Справа № 806/204/14
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"29" травня 2014 р.
Справа № 806/204/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шидловського В.Б.

суддів:
Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю

представника відповідача: Житкевич С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"16" квітня 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання неправомірним
та скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання неправомірним та
скасування рішення від 27.12.2013 р. №000293222.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
р. позов задоволено. Визнано
протиправним та скасувати рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів в Житомирській
області про застосування фінансових
санкцій № 000293222 від 27.12.2013 року.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволені позову.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що Відповідачем прийняте
оскаржуване рішення про застосування
фінансових санкцій в сумі 6800,00 на
підставі матеріалів перевірки, якою
встановлено порушення вимог статті 15-3
Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних і тютюнових виробів", а
саме: факт продажу тютюнових виробів
особі, яка не досягла 18 років. Дане
правопорушення зафіксовано протоколом
про адміністративне правопорушення №
246507 серія ЖИ від 05.08.2013 року (а.с.17).

Дане правопорушення скоєне у магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому здійснює
господарську діяльність ПП "ОСОБА_6". В
день перевірки продаж тютюнового
виробу неповнолітньому був здійснений
ОСОБА_5 яка перебуває у трудових
відносинах саме з ОСОБА_6, а не з
позивачем (а.с.30-31).

З матеріалів справи вбачається, що під
час розгляду справи протокол відносно
продавця ОСОБА_5 було направлено на
розгляд адміністративної комісії та
відповідно до постанови
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Житомирської
міської ради №463 від 29 серпня 2013 року
ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачено ч.2
ст.156 КУпАП та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 510 грн.

Вказані адміністративні матеріали за
наслідками перевірки було направлено
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області. 22 грудня 2013 року дані
матеріали перевірки були розглянуті
відповідачем і прийнято рішення про
застосування до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, фінансової
санкції в розмірі 6800 грн. (а.с. 4)

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
висновки протоколу про
адміністративне правопорушення № 246507
від 05.08.2013 року є помилковими, а
зобов'язання ФОП ОСОБА_4 сплатити штраф
у розмірі 6800,00 грн. - протиправним,
відтак, рішення про застосування
фінансових санкцій від 27.12.2013 року
№000293222 підлягає скасуванню.

Колегія суддів повністю погоджується з
висновком суду першої інстанції,
аргументуючи свою позицію наступним.

Постановою Кабінету Міністрів України
2 червня 2003 року за № 790 затверджено
Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів"" (далі -
Порядок).

Цей Порядок визначає механізм
застосування фінансових санкцій,
передбачених статтею 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів".

Пункт третій Порядку визначає, що до
суб'єктів підприємницької діяльності,
винних у вчиненні порушень,
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у розмірах,
передбачених Законом.

Пунктом п'ятим цього Порядку
передбачено, що підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є: акт перевірки
додержання суб'єктом підприємницької
діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для
виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та/або тютюновими виробами,
складений органом, що видав ліцензію, у
якому зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства; результати проведення
органом, який видав ліцензію, іншими
органами виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів; матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

З матеріалів справи видно, що підставою
для прийняття зазначеного рішення
стало порушення позивачем ст.15-3 Закону,
а саме: продаж тютюнових виробів особі,
яка не досягла 18 років.

Відповідно до пункту другого частини
першої, частин четвертої та п'ятої
статті 15-3 цього ж Закону забороняється
продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років.
Продавець пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
зобов'язаний отримати у покупця, який
купує пиво (крім безалкогольного),
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку. У
разі відмови покупця надати такий
документ продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів такій особі
забороняється.

Аналізуючи вказані норми Закону, слід
зазначити, що при вирішенні спірного
питання в даному випадку необхідно
встановити факт вини позивача у
продажу неповнолітній особі
тютюнових виробів.

Судом встановлено, що продавець ОСОБА_5
на момент продажу тютюнового виробу
неповнолітній особі не перебувала у
трудових відносинах із позивачем, а
працювала продавцем у ПП "ОСОБА_6". Даний
факт встановлений у постанові № 463 від
29.08.2013 року (а.с.14) та підтверджується
поясненням ОСОБА_5 (а.с.18).

Підтвердженням трудових відносин між
ОСОБА_5 та ПП ОСОБА_6 є трудовий договір
від 01.01.2011 року, зареєстрований в
Житомирському міському центрі
зайнятості 06.01.2011 року (а.с.30-31) та
довідка про трудові відносини фізичної
особи з платником податків від 21.03.2011
року. Відповідно до вказаної довідки,
ОСОБА_5 перебуває в трудових відносинах
із суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_6

Доказів перебування в трудових
відносинах ОСОБА_5 з позивачем - ОСОБА_4,
відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були
оцінені колегією суддів за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Крім того, було оцінено
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, що відповідає
вимогам ст.86 КАС України.

Згідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "16" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
В.Б.
Шидловський

судді: (підпис)
В.В. Євпак

(підпис)
М.М.
Капустинський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "29" травня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,