Справа № 632/1238/14-а
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд
18 м. м. Первомайський Первомайський
Справа № 632/1238/14-а
провадження № 2-а/632/33/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Первомайський міськрайонний суд
Харківської області, у складі
головуючого судді Библів С.В., при
секретарі Кузьменко М.В., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Первомайської
міської ради Харківської області, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання виконати певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2014 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Первомайської
міської ради Харківської області, про
визнання дій неправомірними щодо
відмови у наданні дозволу на
влаштуванні в квартирі
індивідуального опалення та
зобов'язання надати такий дозвіл.
Послався в заяві, що на підставі
договору купівлі-продажу, укладеному
між ним та гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
27.05.2008 р. та посвідченому приватним
нотаріусом ОСОБА_5 він придбав квартиру
за адресою АДРЕСА_1, і є її власником.
Право власності на квартиру
зареєстроване в Державному реєстрі
правовочинів та прав власності на
нерухоме майно в КП «Первомайське
БТІ». В квартирі, яку пін придбав не
було належного опалення, тому 10.08.2008
року він здійснив самостійну обрізку
приладів опалення. Оскільки стояки
централізованої системи опалення
проходять в його квартирі, ним 08.02.2012
року був укладений договір на
теплопостачання з Первомайським КП
«Тепломережі», і він сплачую за
опалення 7,4 м.кв. Але, все-таки, належне
опалення в квартирі відсутнє, тому у
травні 2013 року він звернувся з заявою
до виконкому Первомайської міськради
Харківської обл. з проханням надати
дозвіл на встановлення
індивідуального газового опалення в
його квартирі. В червні 2013 року отримав
відповідь від виконавчого комітету
Первомайської міськради Харківської
обл, підписану заступником міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів М.В.Потаповим. Згідно до цієї
відповіді йому було відмовлено в дачі
дозволу на виготовлення проекту
установки індивідуального опалення і
гарячого водопостачання в квартирі з
посиланням на: « пункт 26 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року №630 та на постанову КМ
України від 31.10.2007р. №1268 «Про внесення
змін до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення» та зміни до Порядку
відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затверджених. Наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 6.11.2007р. №169.» Вважає відмову
в дачі дозволу на виготовлення проекту
установки індивідуального опалення і
гарячого водопостачання в йогої
квартирі безпідставною. Так, згідно до
вимог ст.ст.20, 26 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" та ст.24
Закону України «Про теплопостачання»
споживач (фізична чи юридична особа,
яка використовує теплову енергію на
підставі договору) має право на вибір
одного або декількох джерел теплової
енергії чи теплопостачальних
організацій, одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг. У разі
зникнення потреби в отриманні послуг
або відмови споживача від користування
послугою, споживач має право розірвати
договір у порядку встановленому
законом. Єдиною підставою для відмови у
наданні дозволу на відключення від
мереж ЦО і ГВП є неможливість
забезпечення у разі відокремлення
приміщення даного споживача від
внутрішньобудинкових мереж
центрального опалення є езабезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та невжиття
заходів щодо дотримання в суміжних
приміщеннях вимог будівельних норм і
правил з питань проектування житлових
будинків, опалення, вентиляції,
кондиціонування, будівельної
теплотехніки; державних будівельних
норм з питань складу, порядку
розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення. В його ж будинку вже декілька
квартир відокремлені від
централізованого опалення та в них
встановлено індивідуальне, тому,
технічна можливість відокремити і його
квартиру - є.

Позивач до суду не прибув, проте надав
заяву про розгляд справи без його
участі, на задоволенні позову
наполягає. Представник відповідача
також до суду не прибув, просив суд
розглянути справу без його участі на
розсуд суду. Враховуючи, що обидві
сторони до суду не прибули та надали
відповідні заяви, суд вирішив
розглянути справу без участі сторін на
підставі наявних матеріалів та доказів
в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши
та проаналізувавши письмові матеріали
справи, встановив такі обставини та
відповідні до них правовідносини:

Позивач ОСОБА_1 є власником
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 з 27.05.2008 року, що вбачається з
договору дарування та витягу з реєстру
(а.с.7,8); листом № 01-14/Ч358 від 18 червня 2013
року відповідач відмовив в
задоволенні заяви позивача щодо
надання дозволу на встановлення
індивідуальної системи опалення в його
квартирі, посилаючись на постанову КМУ
від 31.10.2007 року № 1268 «Про внесення змін
до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення» (а.с.13).

Судом встановлено, що відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, відмовив в
задоволенні заяви позивачу про надання
дозволу на встановлення
індивідуального (автономного)
опалення.

Згідно частин 1,2,6 статті 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Він має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. Держава не
втручається у здійснення власником
права власності.

Відповідно до частини 2 статті 383 ЦК
України, власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку,
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Дії відповідача по відмові надання
дозволу на встановлення
індивідуального (автономного)
опалення, є порушенням прав, свобод та
інтересів власника в користуванні та
розпорядженні своїм майном на свій
розсуд. Відповідач обмежує таке право
шляхом ненадання власнику
ізольованого приміщення,
відокремленого від централізованої
системи опалення дозволу вибирати
спосіб опалення житлового приміщення,
пов'язуючи такий вибір із волею
власників інших окремих житлових
приміщень багатоквартирного будинку. В
такому випадку воля власника
розпоряджатися приміщенням на свій
розсуд обмежується бажанням або
небажанням інших власників в такий же
самий спосіб обігрівати приміщення.

Власник майна, права якого суттєво
порушені, відповідно до статті 391
Цивільного кодексу України має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Таке право
особи реалізується шляхом звернення до
суду з позовом про захист свого
порушеного права та усунення будь-яких
перешкод у вільному та на власний
розсуд користуванні та розпорядженні
майном.

Відносини щодо отримання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води регулюються
між власниками окремих житлових та
нежитлових приміщень та
постачальниками таких послуг на
підставі договорів про надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, укладеними між
конкретними споживачами та
комунальними підприємствами, які
надають такі послуги. Згідно частини 2
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцієюта законами
України. Відповідно до вимог статті 42
Конституції України, права споживачів
захищає держава. Правовідносини у
сфері житлово-комунальних послуг
регулюються Конституцією України,
Житловим Кодексом, Законом України
„Про житлово-комунальні послуги",
Законом України „Про теплопостачання",
іншими нормативно-правовими актами.
Згідно преамбули Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від
24.06.2004 року цей Закон визначає основні
засади організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки. Згідно п.6 ст.26
Закону України „Про
житлово-комунальні послуги", у разі
зникнення потреби в отриманні послуги
або відмови споживача від користування
послугою виконавця/виробника, споживач
має право розірвати договір у порядку,
встановленому законом. Згідно статті 24
Закону України „Про теплопостачання"
№ 2633-ІV від 02.06.2005 року, споживач
теплової енергії має право на вибір
одного або декількох джерел теплової
енергії чи теплопостачальних
організацій, якщо це можливо за
існуючими технічними умовами. Згідно
пункту 24 Постанови Кабінету Міністрів
України „Про затвердження Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення" №630 від 21.07.2005 року,
споживачі можуть відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до пункту 4 статті 9 КАС
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Ч.2 ст.71 КАС України визначено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідно,
обов'язок щодо доказування
правомірності дій щодо відмови у
наданні позивачеві дозволу на
встановлення автономного опалення
покладається на відповідача. Таким
чином, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами, при
вирішенні даного спору підлягає
застосуванню Закон України „Про
житлово-комунальні послуги" та Закон
України „Про теплопостачання", тому
вимоги позивача є законними і
підлягають задоволенню. Відповідач
відповідно до ст. 71 КАС України не надав
заперечення проти позову. Сторона ж
позивача, в свою чергу, повністю довела
свої позовні вимоги та свою правоту.

На підставі Конституції України,
Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від
24.06.2004 року, Закону України „Про
теплопостачання" №2633-ІV від 02.06.2005 року,
Постанови Кабінету Міністрів України
„Про затвердження Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення" №630 від
21.07.2005 року, ч. 1. 2, 6 ст.319, ст.391 Цивільного
кодексу України, керуючись ст.ст. 6-12, 71,
86, 104, 159-163 КАС України суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Первомайської міської ради
Харківської області, про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виконати певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
виконавчого комітету Первомайської
міської ради Харківської обл. щодо
відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на
встановлення автономного газового
опалення.

Зобов'язати виконавчий комітет
Первомайської міської ради
Харківської обл. надати ОСОБА_1 дозвіл
на встановлення автономного газового
опалення в квартирі за адресою
АДРЕСА_1.

Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Первомайський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги.

Суддя С. В. Библів