Справа № 804/1570/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р. Справа № 804/1570/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю., при
секретарі судового засідання - Тоноян
А.К., за участю: представника позивача
- представників відповідача - свідка -
ОСОБА_3, Мадалиць В.В., Панченко Г.Ю.,
ОСОБА_7, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.04.2013 року за
№ , -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулась Фізична особа-підприємець
ОСОБА_6 з позовом до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.04.2013 року за
№.

Ухвалою суду від 10.02.2014 року було
відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового розгляду
після залишення позовної заяви без
руху ухвалою суду від 23.01.2014 року.

Свої позовні вимоги, з урахуванням
доповнення до адміністративного
позову від 03.03.2014 року, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_6 обґрунтовує
тим, що висновки податкової інспекції
за наслідками проведеної перевірки є
протиправними та такими, що порушують
її права та інтереси. За поясненнями
позивача податкова інспекція
неправомірно посилається на дані
іншого акту перевірки щодо його
контрагента, на висновки акту
перевірки, проведеної іншою податковою
інспекцією під час формулювання своїх
висновків. Також зазначає про те, що
13.02.2013 року по справі № 804/1440/13-а
Дніпропетровським окружним
адміністративним судом було винесено
постанову, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2013 року.
Відповідно до вказаної постанови суду
було визнано протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
щодо формування в Акті № 7200/224/31820299 від
21.12.2012 року висновків про визнання
відсутності у ТОВ «Матадор» (код ЄДРПОУ
- 31820299) об'єктів оподаткування по
операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям у період 2011-2012
рр.; визнано протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
щодо коригування показників
податкової звітності ТОВ «Матадор»
(код ЄДРПОУ - 31820299) за період з грудня 2011
року по жовтень 2012 року, яке відбулось
на підставі Акту № 7200/224/31820299 від 21.12.2012
року, в тому числі дії з виключення з
електронної бази даних «Деталізована
інформація по платнику податку на
додану вартість щодо результатів
автоматичного співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України» сум податкового
кредиту та податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, які
визначені ТОВ «Матадор» (код ЄДРПОУ -
31820299) у податкових деклараціях за
період з грудня 2011 року по жовтень 2012
року; зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
відновити показники податкової
звітності ТОВ «Матадор» (код ЄДРПОУ -
31820299) за період з грудня 2011 року по
жовтень 2012 року, в тому числі
зобов'язано відобразити в електронній
базі даних «Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України»
суми податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які ТОВ «Матадор» (код ЄДРПОУ
- 31820299) включило до податкових
декларацій з податку на додану
вартість за період з грудня 2011 року по
жовтень 2012 року. За словами позивача,
висновки податкового органу про
безпідставне формування суб'єктом
господарювання податкового кредиту з
ПДВ за лютий 2012 року, квітень 2012 року,
червень 2012 року, липень 2012 року,
вересень 2012 року, жовтень 2012 року у
розмірі 109262,66 грн. по взаємовідносинам
з ТОВ «Матадор» (код ЄДРПОУ - 31820299).
Реальність проведених господарських
операцій підтверджується первинними
документами, що були надані до
перевірки у повному обсязі.
Недійсність укладеного правочину
також не підтверджена жодним рішенням
суду. З огляду на що, винесене податкове
повідомлення-рішення № від 23.04.2013
року вважає протиправним.

Просить суд, з урахуванням доповнення
до адміністративного позову від 03.03.2014
року: визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 23.04.2013
року про сплату податку на додану
вартість в сумі 109262,66 грн. і
застосованої штрафної (фінансової)
санкції в сумі 54631,33 грн.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та пояснив
обставини справи таким чином, як вони
були викладені вище.

Представник відповідача заперечував
проти даного адміністративного позову
повністю, зазначивши про те, що
встановлені за результатами
проведеної перевірки порушення вимог
чинного законодавства відповідають
дійсності та є правомірними. Адже за
результатами проведеної перевірки
було встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям у 2011-2012
році. З урахуванням висновків акту
перевірки відповідач зробив висновки
про те, що правочини між ТОВ «Матадор»
та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6
за період лютий 2012 року, квітень 2012
року, червень 2012 року, липень 2012 року,
вересень 2012 року та жовтень 2012 року
здійснені без мети настання реальних
наслідків. Також за твердженнями
податкової служби акт перевірки не
встановлює обов'язкові правові
наслідки та є тільки носієм інформації,
тому посилання на те, що укладені
правочини є нікчемними жодним чином не
впливають на фінансово-господарську
діяльність платника податків. Тому,
вважає, що оспорюване податкове
повідомлення-рішення є правомірним та
скасуванню не підлягає.

Під час судового засідання свідок -
ОСОБА_7 - надала пояснення, зазначивши,
що не була присутня під час проведення
господарських операцій, але приймала
роботи по відправці транспорту.

Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши
наявні у справі докази та оцінивши їх у
сукупності, вважає необхідним
задовольнити даний адміністративний
позов в повному обсязі з наступних
підстав.

У період з 18.03.2013 року по 22.03.2013 року
відповідачем була проведена
документальна позапланова виїзна
перевірка дотримання вимог
податкового законодавства Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) (далі -
ФОП ОСОБА_6) щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ТОВ «Матадор» (код ЄДРПОУ -
31820299) за лютий 2012 року, квітень 2012 року,
червень 2012 року, липень 2012 року,
вересень 2012 року, жовтень 2012 року.

Перевірку було проведено на підставі
пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75, пп.
78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового
кодексу України та у зв'язку із
отриманням постанови старшого
слідчого з ОВС ГСУ ДПС України від
31.01.2013 року «Про призначення
позапланової документальної перевірки
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) по
взаємовідносинам з ТОВ «Матадор» (код
ЄДРПОУ - 31820299)», у зв'язку із тим, що за
наслідками перевірки платника
податків ТОВ «Матадор» було виявлено
факти, що свідчать про можливі
порушення ФОП ОСОБА_6 податкового
законодавства, відповідно до наказу №
234 від 05.03.2013 року, виданого Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська.

Про проведення перевірки позивача було
проінформовано письмовим
повідомленням від 05.03.2013 року № 5574/6/172,
та копію наказу № 534 від 05.03.2013 року
направлено поштою з повідомленням про
вручення. Направлення про проведення
перевірки були пред'явлені позивачу
під підпис 18.03.2013 року.

Перевірку проведено з відома ФОП
ОСОБА_6

Хід та результати проведеної перевірки
було зафіксовано в акті перевірки від
29.03.2013 року за № 994/172/НОМЕР_2.

Результати перевірки показали такі
висновки щодо виявлених порушень вимог
чинного законодавства, а саме:
порушення ст. 201, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України. ФОП
ОСОБА_6 безпідставно сформовано
податковий кредит з ПДВ за лютий 2012
року, квітень 2012 року, червень 2012 року,
липень 2012 року, вересень 2012 року,
жовтень 2012 року на суму - 109262,66 грн. по
контрагенту ТОВ «Матадор», а саме: за
лютий 2012 року на суму 11700,00 грн., за
квітень 2012 року на суму 11833,33 грн., за
червень 2012 року на суму 25458,00 грн., за
липень2012 року на суму 23410,33 грн., за
вересень 2012 року на суму 33208,00 грн., за
жовтень 2012 року на суму 3653,00 грн., що
підлягає зменшенню до 0, в результаті
чого підприємцем занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті в
бюджет, за лютий 2012 року на суму 11700,00
грн., за квітень 2012 року на суму 11833,33
грн., за червень 2012 року на суму 25458,00
грн., за липень 2012 року на суму 23410,33 грн.,
за вересень 2012 року на суму 33208,00 грн., за
жовтень 2012 року на суму 3653,00 грн., всього
на 109262,66 грн.

Відповідно до акту перевірки при
проведенні перевірки відповідачем
було використано наступні документи:
реєстраційні документи ФОП ОСОБА_6,
податкова декларація з ПДВ та додаток
№ 5 до податкової декларації з ПДВ за
лютий 2012 року, квітень 2012 року, червень
2012 року, липень 2012 року, вересень 2012
року, жовтень 2012 року; матеріали
документальної перевірки ТОВ
«Матадор» (код ЄДРПОУ - 31820299), надіслані
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська; первинні документи
(угода, акти прийому-передачі,
податкові накладні, копії банківських
виписок, платіжні доручення), що
підтверджують придбання послуг ФОП
ОСОБА_6 у ТОВ «Матадор»; інформація
комп'ютерних автоматизованих
інформаційних систем податкового
органу: АІС «Облік податків і
платежів», АІС «Облік платників», АІС
«Податки», АРМ «БЕСТ-Звіт», АІС
«Система обробки податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
розрізі контрагентів», копії
договорів, копії актів робіт.

За поміткою відповідача ФОП ОСОБА_6 не
з'явилась для ознайомлення та
підписання акту перевірки, тому другий
примірник акту перевірки було
направлено позивачу поштою
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Вищезазначені висновки акту перевірки
стали підставою для винесення
Державною податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровську Дніпропетровської
області Державної податкової служби
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 23.04.2013 року №
, яким було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем -
109262,66 грн., нараховані штрафні
(фінансові) санкції у розмірі - 54631,33 грн.

Не погодившись із винесеним податковим
повідомленням-рішенням, позивач
оскаржувала його в адміністративному
порядку до Державної податкової служби
у Дніпропетровській області. У
відповідь на скаргу ФОП ОСОБА_6 від
15.05.2013 року отримала рішення від 02.07.2013
року за № 770/10/10-25 «Про результати
розгляду первинної скарги», щодо якої
її скарга була залишена без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін. Також
позивач направила скаргу до
Міністерства доходів і зборів України
від 10.07.2013 року, у відповідь на яку
рішенням від 02.08.2013 року скаргу
платника податків також було залишено
без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін.

Тому, ФОП ОСОБА_6 звернулась до суду,
оскаржуючи винесене Державною
податковою інспекцією в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
(правонаступником якої є Державна
податкова інспекція в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області) податкове
повідомлення-рішення від 23.04.2013 року за
№ , правомірність/протиправність
винесення якого становить предмет
доказування в даній адміністративній
справі.

У перевіряємий період позивач мав
взаємовідносини із ТОВ «Матадор».

Так, 01.02.2012 року між ФОП ОСОБА_6 та ТОВ
«Матадор» було укладено договір на
виконання
навантажувально-розвантажувальних
робіт за № 17.

Згідно умов вказаного договору
замовник доручає, а виконавець бере на
себе зобов'язання на власний ризик і за
власні кошти виконати
навантажувально-розвантажувальні
роботи відповідно до умов договору, а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити результати робіт.

На підтвердження реальності
проведеної господарської операції
позивачем було надано суду копії
податкових/видаткових накладних, копія
договору від 01.02.2012 року № 17 з додатками
від 01.03.2012 року, копії актів виконаних
робіт, копії квитанцій до прибуткового
касового ордера, копії банківських
виписок.

За твердженнями позивача, що також
підтверджується матеріалами справи,
податкові накладні були включені ФОП
ОСОБА_6 до реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за лютий 2012 року,
квітень 2012 року, червень 2012 року, липень
2012 року, вересень 2012 року, жовтень 2012
року та на підставі них здійснювалося
формування податкового кредиту за дані
періоди. При цьому, вартість робіт, що
були прийняті до даних податкових
накладних, в тому числі ПДВ у сумі 109262,67
грн. були повністю сплачені позивачем у
безготівковій та готівковій формах.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216
Цивільного кодексу України, платники
податків мають право вносити
відповідні зміни до податкової
звітності у порядку, визначеному
статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 85.2, п. 85.4, п. 85.8
ст. 85 Податкового кодексу України,
платник податків зобов'язаний надати
посадовим (службовим) особам органів
державної податкової служби у повному
обсязі всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові
особи органу державної податкової
служби мають право отримувати у
платників податків належним чином
завірені копії первинних
фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Посадова (службова) особа органу
державної податкової служби, яка
проводить перевірку, у випадках,
передбачених цим Кодексом, має право
отримувати від платника податків або
його законних представників копії
документів, що належать до предмета
перевірки. Такі копії повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV
(у відповідній чинній редакцій),
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Тобто, системний аналіз вказаної норми
показує, що лише в разі фактичного
здійснення господарської операції
документ може вважатися первинним та
тим самим підтверджувати реальність
проведення такої господарської
операції. Тому, якщо фактичного
здійснення господарської операції не
було, відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку,
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. А
для підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, яка має спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України визначено, що витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Водночас відповідно до пункту 198.3
статті 198 Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України визначено,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну ,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити:

а) порядковий номер податкової
накладної;

б) дата виписування податкової
накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування
податку;

ж) ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Аналіз вищевикладених норм
податкового законодавства показує, що
необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів (послуг) сум
податку на додану вартість є факт
придбання товарів та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності. Тому, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтвердженні належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Однак, з даних акту перевірки
вбачається, що контролюючий орган
посилається на висновки іншого акту
перевірки, а саме: акт перевірки від
21.12.2012 року №7200/224/31820299, складений
відділом особливо важливих перевірок
управління податкового контролю та ДПІ
у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України ТОВ
«Матадор» (код ЄДРПОУ - 31820299) під час
здійснення господарських відносин з
ТОВ «Інфортерм» (код ЄДРПОУ - 31343537) за
червень 2011 року, ТОВ «Олімп» (код ЄДРПОУ
- 31441243) за вересень 2011 року, ПП «СВ
Гермес» (код ЄДРПОУ - 36293292) за березень
2011 року, ПВП «Форест» (код ЄДРПОУ - 25158848)
за червень 2011 року, ТОВ «Кафепродакшн»
(код ЄДРПОУ - 37275541) за січень 2011 року, ТОВ
«Пасіфік» (код ЄДРПОУ - 31684481) за
вересень 2011 року, БПП «Сура» (код ЄДРПОУ
- 30668399) за вересень 2011 року, ТОВ
«Хімагросервіс» (код ЄДРПОУ - 37237904) за
листопад 2011 року», згідно якого
встановлено, що ТОВ «Матадор»
здійснювало діяльність спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третіх
осіб. Податковий орган посилається на
те, що перевіркою було встановлено
відсутність об'єктів оподаткування по
операціях з придбання товарів (послуг)
у підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям у 2011-2012
роках.

За твердження податкового органу,
такий, враховуючи інформацію, наведену
в акті перевірки № 7200/224/31820299 від 21.12.2012
року, у ТОВ «Матадор» у лютому 2012 року,
квітні 2012 року, червні 2012 року, липні 2012
року, вересні 2012 року, жовтні 2012 року
відсутні об'єкти оподаткування
податком на додану вартість та
податком на прибуток по операціях з
продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям, в тому числі
ФОП ОСОБА_6 в розумінні п. 185.1 ст. 185
Податкового кодексу України. З
урахуванням чого, відповідач приходить
до висновку про те, що правочини між ТОВ
«Матадор» та ФОП ОСОБА_6 за лютий 2012
року, квітень 2012 року, червень 2012 року,
липень 2012 року, вересень 2012 року,
жовтень 2012 року здійснені без мети
настання реальних наслідків.

Проте, такі посилання податкового
органу на висновки акту перевірки,
складеного іншою податковою
інспекцією щодо контрагента позивача є
протиправними.

Так, зокрема, пунктами 4, 6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України № 984 від 22.12.2010 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772 (є
чинним) визначено, що акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Отже, суд вказує на те, що такі
посилання відповідача не відповідають
вимогам чинного законодавства, адже
результати перевірок платників
податків, зокрема, з питань дотримання
вимог податкового законодавства
України, правильності, повноти
нарахування та сплати податків по
взаємовідносинах із контрагентами,
мають ґрунтуватися на даних первинних
документів, які належить безпосередньо
досліджувати під час проведення
перевірок. А тому, посилання
відповідача на інші досліджені в ході
перевірки дані та посилання на них в
якості обґрунтування своєї позиції є
безпідставним.

Таким чином, відповідач має базувати
свої висновки за результатами
проведеної перевірки безпосередньо на
підставі дослідження наданих
первинних документів, тим паче, що
позивачем були пред'явлені всі
необхідні первинні документи. Та у
відповідача з цього приводу не було
жодних зауважень, що також
підтверджується актом перевірки.

Також позивач зазначає про те, що
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.02.2013 року, справа № 804/1440/13-а, за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛАДА-ЛТД» до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Державної податкової
служби України про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 16.05.2013 року, було визнано
протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Державної
податкової служби України щодо
визначення у акті перевірки про
визнання відсутності у контрагента
позивача об'єктів оподаткування по
операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам - покупцям у період 2011-2012
років; дії Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Державної податкової
служби України щодо коригування
показників податкової звітності ТОВ
«Матадор» з виключення з електронної
бази даних «Деталізована інформація по
платнику податку на додану вартість
щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПС України» сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені у податкових
деклараціях за період з грудня 2011 року
по жовтень 2012 року та зобов'язано
відкориговані показники. У задоволенні
решти позовних вимог було відмовлено.

Отже, постанова суду першої інстанції
від 13.02.2013 року, справа № 804/1440/13-а,
набрала законної сили станом на 16.05.2013
року. А згідно вимог ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд приймає до уваги
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.02.2013 року, справа № 804/1440/13-а (набрала
законної сили станом на 16.05.2013 року) в
якості належного доказу по даній
адміністративній справі. Тому, це ще
одне підтвердження того, що ФОП ОСОБА_6
правомірно сформувало податковий
кредит з ПДВ за лютий 2012 року, квітень
2012 року, червень 2012 року, липень 2012 року,
вересень 2012 року, жовтень 2012 року у
розмірі - 109 262,66 грн. по
взаємовідносинам з ТОВ «Матадор» (код
ЄДРПОУ - 31820299).

Крім того, у відповідності до пп. 4.1.4 п.
4.1 ст. 4 Податкового кодексу України
встановлено презумпцію правомірності
рішень платника податку, яка полягає в
тому, що в разі якщо норма закону чи
іншого нормативно-правового акта,
виданого на підставі закону, або якщо
норми різних законів чи різних
нормативно-правових актів припускають
неоднозначне (множинне) трактування
прав та обов'язків платників податків,
застосуванню підлягає закон, який
трактується на користь платника
податку.

Зазначена норма поширюється також і на
кваліфікацію господарських операцій з
метою формування платником податків
витрат для визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
та/або податкового кредиту з податку на
додану вартість. За змістом указаної
норми відповідні витрати і податковий
кредит вважаються сформованими
платником податків правомірно, однак
контролюючий орган не позбавлений
можливості довести в установленому
порядку факт невідповідності
задекларованих наслідків
господарської операції платника
податків у податковому обліку
фактичним обставинам.

При цьому з урахуванням норм статей 61
та 44 Податковою кодексу України саме на
контролюючі органи покладається
обов'язок контролювати правильність
формування даних податкового обліку
платників податків, у тому числі щодо
правильності складення та
достовірності первинних документів.

Отже, висновки відповідача, зроблені
під час перевірки є безпідставними та
такими, що не відповідають дійсності.

Щодо висновків відповідача про
нікчемність укладених позивачем
правочинів, то суд вважає за необхідне
вказати на таке.

Стаття 204 Цивільного кодексу України
закріплює принцип презумпції
правомірності правочину. Правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він невизнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу
України недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Статтею 207 Господарського кодексу
України встановлено, що господарське
зобов'язання, що відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції, може бути на вимогу однієї
із сторін, або відповідного органу
державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Відповідно до презумпції
правомірності правочину всі укладені
між сторонами правочини є чинними, якщо
їх недійсність прямо не встановлена
законом (нікчемні правочини). В усіх
інших випадках питання про недійсність
правочину має бути встановлено судом
на підставі заяви зацікавленої особи
після повного та всебічного розгляду
питання про недійсність такого
правочину. Про недійсність правочини
ухвалюється судове рішення.

При цьому пояснення відповідач суд до
уваги не приймає з огляду на їх
помилковість.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги ФОП ОСОБА_6 щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 23.04.2013 року про сплату
податку на додану вартість в сумі 109262,66
грн. і застосованої штрафної
(фінансової) санкції в сумі 54631,33 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Положеннями ст. 87 КАС України
передбачено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати і звільнення від сплати
встановлюються законом.

На підтвердження сплати судового збору
за подання адміністративного позову
майнового характеру позивач надав суду
квитанцію № 83613 на суму 327,79 грн.

Отже, суд вважає за необхідне також
присудити на користь позивача, який не
є суб'єктом владних повноважень з
Державного бюджету України суму
судового збору у розмірі 327,79 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що даний адміністративний позов
підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 до Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 23.04.2013 року за
№ - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби №
від 23.04.2013 року, яким було
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) в сумі 109262,66 грн., нарахована
штрафна (фінансова) санкція в сумі 54631,33
грн.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2) суму судового збору у розмірі -
327,79 грн. (триста двадцять сім гривень 79
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 19.05.2014
року.

Суддя
А.Ю.
Рищенко