Справа № 803/2745/13-а
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Справа № 803/2745/13-a

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

за участю представників позивача
Попової Л.С., Контора Т.М., Богачука Я.О.,

представника третьої особи Служби
автомобільних доріг у Волинській
області Пилипчука Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місту Луцьку
адміністративну справу за позовом
Нововолинської міської ради
Волинської області до Іваничівської
районної державної адміністрації
Волинської області, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Служба автомобільних доріг у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Нововолинська міська рада Волинської
області звернулась з позовом до
Іваничівської районної державної
адміністрації Волинської області,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Служба автомобільних
доріг у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
розпорядження №333 від 31.10.2006 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
постійного користування земельними
ділянками територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району» в частині
видачі державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками, визнання протиправними та
скасування державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками серії ЯЯ №037614 від 04.10.2007 року
та серії ЯЯ №037615 від 04.10.2007 року.

Ухвалою судді від 20.12.2013 року у
відкритті провадження в частині
позовних вимог, а саме: про визнання
нечинними та скасування державних
актів на право постійного користування
земельними ділянками серії ЯЯ №037614 від
04.10.2007 року та серії ЯЯ №037615 від 04.10.2007
року відмовлено, оскільки з даних вимог
вбачається спір про право.

Згідно з ухвалою судді від 20.12.2013 року
було відкрито провадження за позовом
до Іваничівської районної державної
адміністрації Волинської області,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Служба автомобільних
доріг у Волинській області про
визнання нечинним та скасування
розпорядження №333 від 31.10.2006 року в
частині видачі державних актів на
право постійного користування
земельними ділянками та справу
призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 08.01.2014 року
ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду
адміністративний позов до
Іваничівської районної державної
адміністрації Волинської області,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Служба автомобільних
доріг у Волинській області про
визнання нечинним та скасування
розпорядження №333 від 31.10.2006 року в
частині видачі державних актів на
право постійного користування
земельними ділянками, залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2014
року вищеназвана ухвала суду після
апеляційного перегляду скасована та
справа направлена до суду першої
інстанції для продовження розгляду з
зазначенням, що позивач не пропустив
строк звернення до суду, оскільки про
існування оскаржуваного розпорядження
він дізнався лише 05.12.2013 року.

21.05.2014 року Ухвалою Волинського
окружного адміністративного суду
прийнято дану справу до провадження та
призначено до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
05.12.2013 року на адресу Нововолинської
міської ради надійшов лист №459 відділу
Держземагенства у м. Нововолинську. До
вказаного листа були додані:
розпорядження Іваничівської районної
державної адміністрації від 31.10.2006 року
№333 «Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право постійного користування
земельними ділянками територіальних і
районних автомобільних доріг
місцевого значення Служби
автомобільних доріг у Волинській
області в межах Іваничівського
району»; копії державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками серії ЯЯ №037614 та серії ЯЯ
№037615 від 04.10.2007 року.

Зазначає, що ознайомившись з вказаними
документами міською радою встановлено,
що розпорядження та акти видані щодо
земель, які знаходяться в межах міста
Нововолинська, а не Іваничівського
району про що свідчить Генеральний
план міста Нововолинськ, який
затверджено у встановленому порядку. У
зв'язку з цим, міська рада вважає
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню розпорядження
Іваничівської РДА від 31.10.2006 року №333
«Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право постійного користування
земельними ділянками територіальних і
районних автомобільних доріг
місцевого значення Служби
автомобільних доріг у Волинській
області в межах Іваничівського району»
в частині видачі Службі автомобільних
доріг державних актів на право
постійного користування земельною
ділянкою територіального значення
Т-03-05 Володимир-Волинський - Жовква
площею 8,8212 га, протяжністю 2,162 км.
(Грядівська сільська рада
Іваничівського району Волинської
області) та земельною ділянкою
територіального значення Т-03-05
Володимир-Волинський - Жовква площею
10,7094 га, протяжністю 3,825 км.
(Старолішнянська сільська рада
Іваничівського району Волинської
області).

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, наведених у позовній заяві
просили позов задовольнити, визнавши
протиправним і скасувавши оскаржуване
розпорядження в частині видачі
державних актів на право постійного
користування земельними ділянками.

Відповідач в судове засідання не
прибув, 02.06.2014 року за вх. № 6838/14
надійшло до суду письмове клопотання в
якому просять розгляд справи проводити
у відсутності їх представника, позов не
визнають повністю.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Служби
автомобільних доріг у Волинській
області в судовому засіданні позов
визнав, не заперечував щодо його
задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позову з врахуванням
наступного.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС
України кожному гарантується право на
захист його прав, свобод та інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2006 року
Іваничівською РДА прийнято
розпорядження №333 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право постійного
користування земельними ділянками
територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району».

На підставі цього розпорядження
Іваничівською райдержадміністрацією
04.10.2007 року Службі автомобільних доріг
у Волинській області видано державні
акти на право постійного користування
земельними ділянками:

- на земельну ділянку площею 8,8212 га, яка
розташована на території Грядівської
сільської ради Іваничівського району
Волинської області, для експлуатації
та обслуговування а/д Р-15 Ковель -
Володимир-Волинський - Червоноград -
Жовква (Т-03-05 Володимир-Волинський -
Червоноград - Жовква);

- на земельну ділянку площею 7,1577 га, яка
розташована на території
Старолішнянської сільської ради
Іваничівського району Волинської
області, для експлуатації та
обслуговування а/д Р-15 Ковель -
Володимир-Волинський - Червоноград -
Жовква (Т-03-05 Володимир-Волинський -
Червоноград - Жовква).

Предметом спору в даній справі
являється правомірність прийняття
Іваничівською районною державною
адміністрацією розпорядження №333 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
постійного користування земельними
ділянками територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району» в частині
видачі Службі автомобільних доріг
державних актів на право постійного
користування земельною ділянкою
територіального значення Т-03-05
Володимир-Волинський - Жовква за межами
населеного пункту площею 8,8212 га,
протяжністю 2,162 км. (Грядівська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області) та земельною
ділянкою територіального значення
Т-03-05 Володимир-Волинський - Жовква за
межами населеного пункту площею 10,7094
га, протяжністю 3,825 км. (Старолішнянська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області).

Проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає, що оскаржуване розпорядження в
частині, яка оскаржується є
протиправним та підлягає скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що у 1981 році було
розроблено, погоджено, затверджено (№197
від 19.04.1982 р.) Генеральний план міста
Нововолинська. Цим Генеральним планом
було встановлено межі міста
Нововолинська.

Частинами 1, 3 статті 63 Земельного
кодексу (1990р.) передбачалось, що до
земель міста належать усі землі в межах
міста. Межа міста - це зовнішня межа
земель міста, що відокремлює їх від
земель іншого призначення і
визначається проектом планіровки та
забудови міста або техніко-економічним
обґрунтуванням розвитку міста.

Відповідно до статті 83 ЗК України (2011р.)
землі, які належать на праві приватної
власності територіальним громадам сіл,
міст є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за
їх межами, на яких розташовані об'єкти
комунальної власності.

Території, які оспорюваним рішеннями
віднесені до сільських рад
Іваничівського району, перебували в
межах міста Нововолинська, а не
Іваничівського району.

Статтею 173 ЗК України визначено, що межа
району, села, селища, міста, району у
місті - це умовна замкнена лінія на
поверхні землі, що відокремлює
територію району, села, селища, міста,
району у місті від інших територій.
Межі району, села, селища, міста, району
у місті встановлюються і змінюються за
проектами землеустрою щодо
встановлення (зміни) меж
адміністративно-територіальних
одиниць. Проекти землеустрою щодо
зміни меж населених пунктів
розробляються з урахуванням
генеральних планів населених пунктів.

Відтак, землі в межах м. Нововолинська є
комунальною власністю громади саме м.
Нововолинська, а не Іваничівського
району.

Відповідно до пункту 29 статті 85
Конституції України до повноважень
Верховної Ради України належать
утворення і ліквідація районів,
встановлення і зміна меж районів і
міст.

Статтями 6, 8, 10 ЗК України також
передбачено, що до повноважень
Верховної Ради України в галузі
земельних відносин належать
встановлення і зміна меж районів і
міст.

Отже, встановлення і зміна меж як
Іваничівського району, так і міста
Нововолинська, могло бути лише
Верховною Радо України, а не
Іваничівською РДА.

Стаття 17 ЗК України передбачає, що до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить, зокрема,
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до статті 78 ЗК України право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них. Земля в
Україні може перебувати у приватній,
комунальній та державній власності.

Згідно із статтею 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі, зокрема, одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 122 ЗК
України районні державні
адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для: а)
сільськогосподарського використання;
б) ведення водного господарства, крім
випадків, передбачених частиною сьомою
цієї статті; в) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини шостої цієї
статті, крім випадків, визначених
частиною сьомою цієї статті.

З оглянутих в судовому засіданні копій
Генерального плану м. Нововолинська
(а.с. 20, 105, 106) вбачається, що земельні
ділянки, які наданні у користування
оскаржуваним розпорядженням
Іваничівської райдержадміністрації
№333 від 31.10.2006 року з територій
Грядівської та Старолішнянської
сільських рад Іваничівського району,
Службі автомобільних доріг у
Волинській області для обслуговування
автомобільної дороги Р-15 Ковель -
Володимир-Волинський - Червоноград -
Жовква, фактично відносяться до
територій міста Нововолинська, а не до
Іваничівського району.

При цьому з планів цих земельних
ділянок, які є додатками до Державних
актів на право постійного користування
земельними ділянками від 04.10.2007 року,
які видані на підставі оскаржуваного
розпорядження, підтверджується, що ці
земельні ділянки відносяться до земель
м. Нововолинська (а.с. 16, 18).

Проаналізувавши вищевикладене, суд
вважає, що Іваничівською РДА прийнято
розпорядження щодо земельних ділянок,
які знаходяться в межах м.
Нововолинська, що є порушенням
земельного законодавства, оскільки
земельні ділянки зазначені в
оскаржуваному розпорядженні
відповідача відносяться до меж м.
Нововолинська, що підтверджується
вказаним вище Генеральним планом міста
Нововолинськ.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
місцева державна адміністрація,
зокрема, розробляє та забезпечує
виконання затверджених у
встановленому законом порядку програм
раціонального використання земель,
лісів, підвищення родючості ґрунтів, що
перебувають у державній власності;
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

Згідно із статтею 2 Земельного кодексу
України земельні відносини - це
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.
Суб'єктами земельних відносин є
громадяни, юридичні особи, органи
місцевого самоврядування та органи
державної влади.

Стаття 12 ЗК України передбачає, що до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема: розпорядження
землями територіальних громад, а норми
статті 17 ЗК України визначають, що до
повноважень місцевих державних
адміністрацій у галузі земельних
відносин належить розпорядження
землями державної власності в межах,
визначених цим Кодексом.

Положення частини 2 статті 173 ЗК України
встановлюють, що межі району, села,
селища, міста, району у місті
встановлюються і змінюються за
проектами землеустрою, які
розробляються відповідно до
техніко-економічного обґрунтування їх
розвитку, генеральних планів населених
пунктів.

Згідно із статтею 6 ЗК України
встановлення і зміна меж районів і міст
належить до повноважень Верховної Ради
України в галузі земельних відносин.

Як встановлено судом, проекти
землеустрою щодо встановлення
адміністративно-територіальних меж
між Іваничівським районом, його
сільськими радами та містом
Нововолинськ відповідно до
законодавства не затверджувались.

Проте, 1991 року сільськими радами
Іваничівського району була розроблена
проектна документація по встановленню
цих меж сільрад. Однак зовнішні межі
окремих Старолішнянської,
Морозовичівської, Грядівської,
Бужанківської та Грибовицької сільрад
не відповідали Генеральному плану
міста Нововолинська і належні місту
землі за цією проектною документацією
перестали перебувати в межах м.
Нововолинська, а були включені до
складу земель сільських рад.

На підставі цієї проектної
документації 30.08.2004 року Іваничівська
районна рада рішенням №17/2 «Про
затвердження
адміністративно-територіальних меж
району» затвердила
адміністративно-територіальні межі
Іваничівського району.

Однак, з оглянутої судом постанови
Господарського суду Волинської
області від 11.12.2007 року (а.с. 21-28), яка
набрала чинності у справі №05/63-11А за
позовом Нововолинської міської ради до
Іваничівської районної ради про
визнання нечинним рішення
Іваничівської райради від 30.08.2004 року
«Про затвердження
адміністративно-територіальних меж
району» вбачається, що визнано
нечинним рішення Іваничівської
райради від 30.08.2004 року №17/2 «Про
затвердження
адміністративно-територіальних меж
району» в редакції зі змінами,
внесеними рішенням Іваничівської
райради від 14.04.2005 року №24/7 «Про
протест прокурора на рішення районної
ради від 30.08.2004 року №17/2 «Про
затвердження
адміністративно-територіальних меж
району», де спірні земельні ділянки
віднесені до
адміністративно-територіальних меж
Іваничівського району.

Крім того, з постанови Волинського
окружного адміністративного суду від
17.10.2011 року в справі №2а/0370/2628/11 (а.с.
107-115), яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2013 року
та набрала законної сили вбачається, що
вона прийнята з аналогічних
правовідносин, щодо меж Іваничівського
району та міста Нововолинська.
Вказаною постановою визнано
протиправними та скасовано
розпорядження Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області №061 від 23.02.2011 року «Про
проведення земельних торгів з продажу
земельних ділянок» та №065 від 23.02.2011
року «Про затвердження експертної
грошової оцінки земельних ділянок для
продажу їх на земельних торгах».

Проаналізувавши вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення відповідачем прийнято
протиправно, оскільки на час його
винесення не було встановлено
адміністративно-територіальних меж
району, з якого вбачалося б, що спірні
земельні ділянки знаходяться на
території Іваничівського району, що
надавало б відповідачеві право на
розпорядження ними.

Твердження відповідача в запереченні
на позовну заяву про те, що спірні
земельні ділянки Старолішнянської та
Грядівської сільських рад
Іваничівського району знаходяться за
межами міста Нововолиснька не
заслуговує на увагу суду, оскільки як
встановлено в судом,
адміністративно-територіальні межі
району на час розгляду справи у
відповідності до законодавства
України не встановлені.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає,
що Іваничівська РДА приймаючи
розпорядження №333 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право постійного
користування земельними ділянками
територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району» в частині
видачі Службі автомобільних доріг
державних актів на право постійного
користування земельною ділянкою
територіального значення Т-03-05
Володимир-Волинський - Жовква за межами
населеного пункту площею 8,8212 га,
протяжністю 2,162 км. (Грядівська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області) та земельною
ділянкою територіального значення
Т-03-05 Володимир-Волинський - Жовква за
межами населеного пункту площею 10,7094
га, протяжністю 3,825 км. (Старолішнянська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області) діяла не в межах
повноважень її виключної компетенції,
наданих їй чинним законодавством
України.

Частиною 1 статті 11 КАС України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи наданні ними суду
своїх доказів у і доведенні перед судом
їх переконливості, а відповідно до
частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів в підтвердження
правомірності прийнятого
розпорядження, що в свою чергу було
зроблено позивачем в підтвердження
позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3
статті 2 КАС України, надаючи оцінку
діям та рішенню суб'єкта владних
повноважень, яке є предметом
оскарження, суд перевіряє чи прийнято
(вчинено) воно на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд вважає, що
викладені в позовній заяві посилання
позивача є обґрунтованими, а відтак
судом встановлені підстави для
визнання протиправними та скасування
розпорядження Іваничівської РДА від
31.10.2006 року №333 «Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право постійного
користування земельними ділянками
територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району» в частині
видачі Службі автомобільних доріг
державних актів на право постійного
користування земельною ділянкою
територіального значення Т-03-05
Володимир-Волинський - Жовква за межами
населеного пункту площею 8,8212 га,
протяжністю 2,162 км. (Грядівська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області) та земельною
ділянкою територіального значення
Т-03-05 Володимир-Волинський - Жовква за
межами населеного пункту площею 10,7094
га, протяжністю 3,825 км. (Старолішнянська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області), оскільки воно не
відповідає вимогам законодавства.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки представники позивача в
судовому засіданні відмовились від
стягнення сплаченого судового збору,
тому судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 72, 94, 158, 160, 162,
163, 186 КАС України, на підставі статтей 2,
6, 8, 10, 12, 17, 78, 83, 116, 122, 173 Земельного
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Іваничівської районної
державної адміністрації Волинської
області від 31 жовтня 2006 року №333 «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
постійного користування земельними
ділянками територіальних і районних
автомобільних доріг місцевого
значення Служби автомобільних доріг у
Волинській області в межах
Іваничівського району» в частині
видачі Службі автомобільних доріг
державних актів на право постійного
користування земельною ділянкою
територіального значення Т-03-05
Володимир-Волинський - Жовква за межами
населеного пункту площею 8,8212 га,
протяжністю 2,162 км. (Грядівська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області) та земельною
ділянкою територіального значення
Т-03-05 Володимир-Волинський - Жовква за
межами населеного пункту площею 10,7094
га, протяжністю 3,825 км. (Старолішнянська
сільська рада Іваничівського району
Волинської області)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 07 червня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич