Справа № 2а/759/39/13
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лопатюк Н.Г.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Старової
Н.Е.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Святошинського районного суду міста
Києва від 18 вересня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, головного державного
інспектора Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києва Ростоцької Наталії
Ігорівни, заступника начальника
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києва Алєксєєнка Івана
Олександровича про визнання
неправомірними дій посадових осіб,
скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач)
звернулася до суду з позовом до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, головного державного
інспектора Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києва Ростоцької Наталії
Ігорівни, заступника начальника
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києва Алєксєєнка Івана
Олександровича про визнання
неправомірними дій посадових осіб,
скасування постанови та припису.

Святошинський районний суд міста Києва
своєю постановою від 18 вересня 2013 року
в задоволенні адміністративного
позову - відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Святошинського районного
суду міста Києва від 18 вересня 2013 року
та постановити нову про задоволення
адміністративного позову. На думку
апелянта, зазначену постанову суду
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а постанова суду
підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи,
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позовна вимога в частині
скасування припису відповідача від 13
червня 2012 року у відповідності до ч. 2
ст. 18 КАС України за предметною
підсудністю підлягає розгляду
Окружним адміністративним судом міста
Києва.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції був неповноважний
розглядати дану позовну вимогу.

Таким чином, справа була розглянута
неповноважним складом суду, що є
підставою для її скасування в частині
позовної вимоги про скасування припису
у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
червня 2012 року, головним державним
інспектором Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Ростоцькою Н.І. було
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт. З даного акту
вбачається, що відповідно до ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
відповідно до Порядку здійснення
архітектурно-будівельного контролю, на
підставі звернення прокуратури міста
Києва, була проведена позапланова
перевірка дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і/або
будівельних робіт у квартирі АДРЕСА_1.

За результатами даної
перевірки встановлено, що позивач
експлуатувала реконструйовану
квартиру, чим порушила ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Також,
Інспекцією видано припис від 13.06.2012
року про усунення порушень
містобудівного законодавства. В даному
приписі зазначено, що позивачем
демонтовано віконні рами на балконі
без втручання в несучі конструкції, а
також зазначено, що позивач від підпису
відмовилася.

В матеріалах даної
справи міститься копія припису
Інспекції від 13 червня 2012 року про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил (про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт), в якому
зазначено, що він виданий ОСОБА_2, яка
мешкає у АДРЕСА_1, у зв'язку з
експлуатацією реконструйованої
квартири АДРЕСА_1 без прийняття її в
експлуатацію, чим порушено ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

У приписі також було
зазначена вимога про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності до 13.07.2012 року
(а.с.7 - копія припису).

Крім того, в матеріалах
справи міститься копія постанови № 355
від 15.06.2012 року про накладення штрафу у
справі про адміністративне
правопорушення, з якої вбачається, що
ОСОБА_2 вчинила адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 13 ст. 96
КУпАП, а саме: експлуатувала
реконструйовану квартиру не прийнятої
в експлуатацію III категорії складності
за адресою: АДРЕСА_1, чим порушила ч. 8 ст.
39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Зазначеною
постановою ОСОБА_2 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності з
накладенням штрафу у розмірі 10 200 грн. 00
коп.

З приводу даних спірних
правовідносин, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає за
необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно до п. 1 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, який визначає процедуру
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23 травня 2011
року (далі - Порядок) - державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Держархбудінспекцією та
її територіальними органами.

Відповідно до п. 12 Порядку - посадові
особи інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законом.

Згідно до п. 17 Порядку - у разі виявлення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, крім акта
перевірки, складається протокол разом
з приписом усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

Що стосується припису
відповідача від 13 червня 2012 року,
колегія суддів звертає увагу на
наступне.

Даний припис був винесений
відповідачем за порушення позивачем ч.
8 ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а саме: за
експлуатацію позивачем
реконструйованої квартири АДРЕСА_1 без
прийняття її в експлуатацію. В основу
даного припису були покладені дані
акту перевірки від 13.06.2013 року.

Як зазначила позивач в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції,
а представник відповідача не
спростував, що дійсно віконна рама на
балконі була демонтована для того, щоб
замінити стару віконну раму на нову,
оскільки стара рама є непридатною до
використання.

В акті перевірки та приписі
відповідачем зазначено, що позивачем
провадиться експлуатація
реконструйованої квартири.

Реконструкція це перепланування
квартир, яке пов'язане із зміною
геометричних розмірів, заміною
конструкцій і їх елементів, об'єднання
балкона і кухні в одну кімнату,
розширення віконних прорізів, а також
об'єднання декількох квартир.

Колегія суддів звертає увагу на
те, що акт перевірки не містить жодних
доказів про те, що позивач експлуатує
реконструйовану квартиру, окрім самого
запису про це. В судовому засіданні
суду апеляційної інстанції
представник відповідача не пояснила та
не надала доказів стосовно того, що
позивач дійсно використовує саме
реконструйовану квартиру.

Таким чином, позовна вимога
позивача про скасування припису
відповідача від 13 червня 2012 року є
обґрунтованою, а тому підлягає
задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача
про скасування акту перевірки від 13
червня 2012 року та постанови
відповідача від 15 червня 2012 року про
накладення штрафу, колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Акт перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, державних стандартів та правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт від 13 червня 2012 року
не є рішеннями суб'єкта владних
повноважень в розумінні КАС України;
він є документом, який фіксує певні
факти та обставини, до того ж не містить
будь-яких владних приписів та сам по
собі не несе певних негативних
наслідків.

Рішення суб'єкта владних повноважень у
контексті положень КАСУ необхідно
розуміти як нормативно-правові акти,
так і правові акти індивідуальної дії,
ключовим моментом яких є активний
вплив на права і обов'язки фізичних та
юридичних осіб; припиняють, змінюють
чи породжують певні правові наслідки
для цих осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскільки акт перевірки не може бути
предметом розгляду в суді, то
провадження у справі в частині вимоги
позивача про його скасування підлягає
закриттю.

Що стосується вимоги позивача про
скасування постанови № 355 про
накладення штрафу у справі про
адміністративне правопорушення в сумі
10 200 грн., колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт
владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До правових актів індивідуальної дії
належать також рішення (постанови) про
притягнення фізичних осіб до
адміністративної відповідальності,
які прийняті суб'єктами владних
повноважень (крім суду).

Статтею 287 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (далі -
КУпАП) передбачено, що особі, щодо якої
прийнято постанову у справі про
адміністративне правопорушення,
надано право її оскаржити.

Порядок оскарження постанови у справі
про адміністративне правопорушення
визначений статтею 288 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові справи
про накладення адміністративних
стягнень.

З огляду на вищевикладене, а також, на
те, що постанова № 355 від 15.06.2012 року
була прийнята в рамках розгляду справи
про адміністративне правопорушення,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що позивач повинна була
звертатися до суду загальної
юрисдикції у відповідності до кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

Крім того, вимоги позивача щодо
закриття провадження у справі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності не належать до компетенції
суду, оскільки відповідно до ст. 3
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» це є
повноваженням центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
який розглядає справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив судове рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції має
право скасувати її та прийняти нову
постанову.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Святошинського
районного суду міста Києва від 18
вересня 2013 року - скасувати та прийняти
нову, якою адміністративний позов
ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
(про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт) від 13.06.2012
року, складений головним державним
інспектором Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Ростоцькою Наталією
Ігорівною - скасувати.

Провадження у справі в
частині позовних вимог про скасування
Акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт від 13.06.2012 року, складеного
головним державним інспектором
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Ростоцькою Наталією
Ігорівною - закрити.

Провадження у справі в
частині вимоги позивача про скасування
Постанови № 355 від 15.06.2013 року про
накладання штрафу у справі про
адміністративне правопорушення на
ОСОБА_2 за ч. 12 ст. 96 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови
виготовлений 10.06.2014 року.

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.