 2 поверсі 4-поверхового
будинку та складається з трьох кімнат,
жилою площею 46,7кв.м (у тому числі: 1-а
кімната - 11,2кв.м, 2-а кімната - 17,1кв.м, 3-я
кімната - 18,4кв.м), кухні - 6,7кв.м, ванної
кімнати - 2,9кв.м, вбиральні - 1,6кв.м,
коридору - 9,2кв.м. Квартира обладнана
балконом /терасою/ 5,2х0,3=1,56кв.м. Загальна
площа квартири 68,66кв.м. При цьому на
плані відображено два балкони.

При цьому, представник відповідача в
судовому засдінанні апеляційного суду
зазначив, що технічний паспорт на
вказану квартиру станом на 1993 рік був
виготовлений ЖЕО, а не бюро технічної
інвентаризації, як того вимагало чинне
на той час законодавство, а відтак
такий технічний паспорт не може бути
беззастережним доказом у спірному
випадку.

Позивач звернувся до відповідача із
запитом від 21.03.13р. №01/21-03-12, у якому
просив надати: роз'яснення відмінності
реконструкції квартири від
перепланування чи переобладнання
квартири; обґрунтовану відповідь, в
чому саме полягає реконструкція його
квартири, згідно з даними технічного
паспорту №110753 від 25 грудня 2012 року на
квартиру у порівнянні з даними
технічного паспорту "…№110753/1331/99…" від
28 жовтня 2009 року на цю ж саму квартиру;
обґрунтовану відповідь чи підпадають
зміни у плані квартири під поняття
реконструкція чи перепланування
згідно з чинним законодавством станом
на 22 березня 2013 року.

На вказане звернення ОСОБА_3,
відповідач у листі від 02.04.13р. №7898(И-2013)
повідомив про те, що 25 грудня 2012 року
під час проведення інвентаризації
квартири АДРЕСА_1 виявлено, що квартира
самочинно реконструйована, а саме:
добудований балкон з влаштуванням
дверного отвору замість віконного,
ніша в капітальній стіні.

ОСОБА_3, вважаючи, що відповідачем
надано неповну відповідь на порушені
ним питання у запиті від 21.03.13р. №01/21-03-12,
звернувся до начальника Бюро із
скаргою від 08 квітня 2013 року №02/08-04-13
щодо надання йому роз'яснень та
відповідей, зазначених у вказаному
запиті.

Листом від 17.04.13р. №9155 (И-2013) відповідач
повідомив заявника, що до його
компетенції не входить трактування
чинного законодавства та
запропоновано стосовно тлумачення
понять перепланування, переобладнання
та реконструкція звернутися до
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлового господарства
України. Повідомлено, що реконструкція
квартири полягає в добудові балкону,
влаштуванні ніши та зміні
техніко-економічних показників
квартири, а висновок зроблений на
підставі наявних матеріалів в
інвентаризаційній справі. Також,
запропоновано забезпечити доступ для
контрольної перевірки для здійснення
відповідних висновків та направлення
запиту до експлуатуючої організації
для з'ясування всіх обставин стосовно
планування квартири.

Водночас, на запити позивача
Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Печерського району м. Києва «Печерська
брама» (далі - КП УЖГ «Печерська брама»)
листами від 17.04.13р. №Г-387 та від 29.05.13р.
№Г-387 повідомлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 переданий до комунальної
власності Печерського району з
колишнього Московського району у 2001
році та на балансове утримання КП УЖГ
«Печерська брама» з 01 грудня 2007 року, і
з цього часу будь-які будівельні роботи
по влаштуванню балконів не
проводились. Разом з тим, у КП УЖГ
«Печерська брама» наявна
непідтверджена інформація, що в даному
будинку у 1969 році проводився
капітальний ремонт з відселенням
мешканців. Зазвичай під час проведення
таких капремонтів виконувалися роботи
по заміні перекриття, влаштуванню
балконів, переплануванню приміщень
квартир тощо. Будь-яка інформація або
документація про те, на підставі чого,
ким та які саме будівельні роботи
проводились при капітальному ремонті
будинку попереднім балансоутримувачем
до КП УЖГ «Печерська брама» не
передавались та в архівах підприємства
відсутні.

Крім того, Печерська районна в м. Києві
державна адміністрація листом від
24.04.13р. №105/05-Г-485 повідомила позивача
про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 у 2001
році переданий до комунальної
власності Печерського району під час
перерозподілу районів міста з
колишнього Московського району. У
вказаному листі фактично підтверджено
відомості, надані КП УЖГ «Печерська
брама» стосовно наявності
непідтвердженої інформації про
капітальний ремонт будинку у 1969 році.
Крім того, зазначено, що станом на 22
квітня 2013 року квартири АДРЕСА_1
обладнані кожна двома балконами, які
виходять на головний та дворовий
фасади. Водночас, до листа додано копію
поверхового плану ІІ-го поверху
вказаного будинку.

Так, з копії технічного паспорту
житлового будинку АДРЕСА_1, належній
позивачу. Про зазначене свідчить також
фотографія будинку, наявна у даному
технічному паспорті.

Разом з тим, Бюро у листі від 14.06.13р.
№13413(И-2013) зазначило про те, що в
паперових планах інвентаризаційної
справи по АДРЕСА_1 не зазначений. Фото
1969 року в технічному паспорті та
архівній справі відсутнє. Бюро
здійснило контрольну перевірку
квартири і встановило, що станом на 14
червня 2013 року вищезазначена квартира
обладнана двома балконами.

В подальшому позивач звернувся до
начальника Бюро зі скаргою від 11.07.13р.
№01/11-06-13, за результатами розгляду якої
ОСОБА_3 надано відповідь від 25.07.13р. №16411
(И-2013), у якій зазначено про те, що
квартира АДРЕСА_1 самочинно
реконструйована, оскільки відбулось
зменшення житлової площі шляхом
об'єднання кухні з житловою кімнатою, в
результаті чого квартира стала
двокімнатною, розширено санвузол за
рахунок приєднання площі колишнього
коридору. Крім того, позивачем не
надано документів, з яких би вбачалось,
коли саме в квартирі обладнано другий
балкон. Документація на проведення
будівельних робіт по влаштуванню
балкону та проведення капітального
ремонту будинку в цілому Бюро не
передавалась та відсутня в архівах.

Додатково зазначено, що постановою
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 14.12.12р. у справі №2а-14930/12/2670
суттєво скориговано перелік об'єктів,
які не віднесені до самочинного
будівництва, зазначений в Інструкції, а
тому Наказом Міністерства будівництва,
архітектури та житлово-комунального
господарства №2 від 08.01.13р. абзаци, які
стосуються демонтажу перегородок між
приміщеннями кухні і житловою кімнатою
та збільшенням площі санвузла за
рахунок об'єднання ванної кімнати з
туалетом або коридором або іншим
підсобним приміщенням, виключені з
переліку дій, які є самовільним
будівництвом.

Повідомлено, що позивачу необхідно
надати до Бюро оригінал технічного
паспорту для внесення змін щодо
відображення дверей між житловими
кімнатами.

Також відповідач посилався на те, що
відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові
будинки. Реконструкція та капітальний
ремонт» та Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.01р.
№127, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 10 липня 2001 року за
№582/5773 (зі змінами та доповненнями), не
передбачено розмежовування
кухні-їдальні на кухню та житлову
кімнату.

БТІ запропоновано позивачу звернутись
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві з метою перевірки
відповідності діючим нормам
проведених ОСОБА_3 будівельних робіт.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з
запитом до Департаменту
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 09.08.13р. №01/09-08, яким
просив надати вичерпну інформацію
щодо: а) дати проведення капітального
ремонту, зокрема монтажу балконів у
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; б) підрядної організації, яка
робила вищевказаний капітальний
ремонт у будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, - та перелік робіт.

У відповідь Департаментом
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) на адресу позивача
направлено лист від 13.08.13р. №Г-3734, в
якому повідомлено про те, що згідно з
пунктом 11 «Типового положення про
архівний підрозділ органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, державного і
комунального підприємства, установи та
організації» (затвердженого Наказом
Державного комітету архівів України
від 06 серпня 2002 року №58) для Київської
та Севастопольської міських рад і
державних адміністрацій та
безпосередньо підпорядкованих їм
організацій установлено граничний
строк тимчасового зберігання
документів - 10 років, у зв'язку з чим
відсутня можливість задовольнити
прохання ОСОБА_3

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суд першої інстанції
вийшовши за межі позовних вимог, визнав
протиправними дії відповідача під час
складання технічного паспорту та дії
щодо внесення до інвентаризаційного
плану квартири - примітки: «Квартира
самочинно реконструйована», до
технічної характеристики квартири -
запису: «…складається з 2 кімнат…» в
частині незазначення в
інвентаризаційному плані квартири
міжкімнатних дверей та зобов'язав
відповідача виготовити позивачу
технічний паспорт на квартиру з
урахуванням висновків суду, викладених
у постанові Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 жовтня 2013 року у справі №826/14408/13-а.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

За змістом Кодексу адміністративного
судочинства, окрім законності та
обґрунтованості, рішення суду повинно
відповідати й іншим вимогам, до яких
належать вичерпність (повнота),
визначеність, точність, зрозумілість.

Визначеністю характеризуються всі
частини постанови. Особливо необхідна
вона для резолютивної частини,
оскільки саме ця частина постанови дає
відповідь на вимоги сторони та
визначає спосіб виконання рішення.

У постанові суду про зобовґязання
відповідача вчинити певну дію, суд
повинен чітко зазначити, яку саме дію
повинен вчинити відповідач, але при
цьому суд не може втручатися у
компетенцію відповідача.

В даному випадку, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції
зобов'язаши відповідача виключити з
технічного паспорту певні записи та
зобовґязавши виготовити позивачу
технічний паспорт на квартиру з
урахуванням висновків суду, викладених
у його постанові - фактично перевищив
свої повноваження, оскільки оцінка
технічного стану та визначення
технічних показників квартири, що
інвентеризується не входить до
компетенції суду.

Так, відповідно до п. 1.4. Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24 травня 2001 року N 127,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 р. за N 582/5773 (у
редакції, чинній на час проведення
технічної інвентразації; надалі -
Інструкція №127, технічну
інвентаризацію новозбудованих
(реконструйованих) та наявних об'єктів
виконують за рахунок замовників
комунальні підприємства - бюро
технічної інвентаризації.

Технічна інвентаризація включає в себе
комплекс робіт з обстеження та обміру
об'єкта нерухомого майна з визначенням
його фактичних розмірів з метою
визначення його технічного стану та
інвентаризаційної вартості. Технічна
інвентаризація передбачає як первинну
технічну інвентирацію обґєктів, так і
поточні інвентаризаційно-оцінювальні
роботи для встановлення змін за певний
період часу після первинної
інвентаризації.

Отже, визначення технічних показників
квартири, що інвентаризується входило
до компетенції бюро технічної
інвентаризації до 04.01.2013 (дата набрання
чинності змінами до Інструкції №127), з
04.01.2013 проводиться суб'єктами
господарювання, у складі яких працюють
один або більше виконавців робіт з
технічної інвентаризації, які пройшли
професійну атестацію у Мінрегіоні
України, а з 29.01.2013р. - суб'єктами
господарювання, у складі яких працює
один або більше відповідальних
виконавців окремих видів робіт
(послуг), пов'язаних із створенням
об'єктів архітектури, які пройшли
професійну атестацію у Мінрегіоні
України та отримали кваліфікаційний
сертифікат відповідно до статті 17
Закону України "Про архітектурну
діяльність" та постанови Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року N
554 "Деякі питання професійної атестації
відповідальних виконавців окремих
видів робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єктів архітектури" (далі -
виконавці).

Порушення норм права, що призвели до
неправильного вирішення справи або
питання є підставою для скасування
постанови суду та ухвалення нового
судового рішення (п.4 ст.202 КАС України).

По суті заявлених позовних вимог,
колегія суддів не вбачає в діях
відповідача з виготовлення технічного
паспорта протиправності та
невідповідності вимогам чинного
законодавства, а відтак не вбачає
правових підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного.

Так, згідно з додатком Б "Терміни та
визначення понять" ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові
будинки. Основні положення": житлове
приміщення - опалюване приміщення,
розташоване у наземному поверсі,
призначене для цілорічного проживання
і яке відповідає санітарно-гігієнічним
вимогам щодо мікроклімату і
повітряного середовища, природного
освітлення, допустимих рівнів
нормованих параметрів відносно шуму,
вібрації, ультразвуку та інфразвуку,
електричних та електромагнітних полів
та іонізованого випромінювання.

Відповідно до ДБН В2.2-2-2009 «Житлові
будинки. Реконструкція та капітальний
ремонт» (далі - ДБН- 2009) кухню віднесено
до підсобних приміщень та зазначено, що
підсобні приміщення квартири -
приміщення, призначені для гігієнічних
або господарсько-побутових потреб
мешканців (ванна, вбиральня, душова,
приміщення для прання, кухня, комора), а
також передпокій, внутрішньо
квартирний хол, коридор тощо.

Отже, кухня не є житловим приміщенням,
а відтак при визначенні фактичної
кількості кімнат (житлових приміщень) у
вказаній квартирі, відповідач дішов
вірного висновку щодо фактичного
зменшення житлової площі в результаті
демонтажу більшої частини перегородки
між кухнею та кімнатою шляхом
об'єднання кухні з житловою кімнатою в
одне приміщення площею 23.4 кв м, якому
Бюро дало назву «кухня-вітальня» і
віднесло його площу до підсобної.

Таким чином, квартира після
перепланування з трьохкімнатної стала
двокімнатною, тобто складається з 2-ох
житлових кімнат.

Окрім того, приміщення (на плані №6)
площею 23.4 кв.м не можна вважати
житловою кімнатою з огляду на
наявність у вкзазному приміщення
газової плити.

Так, відповідно до приписів п.3.1
Інстукції, під час інвентаризації
повинні бути обстежені основні
конструктивні елементи будинків:
фундаменти, стіни, перегородки,
надпідвальні, міжповерхові та горищні
перекриття, підлога, вікна, двері,
покрівля; внутрішнє і зовнішнє
опорядження; системи опалення та
вентиляції,
водопровідно-каналізаційне
обладнання, газове і
електрообладнання, ліфти,
сміттєпроводи тощо.

Пунктом 8.10 ДБН В.3.2.-2-2009 «Житлові
будинки. Реконструкція та капітальний
ремонт» передбачено: при проектуванні
реконструкції капітального ремонту
житлових будинків і окремих квартир,
якщо це дозволяють конструктивні та
інженерні системи, допускається
збільшувати площі житлових кімнат,
туалетів, ванних кімнат і суміщених
санвузлів за рахунок передпокоїв,
внутрішньо квартирних коридорів,
вбудованих комор і шаф; улаштовувати
суміщені санвузли в окремих квартирах
незалежно від кількості житлових
кімнат (за бажанням замовників);
об'єднувати приміщення
електрифікованої кухні і житлової
кімнати в єдину кухню-їдальню. При
об'єднанні приміщень газифікованої
кухні і житлової кімнати необхідно
керуватись п.12.3.5. цих Норм;
улаштовувати вхід до житлової кімнати
та газифікованих кухонь-їдалень.
Житлова кімната при цьому повинна мати
другий вихід у не газифіковане
приміщення; улаштовувати вхід у
суміщені санітарні вузли, ванні
кімнати і вбиральні з будь-яких
приміщень квартири, крім кухонь.

У п.12.3.5. зазначено, що при проектуванні
реконструкції і капітального ремонту
житлових будинків і переплануванні
окремих квартир із газифікованими
кухнями або кухнями-їдальнями
необхідно передбачити витяжку
вентиляцію з механічним спонуканням.

Припливне повітря необхідно подавати
через регульовані поворотні віконні
фрамуги, віконні фрамуги з кватирками
через вікна з вбудованими
провітрювачами, клапани та інші
провітрювальні пристрої, що
встановлюються що встановлюються у
зовнішні огороджувальні конструкції.

Отже, відсутні підстави вважати
протиправними дії відповідача в
частині внесення до технічної
характеристики квартири запису про те,
що квартира на час проведення
інтвентаризції «складається з 2
кімнат».

Між тим, колегія суддів погоджується з
доводами позивача про те, що
демонтування перегородок між
приміщеннями кухні і житлової кімнати,
а також збільшення площі вбиральні за
рахунок приєднання площі коридору не є
самочинним будівництвом, оскільки
згідно з постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
14.12.12р. у справі №2а-14930/12/2670 визнано
протиправними, скасовано та виключено
окремі положення Наказу Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України «Про внесення змін до пункту 3.2
розділу 3 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна» від 09 серпня
2012р. №404, зокрема: абзац 86 наказу:
«збільшення площі вбиральні за рахунок
об'єднання ванної кімнати з вбиральнею
чи коридором або іншим підсобним
приміщенням» та абзац 91 наказу:
«демонтування або влаштування
перегородок між приміщеннями кухні і
житлової кімнати».

Разом з тим, оскільки квартира
обладнана другим балконом із
влаштуванням дверного отвору замість
віконного і документація на проведення
будівельних робіт по улаштуванню
другого балкону відсутня як у позивача
так і у матеріалах інвентаризаційної
справи на квартиру, окрім того у
квартирі у несучій конструкції
улаштовано нішу без погодження проекту
на реконструкцію, що не заперечується
позивачем та суперечить вимогам ДБН
В.3.2.-2-2009 «Житлові будинки.
Реконструкція та капітальний ремонт»
та Інструкції №127, - відповідачем
правомірно відображено у технічному
паспорті вказані обставини, а тому
відсутні підстави вважати дії
відповідача у цій частині
протиправними.

Не зазначення відповідачем у
технічному паспорті міжкімнатних
дверей саме по собі не є підставою для
виготовлення нового технічного
паспорту, оскільки такі зміни
вносяться БТІ у оригінал технічного
паспорту, про що позивача письмово
повідомлено відповідачем та
запропоновано надати до Бюро оригінал
технічного паспорту для внесення змін
щодо відображення дверей між житловими
кімнатами.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний
адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 16.10.13р. у справі №826/14408/13-а
задовольнити.

Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.10.13р. у справі №826/14408/13-а скасувати та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

Дана постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя
Шелест С.Б.

Судді :
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст постанови складений:
05.06.13р.

Головуючий суддя

Шелест С.Б.

Судді:

Романчук О.М

Пилипенко О.Є.