Справа № 820/8054/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 червня 2014 р.
№ 820/8054/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Ділбарян А.О.,

за участю: представника позивача -
Німець В.М.,

представника відповідача - Гаспарян
А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська"

до Державної податкової інспекції у
Балаклійському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області

про скасування податкового
повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Державної податкової
інспекції у Балаклійському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
31.12.2013 року № Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що
при проведенні перевірки контролюючим
органом та при оформленні її
результатів мало місце не дотримання
вимог податкового законодавства,
висновки акту перевірки є
неправомірними та такими, що не
відповідають дійсності, а оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийняте з порушенням норм діючого
законодавства України, що є підставою
для його скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснив,
що оскаржуване в даній справі
податкове повідомлення - рішення від
31.12.2013 року № є цілком законним та
обґрунтованим, винесеним відповідно до
чинного законодавства, а позовні
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що головним
державним ревізором-інспектором
відділу податкового аудиту Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Воробйовою І.П. на підставі пункту 200.10
статті 200 розділу V Податкового кодексу
України, у порядку статті 76 глави 8
розділу ІІ Податкового кодексу України
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість за жовтень 2013 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська", за наслідками якої
було складено акт від 12.12.2013 р.
№462/20-01-22-47/37010685.

У вказаному акті перевірки містяться
висновки про порушення ТОВ
"Агропромислова компанія Савинська"
п.185.1 ст.185, п.186.2 ст.186 та п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) та
п.2.3 розділу IV «Порядку ведення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних» затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
17.12.2012 р. №1340 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 01.02.2013
р. №201/22733, що призвело до заниження
суми, яка за результатами звітного
(податкового) періоду підлягає сплаті
платником податку до бюджету у
податковій декларації за жовтень 2013
року (рядок 25.1 декларації) (таблиця 4), та
відповідальність платника,
передбачену пунктом 123.1 статті 123 глави
11 розділу II Податкового кодексу
України.

На підставі висновків акта перевірки
Державною податковою інспекцією у
Балаклійському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 31.12.2013
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 61159,50 грн., в т.ч.
основний платіж у розмірі 40773,0 грн.,
штрафні санкції у розмірі 20386,50 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного правового акту
індивідуальної дії і відображених в
акті від 12.12.2013 р. №462/20-01-22-47/37010685 на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд наголошує на наступному.

У вказаному акті перевірки
контролюючий орган зробив висновок про
порушення пунктів п.185.1 ст.185, п.186.2 ст.186
та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу
України та зазначив, що позивачем
неправомірно віднесено до складу
податкового кредиту у декларації з ПДВ
за жовтень 2013 року суму ПДВ у розмірі
40773,25 грн.

Вказаний висновок відповідач
обґрунтував тим, що до декларації за
звітний податковий період - жовтень 2013
року Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська" подано реєстр
податкових накладних, в який було
включено податкову накладну отриману
від ТОВ «Хмельницьке» №92 від 21.07.2013
року на загальну суму 244639,52 грн., у тому
числі ПДВ 40773,25 грн., яка не
зареєстрована в Єдиному реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних.

При ретельному дослідженні вказаних
обставин, судом встановлено, що в
рамках виконання умов договору про
надання послуг від 04.06.2013 року №17/0613/159
позивачем по справі отримано податкову
накладну від 31.07.2013 року №92.

В позовній заяві позивач зазначає, що
отримав податкову накладну від 31.07.2013
року №92 від продавця з позначкою про
включення останньої до Єдиного реєстру
податкових накладних, а описка у
календарній даті податкової накладної
допущена при внесенні даних до реєстру
отриманих податкових накладних за
жовтень 2013 року, а саме з датою 21.07.2013
року.

З цього приводу суд зазначає, що
правила обрахування розміру
податкового кредиту з податку на
додану вартість регламентовані п.198.1.
ст. 198 Податкового кодексу України, яким
передбачено право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності).

Згідно п. 198.6 Податкового кодексу
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.4 ст. 204 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Згідно до п. 6.1. Порядку заповнення
податкової накладної затвердженої
Наказом Міністерства фінансів України
01.11.2011 N 1379 (чинного на час виникнення
спірних правовідносин), оригінал
податкової накладної надається
покупцю (отримувачу) товарів/послуг на
його вимогу.

Податкова накладна, яка відповідно до
пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Кодексу
підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі
податкових накладних, надається
покупцю тільки після реєстрації, що
здійснюється в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. При цьому
у верхній лівій частині податкової
накладної робляться відповідні
відмітки (потрібне виділяється
поміткою "Х").

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття
його податкової накладної та/або
розрахунку коригування до Єдиного
реєстру податкових накладних є
квитанція в електронному вигляді у
текстовому форматі, яка надсилається
протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової
накладної та/або розрахунку
коригування в електронному вигляді до
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні
та/або розрахунки коригування
сформовано з порушенням вимог,
передбачених відповідно пунктом 201.1
статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192
цього Кодексу, протягом операційного
дня продавцю надсилається квитанція в
електронному вигляді у текстовому
форматі про неприйняття їх в
електронному вигляді із зазначенням
причин.

Якщо протягом операційного дня не
надіслано квитанції про прийняття або
неприйняття, така податкова накладна
вважається зареєстрованою в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних є
підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є
підставою для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки зазначеного продавця для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з податку
за такою операцією.

Системно аналізуючи зазначені норми
законодавства, суд приходить до
висновку, що відсутність факту
реєстрації платником податку -
продавцем товарів (послуг) податкових
накладних в Єдиному реєстрі не надає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до складу
податкового кредиту та не звільняє
продавця від обов'язку включення суми
податку на додану вартість, вказану в
податковій накладній, до суми
податкових зобов'язань за відповідний
звітний період.

Суд звертає увагу на те, що вказаними
вище нормами передбачений обов'язок
продавця зареєструвати податкову
накладну, а обов'язком покупця є
перевірка відомостей щодо реєстрації
податкових накладних в реєстрі при
формуванні податкового кредиту.

Відповідно до відомостей, викладених в
акті перевірки, до податкового кредиту
жовтня 2013 року ТОВ «Агропромислова
компанія Савинська» було безпідставно
включено податкову накладну №92 від
21.07.2013 року отриману від ТОВ
«Хмельницьке», з невірними реквізитами
податкової накладної, що не
співпадають з її основними
параметрами, на загальну суму ПДВ 40773,25
грн., в результаті чого було завищено
податковий кредит на суму 40773,25 грн.

Представником контролюючого органу
надано до суду відомості співставлення
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних та Єдиного
реєстру податкових накладних, які
підтверджують невідповідність даних
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за жовтень 2013
року та даних Єдиного реєстру
податкових накладних за жовтень 2013
року, а саме дати виписки податкової
накладної №92.

Порядком ведення Єдиного реєстру
податкових накладних, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1246 від 29.12.2010р. (далі - Порядок)
визначено механізм внесення
відомостей, що містяться у податковій
накладній та/або розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників до неї (далі - податкова
накладна та/або розрахунок
коригування), до Єдиного реєстру
податкових накладних (далі - Реєстр)
платників податку на додану вартість -
продавців товарів (послуг), звіряння
даних, що містяться у виданих платникам
такого податку - покупцям товарів
(послуг) податковій накладній та
розрахунку коригування з відомостями,
які містяться у Реєстрі.

Так, пунктом 8 Порядку передбачено, що
для підтвердження прийняття
податкової накладної та/або розрахунку
коригування до реєстрації продавцю
видається квитанція в електронній
формі у текстовому форматі, у якій
зазначаються реквізити зазначених
документів, відповідність
електронного документа формату
(стандарту), затвердженому Державною
податковою службою, результати
перевірки електронного цифрового
підпису, інформація про продавця, дата
та час прийняття, реєстраційний номер,
податковий період, за який подається
податкова накладна та/або розрахунок
коригування. Квитанція, на яку
накладається електронний цифровий
підпис Державної податкової служби,
підлягає шифруванню та надсилається
продавцеві засобами
телекомунікаційного зв'язку. Примірник
квитанції в електронній формі
зберігається в Державній податковій
службі.

Пунктом 11 Порядку визначено, що
квитанція, що підтверджує факт
реєстрації податкової накладної та/або
розрахунку коригування, надсилається
протягом операційного дня продавцеві.
Якщо протягом операційного дня
продавцеві не надіслано квитанцію, що
підтверджує прийняття (підтвердження
реєстрації) або неприйняття податкової
накладної та/або розрахунку
коригування, такі податкова накладна
та/або розрахунок коригування
вважаються зареєстрованими.

Відповідно до п.201.15 ст. 201 Податкового
кодексу України, платник податку веде
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних в електронному вигляді, у
якому зазначаються порядковий номер
податкової накладної, дата її виписки
(отримання), загальна сума постачання
та сума нарахованого податку, а також
реєстраційний номер платника податку -
продавця, який видав податкову
накладну такому платнику податку.
Форма і порядок заповнення реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних встановлюються відповідно
до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що
передбачені для подання податкової
звітності (календарний місяць), у тому
числі для яких цим розділом
встановлено звітний податковий період
- квартал, подають контролюючому органу
копії записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних за
такий період в електронному вигляді.

Контролюючий орган розробляє та
розміщує на своєму офіційному
веб-сайті програму ведення обліку
записів у реєстрах виданих та
отриманих податкових накладних в
електронному вигляді та забезпечує її
безкоштовне розповсюдження (включаючи
необхідні зміни та доповнення) як
шляхом надання доступу до копіювання
такої програми, як через Інтернет, так і
шляхом запису на магнітні носії
інформації платника за його запитом.

Згідно з п.201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень Податкового
кодексу України позивачу були
направлені повідомлення про виявлені
розбіжності за даними реєстрів виданих
та отриманих податкових накладних за
жовтень 2013 року та ТОВ "Агропромислова
компанія Савинська" надіслано
відповідь від 27.11.2013 року №686 згідно
якої підприємством позивача
повідомлено про допущену механічну
помилку в даті (21.07.2013 року замість
вірної 31.07.2013 року).

Зважаючи на викладені обставини, та те
що підприємство позивача не
скористалося після отримання
повідомлення про виявлені розбіжності
правом подання уточнюючого розрахунку,
який є підставою для включення сум
податку до складу податкового кредиту,
то суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а оскаржуване
рішення відповідача правомірним.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем до матеріалів справи не
надано документів, які б спростовували
висновки контролюючого органу, що
зазначені в акті перевірки про
встановлені порушення податкового
законодавства.

За таких обставин, висновки
податкового органу, що викладенні в
акті перевірки відповідають дійсності,
податкове повідомлення - рішення від
31.12.2013 року № Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області
відповідає ч.3 ст. 2 КАС України, а тому
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими, спростовуються
зібраними доказами по справі та не
підлягають задоволенню.

На виконання вимог КАС України, а саме
Глави 7 Розділу 2, суд вважає за
необхідне розподілити судові витрати.

Суд зазначає, що порядок та розмір
сплати судового збору визначений
Законом України "Про судовий збір" від 8
липня 2011 року № 3674-VI.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сплати судового збору" від 19.09.2013 року N
590-VII, який набув чинності 23.10.2013 року,
внесені зміни до Закону України "Про
судовий збір", зокрема, відповідно до
підпункту 1 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" судовий збір за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Частиною третьою статті 4 Закону
України "Про судовий збір" встановлено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Таким чином, відповідно до відхиленої
частини вимоги, суд вважає за необхідне
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська" решту суми
судового збору в розмірі 1644,30 грн. на
користь Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська" до Державної
податкової інспекції у Балаклійському
районі Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія Савинська" ()
суму судового збору в розмірі 1644.30 грн.
(одна тисяча шістсот сорок чотири
гривні 30 копійок) на користь Державного
бюджету України (отримувач: УДКСУ у
Червонозаводському районі м.Харкова
Харківській області, код: 37999628, МФО
банку: 851011, назва банку: ГУ ДКСУ в
Харківській області, рахунок 4011,
призначення платежу: Судовий збір).

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10
червня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко