Справа № 9101/175689/2012
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2014 рокусправа № 0827/2а-11687/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя на
постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2011 року у
справі № 0827/2а-11687/11 за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_1 (надалі -
позивача) було задоволено частково.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя (надалі - відповідача) щодо
неперахунку додаткової пенсії
позивачу з 05 лютого 2011 року по 22 липня
2011 року, включно, - незаконними.
Зобов'язно відповідача здійснити
перерахунок та виплату позивачу
додаткової пенсії, як особі, яка
віднесена до 2 категорії осіб, які
постраждали внаслідок катастрофи у
відповідності з вимогами,
встановленими ст. 9, ст. 51 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 05 лютого
2011 року по 22 липня 2011 року, включно, з
розрахунку щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з
розрахунку 50 % мінімальної пенсії за
віком, виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, дорівнюючої
прожитковому мінімуму, встановленому
відповідно до Закону України "Про
прожитковий мінімум", з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії.
Відповідно до довідки МСЕК, останньому
встановлена ІІІ група інвалідності.
Інвалідність пов'язана з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів IІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком. Статтею 50 названого Закону
визначено, що особам віднесеним до
категорії першої призначається
щомісячна додаткова пенсія: для
інвалідів 3 групи у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Право позивача на отримання пенсії у
розмірі не менше 6 мінімальних пенсій
за віком та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, не
залежить від наявності чи відсутності
грошових коштів та належного
фінансування, як на тому наполягав
відповідач, таке право надане державою
і закріплено Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Оскільки таке право декларовано
державою, то відповідно держава, через
створені нею органи, в даному випадку
пенсійні органи, і несе обов'язок по
своєчасній та повній виплаті пенсії
саме у розмірах, які нею ж визначені та
закріплені в Законі.

Крім цього, і практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст. 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" є
джерелом права, свідчить про те, що
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх обов'язків (
справа "Кечко проти України", рішення
від 08.11.2005р.).

Наявність у позивача права щодо
отримання пенсії у розмірах, які
визначені Законом України № 796-ХІІ є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за Конституційними нормами
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсії
позивачеві застосуванню підлягають
статті 50 та 54 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанови Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Відповідно до частини третьої статті 67
Закону № 796-ХІІ, яка набрала чинності 31
жовтня 2006 року, у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій, та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Судом першої інстанції було помилково
зазначено, що позивачу надано статус
особи, віднесеної до ІІ категорії осіб,
які постраждали внаслідок катастрофи
на Чорнобильській АЕС, хоча
метеріалами справи підтверджено, що
позивач є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
(а.с. 6). Відповідно до довідки МСЕК
останньому встановлена ІІІ група
інвалідності. Інвалідність пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, відповідач повинен був
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу з 05 лютого 2011 р. по 22 липня 2011
року, включно, державну пенсію та
додаткову пенсію у розмірах,
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

На підставі наведеного та керуючись п.3
ч.1 ст. 198, п.3 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя -
задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2011 року у
справі № 0827/2а-11687/11 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
щодо нарахування та виплати ОСОБА_1
державної пенсії та додаткової пенсії,
як особі, яка віднесена до 1 категорії
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у розмірах,
менших ніж передбачено ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальних
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 з 05 лютого 2011 року по 22
липня 2011 року, включно, державну пенсію
та додаткову пенсію у розмірах,
передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
визначеного відповідно до ст. 28 Закону
України № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та з урахуванням
виплачених сум.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду є
остаточною та оскарженню не підлягає
відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак