Справа № 815/1895/14
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1895/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Білостоцького О.В.

При секретарі:
Солдатовій О.С.

За участю сторін:

Представника позивача:
Бартоша М.В.

Представника відповідача:
Тараненко Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «А-СТРОЙ ЛТД» до
державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «А-СТРОЙ
ЛТД» звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області (далі ДПІ
у Приморському районі м. Одеси) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 16.01.2014
року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідачем
було винесено на підставі
необґрунтованих висновків акту
№3438/22-8/35118081 від 20.12.2013 року «Про
результати проведення камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість ТОВ «А-СТРОЙ ЛТД» за
жовтень 2013 року», а тому є протиправним
та таким, що підлягає скасуванню,
оскільки податкові накладні, на
підставі яких позивачем було включено
до складу податкового кредиту за
жовтень 2013 року суму податку на додану
вартість у розмірі 108740,00 грн. були
заповнені правильно та достовірно, із
зазначенням всіх передбачених
податковим законодавством
обов'язкових реквізитів.

Представник позивача у судовому
засіданні, посилаючись на
обґрунтування, викладені у позовній
заяві, підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала з підстав, викладених
у запереченнях на адміністративний
позов (а.с. 24-26), наполягала, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 16.01.2014
року є законним та обґрунтованим,
винесеним у відповідності до вимог
чинного законодавства. Зазначила, що
при проведенні камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «А-СТРОЙ ЛТД» за жовтень 2013 року,
органом доходів і зборів встановлено,
що підприємством до складу податкового
кредиту за жовтень 2013 року включено
суму податку на додану вартість за
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог Податкового кодексу
України, а саме: у податкових накладних
№ 506 від 06.09.2013 року на суму ПДВ 87 750,73
грн. та № 476 від 31.07.2013 року на суму ПДВ 20
989,65 грн. не вірно вказано індивідуальні
податкові номери постачальників
позивача - ТОВ «Аерок» та ТОВ «Крафт».
Крім того, по ТОВ «Крафт» позивачем у
реєстрі отриманих податкових
накладних зазначено податкову
накладну № 476, у той час як цим
постачальником було виписано
податкову накладну №473. Таким чином,
підприємством допущено порушення п. 201.1
ст. 21 Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року у сумі 108
740,00 грн.

Судом під час офіційного з'ясування
обставин у справі встановлено
наступне:

20.12.2013 року головним державним
ревізором-інспектором відділу
проведення камеральних перевірок
управління податкового аудиту ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Чудовою
І.О. проведено камеральну перевірку
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «А-СТРОЙ ЛТД» за жовтень 2013 року.

За результатами перевірки було
складено акт №3438/22-8/35118081 від 20.12.2013
року, у висновках якого відображено
порушення позивачем п. 201.1 ст. 21
Податкового кодексу України, що
призвело до заниження податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року у сумі
108740,00 грн. (а.с. 8-11).

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки ДПІ у Приморському районі
м.Одеси прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 16.01.2014
року про збільшення ТОВ «А-СТРОЙ ЛТД»
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі: 108740,00 грн. -
основний платіж та 27185,00 грн. - штрафні
санкції (а.с. 7).

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням відповідача
ТОВ «А-СТРОЙ ЛТД» оскаржило його в
адміністративному порядку до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (а.с. 14-16).

За результатами розгляду скарги
позивача, Головним управлінням
Міндоходів в Одеській області прийнято
рішення №825/10/15-32-10-02-07 від 28.03.2014 року
про результати розгляду первинної
скарги, яким податкове
повідомлення-рішення № від 16.01.2014
року залишено без змін, а скаргу
позивача - без задоволення (а.с. 27-28).

Не погодившись із вказаними рішеннями
органів доходів і зборів, позивач
звернувся до суду.

Заслухавши представників позивача та
відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги ТОВ «А-СТРОЙ ЛТД»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК
України) він регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій,
зокрема, з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі у разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

В акті камеральної перевірки
№3438/22-8/35118081 від 20.12.2013 року
контролюючим органом зазначено, що ТОВ
«А-СТРОЙ ЛТД» в порушення вимог п. 201.1
ст. 201 Податкового кодексу України
завищено суму податкового кредиту у
жовтні 2013 року на 108740,00 грн., що призвело
до заниження суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
у зазначеному розмірі.

Представник відповідача у судовому
засіданні пояснила, що такий висновок
був зроблений ДПІ у Приморському
районі м. Одеси через те, що згідно
Реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за жовтень 2013
року підприємством до складу
податкового кредиту за жовтень 2013 року
включено суму податку на додану
вартість за податковими накладними,
які оформлені з порушенням вимог
Податкового кодексу України, а саме: у
податковій накладній № 506 від 06.09.2013
року на суму ПДВ 87 750,73 грн., виданій ТОВ
«Аерок» (, і.п.н 45),
не вірно вказано індивідуальний
податковий номери постачальника ТОВ
«Аерок», яким є і.п.н 45; по ТОВ
«Крафт» (, і.п.н. 17)
позивачем у реєстрі отриманих
податкових накладних зазначено
податкову накладну № 476 від 31.07.2013 року
на суму ПДВ 20 989,65 грн., у той час як цим
постачальником було виписано
податкову накладну №473. Зазначені
помилки при заповненні
контрагентами-постачальниками
позивача податкових накладних, згідно
твердження представника відповідача, є
порушеннями вимог п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, а тому
відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України
такі податкові накладні не дають права
позивачу на віднесення сум податку на
додану вартість, зазначеного у них, до
податкового кредиту. При цьому
представник відповідача не
заперечувала фактичності поставки
підприємствами-контрагентами товарів
позивачу за вказаними податковими
накладними та сплати позивачем коштів
за отриманий товар, у тому числі і сум
податку на додану вартість. Нею також
не було висловлено зауважень щодо
зазначених у цих накладних ціни,
вартості, номенклатури, та кількості
товару, що був придбаний ТОВ «А-СТРОЙ
ЛТД» у своїх постачальників.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України у
податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Пунктом 201.2 ст. 201 ПК України
передбачено, що форма та порядок
заповнення податкової накладної
затверджуються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Відповідно до п.2 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
«Про затвердження форми податкової
накладної та Порядку заповнення
податкової накладної» від 01.11.2011 року №
1379 (далі Порядок № 1379) податкова
накладна заповнюється державною мовою
за встановленою формою шляхом: або
видруковування такої форми з подальшим
заповненням її платником податку на
додану вартість розбірливим почерком
ручкою з чорнилом (пастою) синього або
чорного кольору без підчисток і
виправлень тексту та цифрових даних;
або заповнення її в електронному
вигляді з подальшим видруковуванням.

Відповідно до п. 6.3 Порядку № 1379 не дає
права покупцю на віднесення сум
податку на додану вартість до
податкового кредиту, зокрема,
порушення порядку заповнення
податкової накладної.

Як вбачається із наданих позивачем до
суду та досліджених під час судового
розгляду справи податкових накладних
№ 506 від 06.09.2013 року та № 473 від 31.07.2013
року (а.с. 12, 13), зазначеними
контрагентами-постачальниками в цих
документах ТОВ «Аерок» та ТОВ «Крафт» з
індивідуальними податковими номерами
платників податку: ТОВ «Аерок» -
№45, ТОВ «Крафт» - №17. При
цьому, згідно витягу з Єдиного реєстру
податкових накладних, зазначені у
податкових накладних індивідуальні
податкові номери
підприємств-постачальників
співпадають з дійсними
індивідуальними податковими номерами
ТОВ «Аерок» та ТОВ «Крафт» (а.с. 47).

Крім того, на момент подання позивачем
до податкового органу податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2013 року та
декларування в них податкового кредиту
за спірними податковими накладними,
зазначені податкові накладні з
порядковими номерами відповідно №506 та
№473 вже були внесені
підприємствами-постачальниками ТОВ
«Аерок» та ТОВ «Крафт» до Єдиного
реєстру податкових накладних
відповідно 10.09.2013 року та 06.08.2013 року, що
підтверджується квитанціями про
прийняття зазначених податкових
накладних у електронному вигляді
Державною податковою службою України
(а.с. 44, 45, 47-49).

Будь-яких доказів того, що товариством
з обмеженою відповідальністю «А-СТРОЙ
ЛТД» у Реєстрі отриманих та виданих
податкових накладних за жовтень 2013
року були зазначені податкові
накладні, які оформлені з порушенням
вимог Податкового кодексу України, а
саме із зазначенням у накладній № 506
від 06.09.2013 року невірного і.п.н. ТОВ
«Аерок», та у накладній ТОВ «Крафт» №473
від 31.07.2013 року її порядкового номеру,
відповідачем до суду надано не було.
Ним також не було доведено в судовому
засіданні, що позивачем при
декларуванні податкового кредиту у
жовтні 2013 року були надані інші, ніж
досліджені в судовому засіданні,
податкові накладні ТОВ «Аерок» та ТОВ
«Крафт».

Тому суд доходить висновку, що
податкові накладні №506 від 06.09.2013 року
та №473 від 31.07.2013 року, видані
постачальниками ТОВ «Аерок» та ТОВ
«Крафт», були оформлені у
відповідності до вимог податкового
законодавства та із зазначенням
обов'язкових реквізитів, передбачених
п. 201.1 ст.201 ПК України, позивачем при
декларуванні податкового кредиту з ПДВ
за цими накладним не було допущено
порушень вимог ПК України, що
позбавляють його права на податковий
кредит та можуть бути підставою для
визнання податкових накладних
недійсними або складеними з порушенням
вимог податкового законодавства, а
тому товариством з обмеженою
відповідальністю «А-СТРОЙ ЛТД»
правомірно було включено до
податкового кредиту за жовтень 2013 року
суми податку на додану вартість за цими
накладними.

З цих підстав суд вважає помилковим
висновок органу доходів і зборів про
порушення позивачем п. 201.1 ст. 21
Податкового кодексу України у вигляді
завищення податку на додану вартість у
жовтні 2013 року на 108740,00 грн. грн. та з
цього приводу зазначає, що у ДПІ у
Приморському районі були відсутні
підстави для донарахування ТОВ
«А-СТРОЙ ЛТД» грошового зобов'язання з
податку на додану вартість за жовтень
2013 року у загальній сумі 135925,00 грн.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Відповідно до ч.
2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Відповідно до ст.
86 КАС України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин суд вважає, що
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Приморському районі м.Одеси № від
16.01.2014 року про збільшення ТОВ «А-СТРОЙ
ЛТД» грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у сумі: 108740,00 грн. -
основний платіж та 27185,00 грн. - штрафні
санкції, є незаконним та
необґрунтованим, у зв'язку з чим
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «А-СТРОЙ ЛТД»
підлягають задоволенню у повному
обсязі шляхом визнання протиправним
та скасування цього рішення суб'єкта
владних повноважень.

Судові витрати суд вважає за необхідне
розподілити відповідно до приписів ст.
94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 186, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «А-СТРОЙ
ЛТД» до державної податкової інспекції
у Приморському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області № від 16.01.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі в
Одеський окружний адміністративний
суд апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України - з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги на постанову, встановленого
статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу
не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний суддею 10 червня 2014 року.

Суддя
Білостоцький О.В.