Справа № 2а-4118/10/1970
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року
Справа №
1115/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду у м.
Тернополі на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
до Відкритого акціонерного товариства
«Тернопільський електромеханічний
завод» про відшкодування витрат по
виплаті та доставці пенсії, -

В С Т А Н О
В И В :

В грудні 2010 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Тернополі звернулося
до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства
"Тернопільський електромеханічний
завод" про стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за період з 01.10.2010 по
25.12.2010 на загальну суму 19158,24 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного
адміністративного суду у зв'язку з
реорганізацією відповідача допущено
процесуальне правонаступництво та
замінено відповідача на публічне
акціонерне товариство "Тернопільський
електромеханічний завод".

Позивач свої вимоги мотивує тим, що ПАТ
"Тернопільський електромеханічний
завод" працювали громадяни ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, яким рішенням УПФУ в місті
Тернополі призначена пенсія на
пільгових умовах згідно п.п. "б" - "з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення " від 05.11.1991 року № 1788-XII та
знаходяться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі та у період з 01.10.2010 по 25.12.2010
отримували пенсію за віком за списком
№ 2 при повному пільговому стажі на
загальну суму 19158,24 грн., з яких:

- 2378,77 грн. становлять витрати на
виплату і доставку пенсії ОСОБА_1;

- 16779,47 грн. становлять витрати на
виплату і доставку пенсії ОСОБА_2

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Тернопільський
електромеханічний завод» на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі 2 378 грн.77 коп.
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пенсії з
призначених на пільгових умовах по гр..
ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2010 року по 25
грудня 2010 року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило Управління Пенсійного фонду
України в м. Тернополі подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що судом першої інстанції неправильно
застосовано норми матеріального права
та порушено норми процесуального
права, а тому підлягає скасуванню та
винесенню нової постанови, якою
повністю задовольнити позовні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
м. Тернополі.

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для її розгляду в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ "Тернопільський електромеханічний
завод" працювали громадяни ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, яким рішенням УПФУ в місті
Тернополі призначена пенсія на
пільгових умовах згідно п.п. "б" - "з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення " від 05.11.1991 року № 1788-XII та
знаходяться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі та у період з 01.10.2010 по 25.12.2010
отримували пенсію за віком за списком
№ 2 при повному пільговому стажі на
загальну суму 19158,24 грн.

Згідно Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії на пільгових
умовах із зниженням пенсійного віку
можуть призначатись особі як за
статтею 13 так і за статтею 100 даного
Закону. При цьому в обох випадках
підставою для їх призначення є
виконання робіт, що передбачені
Списками N 1 та N 2 а також іншими
нормативними актами.

Різниця між підставами призначення
пенсій за цими статтями полягає у
моменті виникнення у особи права на
пільгову пенсію. За статтею 100 пенсія
призначається, якщо таке право виникло
до набуття чинності Закону України
«Про пенсійне забезпечення» у
відповідності до законодавства, що
діяло раніше; а за статтею 13 - якщо право
на пільгову пенсію виникло після
набрання чинності цим Законом.

Так, за правилами статті 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Відповідно до пунктів "а" та "б" ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: б) працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Згідно п.1 ст.1 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" від 26 червня 1997 року N
400/97-ВР платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, а згідно з аб.4 п.1 статті 2
вищезазначеного Закону для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до абзацу третього пункту
першого статті 4 Закону N 400/97-ВР на
обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки
збору у таких розмірах: 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом четвертим пункту 1 статті 2
цього Закону.

Таким чином, обов'язок підприємства
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України 100 % фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
передбачених пунктами "а" і "б" статті 13
Закону N 1788-III, встановлений Законами
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" та "Про
пенсійне забезпечення», в той час коли
обов'язок відшкодування витрат
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до статті 100 Закону N 1788-III
законодавством не передбачено.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2010 року у справі №2а-3375/10/1970, яка
залишена в силі ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 листопада 2013 року у задоволенні
позову ВАТ (ПАТ) "Тернопільський
електромеханічний завод" до Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про скасування протоколу №313 від 14
липня 2008 року про призначення пенсії
ОСОБА_1 на підставі пунктів "б" - "з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення"та про зобов'язання
призначити пенсію ОСОБА_1 на підставі
ст. 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", - відмовлено в повному
обсязі.

Враховуючи наведене, а також вимоги ч.1
ст. 72 КАС України, на підставі
розрахунків з розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", - до відшкодування ПАТ
"Тернопільський електромеханічний
завод" підлягають фактичні витрати
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах гр. ОСОБА_1, за період з
01.10.2010 по 25.12.2010 в сумі 2378,77 грн.

Пунктом 6.4. розділу 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 р. № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004 р. за № 64/8663 (далі -
Інструкція) передбачено, що розмір сум
до відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій.

Відповідно до п. 6.8 розділу 6 Інструкції
підприємства щомісяця до 25 - го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з п.6.9 розділу 6 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного Фонду за місцем його
реєстрації.

Доказів які б свідчили про
відшкодування відповідачем витрат
позивача на виплату та доставку пенсій
пільгових пенсій по списку № 2 по
ОСОБА_1 за період з 01.10.2010 по 25.12.2010 в
сумі 2378,77 грн. відповідачем не надано та
судом не здобуто.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у м. Тернополі -
залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 27.12.2013 року
по справі № 2-а- 4118/10/1970 - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
Я.С. Попко

Р.Б. Хобор