Справа № 2а-7630/11
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7630/11
Головуючий у 1-й інстанції: Пироженко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області на постанову
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 22.08.2011 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові Київської області про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити нарахування і
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Василькові Київської області про
визнання дій посадових осіб
неправомірними, зобов'язання здійснити
нарахування і виплату щомісячної
державної соціальної допомоги дитині
війни.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 22.08.2011 року позовні вимоги
задоволено частково, а саме:
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у м. Василькові Київської
області здійснити нарахування ОСОБА_3
щомісячної соціальної допомоги у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
та забезпечити її виплату за період з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року
по 23.07.2011 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

Не погоджуючись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач має статус дитини війни, що
підтверджується копією посвідчення.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни», в розумінні ст.1 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", а
відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни" з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про державний бюджет України"
на відповідний рік.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2010 рік" збільшено розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Відповідно
зріс і розмір мінімальної пенсії.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст.6
вищезазначеного Закону, відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим він
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалась відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року №530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівнянні з
Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року №530.

Отже, відповідач неправомірно
виплачував щомісячне підвищення до
пенсії в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст.6 зазначеного Закону.

Однак, колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позову
починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та
з 22.05.2008 року по 23.07.2011 року, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позов поданий позивачем 26.08.2011 року,
отже стягненню підлягають виплати з
26.02.2011 року.

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання здійснити нархування та
виплату пенсії за період з 01.01.2006 року
по 25.02.2011 року включно, то їх слід
залишити без розгляду у відповідності
до вимог ст. 99 та ст. 100 КАС України.

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України,
судове рішення апеляційної інстанції
є остаточним та оскарженню не підлягає,
як таке, що постановлене за наслідками
апеляційного перегляду рішення суду
першої інстанції в справах, розгляд
яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно зі ст.198 ч.1 п. 4 та ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС
України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області задовольнити
частково.

Постанову Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 22 серпня 2011 року скасувати та
прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області щодо нарахування та
виплати ОСОБА_3 щомісячного підвищення
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 26 лютого 2011
року по 23 липня 2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області здійснити ОСОБА_3 нарахування
та виплату щомісячного підвищення до
пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 26 лютого 2011 року по 23
липня 2011 року, з урахуванням виплачених
раніше сум.

Позовні вимоги в частині нарахування
та виплати щомісячного підвищення до
пенсії за період з 01 січня 2006 року по 25
лютого 2011 року включно залишити без
розгляду.

Постанова набирає законної сили з
моменту постановления, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Головуючий суддя

Вівдиченко Т.Р.

Судді:

Гром Л.М.