Справа № 2а-994/09
Суддя: Богаченко С.І.
Дата ухвалення: 2010-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2010 р. Справа № 43217/09

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді
Богаченка
С.І.

Суддів
Багрія В.М.
, Старунського Д.М.

при секретарі судового засідання

Балич-Шапальчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівному
на постанову Рівненського міського
суду Рівненської області від 01 квітня
2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівному про визнання
протиправними дії та рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 27.01.2009 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівному про визнання
неправомірними дії в перерахунку
державної і додаткової пенсії,
зобов'язання провести з 27.01.2009 року
перерахунок державної і додаткової
пенсії у відповідності до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком і в
подальшому робити прерахунки пенсії у
разі підвищення розміру пенсії за
віком, розмір якої відповідає розміру
прожиткового мінімуму.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 01 квітня 2009
року адміністративний позов
задоволено частково. Постановлено
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в місті Рівному
здійснити ОСОБА_1 з дня звернення 27.01.2009
року перерахунок та виплату державної
пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Постанова мотивована тим, що згідно ст.
49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорії 1,2,3,4 встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію. Максимальний
розмір пенсії або місячного грошового
утримання ( з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткових пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
інших доплат до пенсій, встановлених
законодавством) призначених
відповідно до цього Закону, розмір якої
згідно чинного законодавства
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 23.12.2004 року.

Не погодившись із постановою її
оскаржило Управління Пенсійного фонду
України в місті Рівному, вважає, що
судом при винесенні рішення допущено
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
позовних вимог.

Просить скасувати рішення суду першої
інстанції та винести нове рішення,
яким в частині задоволення позову
відмовити. Вказує на те, що при
обчисленні пенсії по інвалідності
позивачу по справі Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рівному керувалось Конституцією
України, ст. 63, ч. 5 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зазначає, що з 01.01.2008 року Законом
України «Про державний бюджет на 2008рік
та внесення змін до деяких
законодавчих актів» внесено зміни до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
мінімальний розмір пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
встановлюється у процентному
відношенні до прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність.
Законних підстав щодо застосування
іншого порядку визначення розміру
пенсії відповідно до Закону України
№796-ХІІ, ніж передбачено постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року №530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян», в
тому числі в період з 22.05.2008 року по
11.06.2008 року (дата набрання чинності та
дата офіційного оприлюднення
постанови), законодавством не
встановлено.

Заслухавши суддю доповідача,
проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що дана апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
першої категорії, що відповідно
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 та визнана інвалідом ІІІ групи.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Абзацом 2 частини 1 статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено, що особам, віднесеним до 1
категорії, інвалідам IIІ групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в
розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими, по
IIІ групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги також врахував
і те, що Законом України «Про державний
бюджет на 2009 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України» п.28
внесено зміни до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», якими встановлено
мінімальний розмір пенсії для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим: по IIІ
групі інвалідності - 50% прожиткового
мінімуму. У відповідності до рішення
Конституційного суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року положення п.28
розділу II Закону України «Про
державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» було визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними). У відповідності до
ч.2 статті 152 Конституції України
закони, визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Тобто п.28
розділу II Закону України «Про
державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» втратив чинність з
22.05.2008 року, оскільки рішення
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року № 10-рп/2008 не має зворотної дії в
часі.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
Управління Пенсійного фонду України в
місті Рівному, як суб'єкт владних
повноважень, відмовляючи позивачу по
справі у визначені пенсії та
додаткової пенсії, виходячи з
мінімальної пенсії за віком, яка
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, та перерахунку в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму, виходячи з нового розміру
мінімальної пенсії за віком з 27.01.2009
року, діяло не на підставах, що
передбачені Конституцією України та
чинними законами України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив та оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, 196, 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Рівному залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від 01 квітня 2009
року у справі № 2а-994/09 - без змін

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Верховного суду України, до касаційної
інстанції протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
Богаченко
С.І.

Судді
Багрій В.М. ,
Старунський Д.М.