Справа № 760/9584/14-а
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-392-14
(№ 760-9584-14-а)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05. 06. 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Бобровник О. В.

при секретарі:
Волковій В. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві - про зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві - про зобов'язання вчинити дії.

Позивач при зверненні до суду
мотивував свої вимоги тим, що у липні 1998
року позивач за поданням Голови
Верховної Ради України та на підставі
наказу Міністра внутрішніх справ
України від 28 липня 1998 року № 335 був
відряджений для підготовки нових
кодексів України до Апарату Верховної
Ради України, з залишенням в кадрах МВС
України.

Відповідно до Розпорядження Кабінету
Міністрів України від 2 серпня 2002 року
№ 436-р. та наказу Міністра внутрішніх
справ України від 7 серпня 2002 року № 309
о/с було продовжено термін відрядження
позивача до Апарату Верховної Ради
України.

25 грудня 2003 року згідно поданого
позивачем рапорту за наказом Міністра
внутрішніх справ України № 903 о/с,
останній був звільнений зі служби в
органах внутрішніх справ у запас за
власним бажанням і залишився працювати
на посаді заступника завідуючого
секретаріатом Комітету Верховної Ради
України з питань законодавчого
забезпечення правоохоронної
діяльності, яку до цього обіймав в
якості відрядженого.

Цим же наказом позивачу була
призначена пенсія по лінії МВС з
посадового окладу у розмірі 250 грн. При
цьому Департаментом роботи з
персоналом МВС України його атестована
посада, яку він займав у Апараті
Верховної Ради України, була
безпідставно прирівняна до посади, яку
позивач займав до відрядження.

При цьому розмір пенсії позивачу було
обчислено не з окладу за посадою
заступника завідуючого секретаріатом
Комітету Верховної Ради України з
питань законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, яку він
займав на момент звільнення (428 грн.), а з
окладу за посадою першого проректора
Дніпропетровської юридичної академії
МВС України (250 грн.), яку позивач
обіймав до відрядження, що суттєво
знизило розмір нарахованої йому
пенсії.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 24.02.2006р. у справі
№2-а-22-1/06, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 28.04.2006р.
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 29.11.2006р., було
зобов'язано Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві провести перерахунок раніше
призначеної позивачу пенсії з 25.12.2003
року з урахуванням розміру посадового
окладу у сумі 428 грн. за останньою
штатною посадою заступника
завідуючого секретаріатом Комітету
Верховної Ради України з питань
законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, займаною
ним в якості відрядженого в Апараті
Верховної Ради України перед
звільненням зі служби в органах
внутрішніх справ та провести виплату
не донарахованої пенсії.

Одночасно суд зобов'язав Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві у разі зміни
розміру посадового окладу за штатною
посадою заступника завідуючого
секретаріатом Комітету Верховної Ради
України з питань законодавчого
забезпечення правоохоронної
діяльності проводити відповідний
перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1
пенсії з урахуванням змін у розмірі
цього посадового окладу.

Оскільки в січні 2007 року пенсійним
відділом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві пенсійна справа позивача
була передана до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, до
компетенції якого Законом України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» віднесено
перерахунок та виплату пенсій, в тому
числі призначених до введення в дію
цього Закону, ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 12.10.2007р. у
справі №6-95-1/07 з метою подальшого
виконання рішення суду було проведено
заміну сторони у виконавчому
провадженні - Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві на Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві (м.
Київ, вул. Воровського, 16).

В подальшому, у зв'язку зі збільшенням
посадового окладу заступника
завідувача секретаріату Комітету
Верховної Ради України з питань
законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності органами
Державної виконавчої служби у
примусовому порядку (з застосуванням
відповідних санкцій) були виконані
судові рішення і відповідачем були
проведені відповідні перерахунки
пенсії позивача.

У подальшому, протягом 2008 - 2013 років на
підставі цілком законного, як на думку
позивача, перерахунку від 09.09.2008 року з
урахуванням посадового окладу у
розмірі 3 154, 00 грн. Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Києві виплачувалася належна йому
пенсія у розмірі 37 456, 28 грн.

Позивач зазначає, що Рішенням
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві від 03.02.2014 року
незаконно зменшено у 6 разів розмір
його пенсійної виплати з 01.02.2014 року.

В зв'язку із зазначеним позивач
вважаючи свої права порушеними просив
суд визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві від
03.02.2014 року про

зменшення з 01 лютого 2014 року розміру
пенсійної виплати ОСОБА_1; зобов'язати
Головне управління Пенсійного фонду
України в м. Києві продовжити виплату
належної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 37 456,28
грн., що був встановлений з 01.02.2008 року
на виконання Постанови Солом'янського
районного суду м. Києва від 24.02.2006 року у
справі №2-а-22-1/06 згідно перерахунку від
09.09.2008 року, та провести виплату не
донарахованої пенсії з 01.02.2014 року.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві, просив суд про
задоволення позову.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечували з
підстав правомірності дій Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві, просили відмовити в його
задоволенні в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
представників відповідача, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази, надані сторонами по
справі, проаналізувавши норми чинного
законодавства, вважає, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
такого.

Судом встановлено та не заперечується
представниками відповідача, що позивач
за поданням Голови Верховної Ради
України та на підставі наказу Міністра
внутрішніх справ України від 28 липня 1998
року № 335 був відряджений для
підготовки нових кодексів України до
Апарату Верховної Ради України, з
залишенням в кадрах МВС України.

Відповідно до Розпорядження Кабінету
Міністрів України від 2 серпня 2002 року
№ 436-р. та наказу Міністра внутрішніх
справ України від 7 серпня 2002 року № 309
о/с було продовжено термін відрядження
позивача до Апарату Верховної Ради
України.

25 грудня 2003 року згідно поданого
позивачем рапорту за наказом Міністра
внутрішніх справ України № 903 о/с,
останній був звільнений зі служби в
органах внутрішніх справ у запас за
власним бажанням і залишився працювати
на посаді заступника завідуючого
секретаріатом Комітету Верховної Ради
України з питань законодавчого
забезпечення правоохоронної
діяльності, яку до цього обіймав в
якості відрядженого.

Цим же наказом йому була призначена
пенсія по лінії МВС з посадового окладу
у розмірі 250 грн. При цьому
Департаментом роботи з персоналом МВС
України його атестована посада, яку він
займав у Апараті Верховної Ради
України, була безпідставно прирівняна
до посади, яку позивач займав до
відрядження.

При цьому розмір пенсії позивачу було
обчислено не з окладу за посадою
заступника завідуючого секретаріатом
Комітету Верховної Ради України з
питань законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, яку він
займав на момент звільнення (428 грн.), а з
окладу за посадою першого проректора
Дніпропетровської юридичної академії
МВС України (250 грн.), яку позивач
обіймав до відрядження, що суттєво
знизило розмір нарахованої йому
пенсії.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 24.02.2006р. у справі
№2-а-22-1/06, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 28.04.2006р.
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 29.11.2006р., було
зобов'язано Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві провести перерахунок раніше
призначеної позивачу пенсії з 25.12.2003
року з урахуванням розміру посадового
окладу у сумі 428 грн. за останньою
штатною посадою заступника
завідуючого секретаріатом Комітету
Верховної Ради України з питань
законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, займаною
ним в якості відрядженого в Апараті
Верховної Ради України перед
звільненням зі служби в органах
внутрішніх справ та провести виплату
не донарахованої пенсії.

Одночасно суд зобов'язав Головне
управління Міністерства внутрішніх
справ України в м. Києві у разі зміни
розміру посадового окладу за штатною
посадою заступника завідуючого
секретаріатом Комітету Верховної Ради
України з питань законодавчого
забезпечення правоохоронної
діяльності проводити відповідний
перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1
пенсії з урахуванням змін у розмірі
цього посадового окладу.

Оскільки в січні 2007 року пенсійним
відділом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві пенсійна справа позивача
була передана до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві, до
компетенції якого Законом України «Про
Державний бюджет на 2007 рік» віднесено
перерахунок та виплату пенсій, в тому
числі призначених до введення в дію
цього Закону, ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 12.10.2007р. у
справі №6-95-1/07 з метою подальшого
виконання рішення суду було проведено
заміну сторони у виконавчому
провадженні - Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві на Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві (м.
Київ, вул. Воровського, 16).

В подальшому, у зв'язку зі збільшенням
посадового окладу заступника
завідувача секретаріату Комітету
Верховної Ради України з питань
законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності органами
Державної виконавчої служби у
примусовому порядку (з застосуванням
відповідних санкцій) були виконані
судові рішення і відповідачем були
проведені відповідні перерахунки
пенсії позивача.

Так, на виконання повторної вимоги
державного виконавця №238/1 від 08.09.2008р.
щодо проведення перерахунку пенсії
позивача з урахуванням змін
посадового окладу за штатною посадою
заступника завідувача секретаріату
Комітету Верховної Ради України з
питань законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності та всіх
інших основних та додаткових видів
грошового забезпечення, які були
встановлені йому та враховані при
перерахунку призначеної пенсії з 01.01.2005
року, відповідачем 09.09.2008р. у
відповідності до вимог чинного
пенсійного законодавства були
проведені наступні перерахунки його
пенсії:

1. Станом на 01.01.2007 року, виходячи з
посадового окладу в розмірі 2 033, 00 грн.
пенсійна виплата склала 24 633, 04 грн.

2. Станом на 01.05.2007 року, виходячи з
посадового окладу в розмірі 2 175, 00 грн.
пенсійна виплата склала 26 257, 38 грн.

3. Станом на 01.02.2008 року, виходячи з
посадового окладу в розмірі 3 154, 00 грн.
пенсійна виплата склала 37 456, 28 грн.

У подальшому, протягом 2008 - 2013 років на
підставі перерахунку від 09.09.2008 року з
урахуванням посадового окладу у
розмірі 3 154, 00 грн. Головним
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Києві виплачувалася належна
позивачу пенсія у розмірі 37 456, 28 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішенням Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві від
03.02.2014 року зменшено розмір пенсійної
виплати позивача з 01.02.2014 року.

В якості підстави такого перерахунку
відповідач посилається на рішення суду
та вимогу Державного виконавця.

Слід зазначити, що матеріалами справи
не підтверджуються вказані підстави
для перерахунку пенсії позивача у бік
зменшення, а проведений відповідачем
перерахунок не відповідає базовому
пенсійному законодавству, яке регулює
правовідносини у зазначеній сфері у
конкретному випадку.

Так, Солом'янський районний суд м. Києва
вищезгаданим рішенням зобов'язав
відповідача в разі зміни розміру
посадового окладу за штатною посадою
заступника завідуючого секретаріатом
Комітету Верховної Ради України з
питань законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, яку позивач
обіймав перед звільненням з органів
внутрішніх справ, проводити
відповідний перерахунок раніше
призначеної йому пенсії з урахуванням
зміни у розмірі цього посадового
окладу.

При цьому суд у своєму рішенні не
торкається методики (правил)
перерахунку процентних надбавок усіх
раніше встановлених додаткових видів
грошового забезпечення позивача у разі
зміни посадового окладу, оскільки ця
методика загально відома і чітко
визначена відповідними нормативними
актами, а відповідач її правильно
застосував у 2008 році на виконання
рішення суду.

Інших судових рішень з цього питання не
було, а тому посилання відповідача на
встановлення в лютому 2014 року помилки
щодо нарахованої позивачеві пенсійної
виплати та, у зв'язку з цим, зменшення
розміру пенсійної виплати позивача з
01.02.2014 року, не заслуговують на увагу
виходячи з наступного.

Так, згідно Методичних рекомендацій
про порядок застосування
нормативно-правових актів з питань
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та умов оплати праці
працівників, які не мають спеціальних
звань рядового і начальницького
складу, затверджених Наказом МВС
України №501 від 30.06.2005р. грошове
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ складається з
посадового окладу, окладу за
військовим (спеціальним) званням,
надбавки за вислугу років,
100-відсоткової надбавки, інших
додаткових видів грошового
забезпечення: надбавок, підвищень,
доплат, преміювання тощо.

Відповідно до вказаних Методичних
рекомендацій:

- відсоткова надбавка за вислугу років
розраховується до посадових окладів та
окладів за персонально присвоєними
спеціальними званнями з дня
призначення на посаду, у даному випадку
при вислузі від 25 і більше років - 40%
(п.24);

- щомісячна 100-відсоткова надбавка
розраховується до посадових окладів (з
підвищенням), окладів за спеціальним
званням та надбавки за вислугу років
(п.32);

- надбавка за науковий ступінь
кандидата наук і звання доцента - 25%
розраховується до посадового окладу
(п.46);

- надбавка за особливі умови служби,
кваліфікацію, професійний ризик та
виконання особливо важливих завдань
розраховується як 50% окладів грошового
утримання (посадовий оклад, оклад за
спеціальним

званням)(п.59);

- надбавка за очікувану пенсію
розраховується у відсотках до суми
пенсії, яка могла бути нарахована (у
даному випадку 50%) (п.59);

- надбавка за безперервну службу, у
даному випадку понад 25 років - до 90%,
розраховується у відсотках до
грошового забезпечення (п.59);

- преміювання розраховується у
відсотках до місячного грошового
забезпечення і становить 33,3% грошового
забезпечення (п.59);

- щомісячна надбавка за роботу в
умовах режимних обмежень
встановлюється у відсотках до
посадового окладу, в даному випадку 15%
(п.35).

Так, у проведеному відповідачем
розрахунку пенсії позивача від 09.09.2008р.
у відповідності до вказаних Методичних
рекомендацій та норм чинного
законодавства, виходячи з посадового
окладу в розмірі 3 154, 00 грн. та окладу за
військове звання в розмірі 135, 00 грн.,
розмір яких не заперечується
відповідачем:

- процентна надбавка за вислугу років 40%
склала 1 315, 60 грн. (40% від посадового
окладу 3 154,00 грн. + 135,00 грн. оклад за
спеціальне звання);

- збільшення грошового забезпечення на
100% склало 4 604, 60 грн. (посадовий оклад 3
154, 00 грн. + 135, 00 грн. оклад за спеціальне
звання + 1 315, 60 грн. процентна надбавка
за вислугу років 40%);

- надбавка за ОУС склала 1 644, 50 грн. (50%
від посадового окладу 3 154, 00 грн. + 135, 00
грн. оклад за спеціальне звання);

- надбавка за науковий ступінь
кандидата наук і звання доцента склала
788, 50 грн. (25% від посадового окладу в
розмірі 3 154, 00 грн.);

- щомісячна надбавка за роботу в умовах
режимних обмежень 15% до посадового
окладу склала 473, 10 грн. (15% від
посадового окладу в розмірі 3 154, 00
грн.);

- надбавка за очікувану пенсію склала 8
714, 38 грн. (50% від суми пенсії, яка могла
бути нарахована);

- надбавка за безперервну службу 90% до
грошового забезпечення склала 18 746, 71
грн. (90 % від посадового окладу 3 154, 00 грн.
+ оклад за спеціальним званням 135, 00 грн.
+ надбавка за вислугу років 1 315, 60 грн. +
100-відсоткова надбавка 4 604, 60 грн. +
надбавка за ОУС 1 644, 50 грн. + надбавка за
науковий ступінь кандидата наук і
звання доцента 788, 50 грн. + надбавка за
таємність 473,10 грн. + надбавка за
очікувану пенсію 8 714, 38 грн.);

- премія 33,3% грошового забезпечення
склала 13 178, 94 грн. (33,3% від посадового
окладу 3 154, 00 грн. + оклад за спеціальним
званням 135, 00 грн. + надбавка за вислугу
років 1 315, 60 грн. + 100-відсоткова надбавка
4 604, 60 грн. + надбавка за ОУС 1 644, 50 грн. +
надбавка за науковий ступінь кандидата
наук і звання доцента 788, 50 грн. +
надбавка за таємність 473, 10 грн. +
надбавка за очікувану пенсію 8 714, 38 грн.
+ надбавка за безперервну службу 90% до
грошового забезпечення 18 746,71 грн.)

З огляду на вказані розрахунки,
проведені відповідачем в 2008 році у
відповідності до норм чинного
законодавства, розмір пенсії позивача
(71% грошового забезпечення) склав 37 456,28
грн.

Викладене не було спростовано
відповідачем під час розгляду справи
по суті.

Слід зазначити, що саме такий розмір
пенсійної виплати позивача цілком
відповідає чинному законодавству і
згаданому рішенню суду, а тому у
відповідача не було жодних законних
підстав для її перегляду у бік
зменшення.

У зв'язку з тим, що на виконання
згаданого рішення Солом'янського
районного суду м. Києва відповідачем
відповідно до норм чинного пенсійного
законодавства було проведено
нарахування та перерахунок раніше
призначеної пенсії з 25.12.2003 року з
урахуванням розміру посадового окладу
за штатною посадою заступника
завідуючого секретаріатом Комітету
Верховної Ради України з питань
законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, а тому
посилання відповідача на наявність
довідки Головного управління МВС
України в м. Києві про розмір грошового
забезпечення для перерахунку пенсії за
посадою першого проректора Юридичної
академії МВС, яка не має відношення до
позивача, не можуть бути підставою для
зменшення пенсійної виплати
позивачеві, починаючи з лютого 2014 року.

Відповідно до статті 6 Конституції
України, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом 12 статті 92 основного закону
України встановлено, що виключно
законами України визначаються
організація і діяльність органів
виконавчої влади, основи державної
служби, організації державної
статистики та інформатики.

Конституція України не передбачає
право органів виконавчої влади
застосовувати аналогію права або
закону при вирішенні будь-яких питань,
що належать до їх компетенції, а
вимагає діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є
перевірка правомірності (легальності)
рішень суб'єкта владних повноважень з
огляду на чіткі критерії, які зазначені
у частині 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
з урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності

Згідно з ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів суду
правомірності прийнятого ним рішення
від 03.02.2014 року про зменшення з 01 лютого
2014 року розміру пенсійної виплати
ОСОБА_1.

Натомість позивач надав суду
обґрунтовані пояснення, що
підтверджуються допустимими доказами
щодо протиправності дій відповідача в
частині зменшення з 01 лютого 2014 року
розміру його пенсійної виплати.

Таким чином, враховуючи наведене та
виходячи з аналізу вищевказаних норм
чинного законодавства, оцінивши
докази, які є в матеріалах справи за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах закону, тому
підлягають задоволенню.

Керуючись Конституцією України, та на
підставі статей 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві від
03.02.2014 року про зменшення з 01 лютого 2014
року розміру пенсійної оплати ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
продовжити виплату належної ОСОБА_1
пенсії у розмірі 37 456,28 грн., що був
встановлений з 01.02.2008 року на виконання
Постанови Солом'янського районного
суду м. Києва від 24.02.2006 року у справі №
2-а-22-1/06 згідно перерахунку від 09.09.2008
року, та провести виплату не
донарахованої пенсії з 01.02.2014 року.

Стягнути з до Головного управління
Пенсійного фонду України в м. Києві на
користь ОСОБА_1 73,08 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: