Справа № 340/287/14-а
Суддя: Атаманюк Р. І.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №340/287/14-а
Номер провадження №2-а/340/13/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді
Атаманюка Р. І.,

з участю: секретаря
Ласкурійчук С.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Коземчука М.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ у
Верховинському районі про визнання
протиправними дій управління,
скасування рішення комісії ,
зобов'язання виплатити суму утриманих
коштів та продовжувати виплачувати
пенсію в подальшому, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області із
зазначеним адміністративним позовом
до відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що в
2006 році управлінням Пенсійного фонду
України у Верховинському районі їй
було призначено пенсію по віку на
загальних умовах на підставі наданих
відповідних документів про стаж
роботи і заробітну плату .

В вересні 2013 року їй стало відомо,
що управління ПФУ у Верховинському
районі прийняло рішення від 05.09.2013 року
№36 про відрахування з отриманої нею
пенсії 25134,55 грн. та зменшило розмір
пенсії.

З 2006 року, на протязі семи років
сумнівів щодо правдивості наданих нею
документів для призначення пенсії ні в
кого не виникало, з результатами
перевірки її не ознайомили, будь-яких
зловживань з її боку не доведено, яким
чином і хто встановив неправдивість
поданих нею документів їй не відомо, а
тому рішення і дії відповідача щодо
стягнення з неї сум пенсії та зменшення
її розміру вважає незаконними.

З урахуванням уточнень позовних
вимог просить визнати неправомірними
дії управління Пенсійного фонду
України у Верховинському районі щодо
виплати їй зменшеного розміру пенсії,
скасувати розпорядження №110879 від
26.07.2013 року, рішення №36 від 05.09.2013 року
про щомісячне утримання 20 відсотків із
пенсії, зобов'язати відповідача
повернути утримані кошти та здійснити
перерахунок і виплату їй пенсії з 01.08.2013
року із врахуванням заробітної плати
за період роботи з 01.01.1974 року по 31.12.1979
року відповідно до відомостей
зазначених у книгах про нарахування
заробітної плати Верховинського
хлібозаводу.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Коземчук
М.М. в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав. просив в їх
задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідка, дослідивши письмові
докази, судом встановлено наступне.

Позивачу ОСОБА_1 в 2006 році
управлінням Пенсійного фонду України у
Верховинському районі було
призначено пенсію по віку на загальних
умовах(а.1 додатку №1).

Для нарахування пенсії позивачем
було надано довідку про заробітну
плату за 1974-1979 роки, видану КТО "Говерла"
за вих. №18 від12.12.2006 року (а.19 додатку
№1).

Щомісячний розмір її пенсії після
відповідних індексацій станом на
грудень 2012 року становив 1656,76 грн.(а. 49
додатку №1).

За результатами проведеної
управлінням ПФУ у Верховинському
районі зустрічної перевірки
достовірності виданих КТО "Говерла"
довідок про заробітну плату для
призначення пенсії ОСОБА_1 було
встановлено невідповідність сум її
заробітної плати зазначених у довідці
про заробітну плату за 1974-1979 роки,
виданій КТО "Говерла" за вих. №18
від12.12.2006 року сумам, які зазначено у
самих книгах по нарахуванню заробітної
плати за 1974-1979 роки Верховинського
хлібозаводу, на підставі яких ця
довідка видана, а також у книзі за 1978
рік виявлено вшиту сторінку без
нумерації і виправлені цифри, про що
складено акт №89 від 17.07.2013 року( а. 59-62
додатку №1).

З цих підстав управлінням ПФУ у
Верховинському районі на підставі
розпорядження №110879 від 26.07.2013 року
позивачу з серпня 2013 року проводиться
виплата пенсії у зменшеному розмірі, за
період з грудня 2006 року по липень 2013
року нараховано по пенсійній справі №
110879 переплату пенсії в сумі 25134, 55 грн.
та 05.09.2013 року прийнято рішення №36 про
щомісячне утримання 20% із пенсії
позивача до повного погашення
переплати (а.50 додатку№1,а.с. 4,10,12-14).

Суд приходить до висновку, що
заявлений адміністративний позов
підлягає до задоволення, враховуючи
наступне.

За змістом ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог статті 50
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
суми пенсії, надміру виплачені
пенсіонерові внаслідок зловживань з
його боку (в результаті подання
документів з явно неправильними
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі членів сім'ї тощо),
стягуються на підставі рішень органу,
що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

Виходячи зі змісту вищенаведених
норм, суд зазначає, що обов'язковою
умовою стягнення надміру виплачених
пенсій є допущення зловживань з боку
пенсіонера та в жодному випадку
вказані суми не можуть бути стягнуті у
випадку призначення її на підставі
недостовірних даних, формування, яких
не залежить від пенсіонера. В такому
разі суми зайво виплаченої пенсії
стягуються з страхувальника.

Як встановлено судом та не
спростовано представником
відповідача, жодних зловживань, які б
призвели до виплати пенсій в більшому
розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було,
а отже й підстав для прийняття рішення
щодо стягнення сум надміру виплаченої
пенсії з пенсіонера, у суб'єкта владних
повноважень не було.

Більше того, представником
відповідача не подано належних
доказів, які б підтверджували
недостовірність довідки про заробітну
плату, виданої КТП "Говерла" №18 від від
12.12.2006 року про заробітну плату ОСОБА_1 в
Верховинському хлібозаводі протягом
1974-1979 років.

При таких обставинах сам факт
наявності у відповідача сумнівів щодо
достовірності довідки з причини
порушення ведення книг про нарахування
заробітної плати на підставі яких ця
довідка видана, не може слугувати
підставою для припинення виплати
пенсії в раніше призначеному розмірі
(згідно статті 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»). Крім того,
відповідно до частини 2 статті 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 17 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" довідки про
заробітну плату видаються
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Відповідно до приписів ст.11
Цивільного кодексу України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, у тому числі щодо
відшкодування збитків, є зобов'язання,
яке виникає з угод або внаслідок
заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься
законодавче визначення деліктної
відповідальності за шкоду, завдану
майну, та підстави її виникнення. Так,
для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме: 1)
наявність шкоди; 2) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; 3)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача; 4)
вина. Перераховані підстави визнаються
загальними, оскільки їх наявність
необхідна для всіх випадків
відшкодування шкоди, якщо інше не
передбачено законом.

Враховуючи вищенаведене,
відповідно до ст.1166 ЦК України, саме
відповідач повинен був довести факт
протиправної поведінки позивача,
настання шкоди ( її розмір) та
причинний зв'язок між ними.

З урахуванням того, що довідка про
роботу та заробітну плату ОСОБА_1 за
вих. №18 від 12.12.2006 року, видана КТП
"Говерла" та за умови доведення
відповідачем факту внесення до неї
недостовірних даних, суми надміру
виплачених пенсій ОСОБА_1 повинно б
відшкодовувати підприємство, яке
видало довідку.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК
України не підлягає поверненню
безпідставно набуті заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб
для існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з наведеного, суд
приходить до висновку, що рішення
комісії управління ПФУ у
Верховинському районі від 05.09.2013 року
№36 щодо утримання 20% із пенсії ОСОБА_1
до повного погашення переплати в сумі
25134,55 грн. слід визнати протиправним та
скасувати, а також зобов'язати
відповідача виплатити позивачу суму
утриманих коштів із її пенсії на
підставі цього рішення.

Крім цього, із оглянутих в
судовому засіданні оригіналів книг
нарахування заробітної плати
працівникам Верховинського
хлібозаводу за 1974-1979 роки, які є
первинними документами видно, що
ОСОБА_1 нараховувалась та
виплачувалась заробітна плата у
відповідних розмірах за вказаний
період.

За таких обставин суд вважає, що
відомості зазначені в акті №89 від
17.07.2013 року зустрічної перевірки самі
по собі не можуть бути підставою для
зменшення розміру пенсії позивача при
відсутності доведених у встановленому
порядку фактів про внесення завідомо
неправдивих даних у ці документи та їх
недостовірності.

Факт роботи та отримання
заробітної плати ОСОБА_1 у
Верховинському хлібозаводі протягом
1974-1979 років підтверджується також
записами в її в трудовій книжці від
01.10.1967 року, з якої видно, що позивач
працювала на цьому підприємстві на
посаді майстра з 1974 року по 1984 рік (а.12,15
додатку №1), а також довідкою про
зарбітну плату для обчислення пенсії
за вих. №125, виданою ОСОБА_1
Верховинським районним споживчим
товариством 31.10.2013 року(а.70 додатку №1).

У зв'язку з наведеним суд, вважає
обгрунтованими також позовні вимоги
позивача про визнання протиправними
дій відповідача щодо виплати їй з 01.08.2013
року зменшеного розміру пенсії,
скасування розпорядження №110879 від
26.07.2013 року та зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплату їй
пенсії з урахуванням заробітної плати
за період роботи у Верховинському
хлібозаводі протягом 1974-1979 років,
згідно відомостей зазначених у книгах
про нарахування заробітної плати та
приходить до висновку про задоволення
позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 8, 19, 22, 124
Конституції України, ст.ст. 101,103, 104
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", ст. ст. 17,49, 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст.ст.
1166, 1215 ЦК України, ст. ст. 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області щодо
виплати ОСОБА_1 зменшеного розміру
пенсії з 01.08.2013 року та скасувати
розпорядження №110879 від 26.07.2013 року про
проведення перерахунку пенсії до 1163,23
грн.

Визнати протиправним та
скасувати рішення управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області №36 від
05.09.2013 року про щомісячне утримання 20
відсотків із пенсії ОСОБА_1 до повного
погашення переплати в сумі 25134,55 грн.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області виплатити
ОСОБА_1 суму утриманих коштів із її
пенсії на підставі рішення комісії №36
від 05.09.2013 року .

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
01.08.2013 року із врахуванням заробітної
плати за період роботи з 01.01.1974 року по
31.12.1979 року відповідно до відомостей
зазначених у книгах про нарахування
заробітної плати Верховинського
хлібозаводу.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 73,08 грн.
судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого
Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку скаргу
не було подано.

Головуючий:
_______________ Р. І. Атаманюк