Справа № 2а-1052/12/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Броварської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року позивач фізична особа
- підприємець ОСОБА_3 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області про скасування рішення
відповідача про відмову у видачі
свідоцтва платника єдиного податку від
27.01.2012 року №985 та зобов'язати
відповідача видати свідоцтво платника
єдиного податку згідно поданої заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні вимог
позивача відмовити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду
скасуванню.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до п.4 п.п.291.5.1 п.291.5 ст. 295
Податкового кодексу України не можуть
бути платниками єдиного податку
фізичні особи-підприємці, які
здійснюють видобуток, виробництво,
реалізацію дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, у тому числі
органогенного утворення, у зв'язку з
чим відповідачем обґрунтовано
відмовлено у праві застосування
спрощеної системи оподаткування.

Позивач 28.04.2010 року зареєстрований
виконавчим комітетом Броварської
міської ради Київської області згідно
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася до відповідача із заявою
про застосування спрощеної системи
оподаткування від 17.01.2012 року №2112.

Видами діяльності згідно з КВЕД ДК 009:2005
позивач зазначає: роздрібна торгівля
годинниками та ювелірними виробами;
роздрібна торгівля іншими
непродовольчими товарами; роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах без переваги продовольчого
асортименту; виробництво ювелірних
виробів за індивідуальним замовленням.

Листом від 27.01.2012 року №985 відповідач
повідомив, що відповідно до п.4 п.п.291.5.1
п.291.5 ст. 295 Податкового кодексу України,
в якому зазначено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
видобуток, виробництво, реалізацію
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння, у тому числі органогенного
утворення, не можуть бути платниками
єдиного податку.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що податковим органом рішення винесене
не на підставі, не у межах повноважень
та не у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
необґрунтовано, тобто без врахування
усіх обставин, які мають значення для
прийняття рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

Пунктом 2 статті 4 Закону України від
18.11.1997 року № 637/97-ВР «Про державне
регулювання видобутку, виробництва і
використання дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння та контроль за
операціями з ними» визначено, що всі
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, що
займаються операціями з дорогоцінними
металами, дорогоцінним камінням
органогенного утворення та
напівдорогоцінним камінням,
ювелірними виробами з них, проводять їх
облік за встановленими формами і
подають статистичну звітність.
Оперативний облік видобутку,
переробки, переміщення дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогенного
утворення та напівдорогоцінного
каміння, ювелірних виробів з них
ведеться суб'єктами підприємницької
діяльності окремо за кожним видом
операції з урахуванням технології,
виду утворених відходів та виробничих
втрат. Особливості обліку дорогоцінних
металів, дорогоцінного каміння,
дорогоцінного каміння органогеннного
утворення та напівдорогоцінного
каміння визначаються Міністерством
фінансів України.

У Податковому кодексі України не
визначено поняття "дорогоцінні метали
і дорогоцінне каміння" і поняття щодо
діяльності з їх "видобутку, виробництва
та реалізації". З огляду на вимоги
статті 5 Податкового кодексу України,
застосуванню підлягають норми інших
нормативно-правових актів. Спеціальним
законом, який здійснює державне
регулювання видобутку, виробництва,
використання, зберігання дорогоцінних
металів і дорогоцінного каміння та
контролю за операціями з ними, є Закон
«Про державне регулювання видобутку,
виробництва і використання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контроль за операціями з
ними».

В розумінні пунктів 1-2 статті 1 Закону
України «Про державне регулювання
видобутку, виробництва і використання
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння та контроль за операціями з
ними» ювелірні вироби підпадають під
визначення "дорогоцінні метали" чи
"дорогоцінне каміння", і одночасно
зазначає, що статтею 14 Закону №637
врегульовано такий вид діяльності як
"торгівля дорогоцінними металами і
дорогоцінним камінням та виробами з
них". Відповідно до частини 2
зазначеної статті, правила торгівлі
дорогоцінними металами (крім
банківських металів) і дорогоцінним
камінням, дорогоцінним камінням
органогенного утворення та
напівдорогоцінним камінням у сирому та
обробленому вигляді і виробами з них,
що належать суб'єктам підприємницької
діяльності на праві власності,
встановлюються Кабінетом міністрів.

Поняття "вироби із дорогоцінного
металу" визначено Інструкцією про
здійснення державного
експертно-пробірного контролю за
якістю ювелірних та побутових виробів
з дорогоцінних металів, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 20.10.1999 року № 244, зареєстрованої в
Мін'юсті України за № 3698968 від 25.03.2004
року. Виріб із дорогоцінного металу - це
будь-який ювелірний (побутовий) виріб,
виготовлений зі сплавів дорогоцінних
металів (золота, срібла, платини тощо),
який використовується як прикраса або
предмет побуту. Відповідно до абзацу 4
підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та
доповненнями не можуть бути платниками
єдиного податку фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
видобуток, виробництво, реалізацію
дорогоцінних металів і дорогоцінного
каміння, у тому числі органогенного
утворення. Виходячи із буквального
змісту вказаної статті, не можуть бути
суб'єктами спрощеної системи
оподаткування фізичні
особи-підприємці, які здійснюють
торгівлю ювелірними виробами, тобто
виробами із дорогоцінного металу та
дорогоцінного каміння.

При вирішенні спору судом першої
інстанції зазначене не було враховане.

Також посилання позивача на положення
Національного класифікатора України
ДК 009:2005, (затвердженого наказом
Держспоживстандарту України від 26
грудня 2005 року №375 (в Міністерстві
юстиції України не зареєстрований) як
на підставу для перебування на
спрощеній системі оподаткування
колегія суддів, оцінює критично,
оскільки згідно листа Державної служби
статистики України від 30.12.2011 року №
14/3-12/636, класифікація видів економічної
діяльності має статистичне
призначення та методологічні основи
застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
знайшли своє підтвердження, а
постанова суду першої інстанції
прийнята за неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 71, 160, 195, 196, 197, 198, 202,
205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Броварської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року - скасувати.

Постановити по справі нове рішення,
яким в задоволені адміністративного
позову фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Броварської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області про скасування
рішення відповідача про відмову у
видачі свідоцтва платника єдиного
податку від 27.01.2012 року №985 та
зобов'язати видати свідоцтво платника
єдиного податку згідно поданої заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки
передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови суду
виготовлено 22.05.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

Головуючий суддя

Бистрик Г.М.

Судді:

Оксененко О.М.

Карпушова О.В.