Справа № 209/5257/13-а
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/5257/13-а
Провадження № 2-а/209/46/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2014 року
м. Дніпродзержинська

Суддя Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Байбара Г.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до інспектора РДПС ДАІ
підпорядкованої ДМУ в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції Мітус Руслана Петровича про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, в якому просить скасувати
постанову про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 899463 від
01.10.2013 року про накладення на нього
адміністративного стягнення за ч. 2 ст.
121-2 КУпАП в розмірі 255 грн.

Обґрунтовує свої позовні вимоги
тим, що 01 жовтня 2013 року інспектором
РДПС ДАІ підпорядкованої ДМУ в
Дніпропетровській області Мітус Р.П.
винесено постанову АА2 № 899463 у справі
про адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 121-2 КУпАП щодо нього.
Згідно зазначеної постанови він 01.10.2013
року о 13 год. 25 хв., керуючи автомобілем
БАЗ-А079 д/н НОМЕР_2 на пр. Героїв у м.
Дніпропетровську, порушив ПДР, а саме:
вимоги п. 15.4, 15.9-г, згідно якого
забороняється ставлення транспортних
засобів у два ряди та зупинка
автомобілів ближче 10 м від пішохідного
переходу. На нього було накладено штраф
у розмірі 255 грн. Зазначену постанову
вважає незаконною та такою, що підлягає
скасуванню виходячи з того, що він
працював на транспортному засобі
БАЗ-А079 д/н НОМЕР_2 на пр. Героїв у м.
Дніпропетровську на маршруті № 118, на
прохання пасажирів виконав зупинку,
відповідно до п. 15.2 ПДР, а саме біля
правого краю проїзної частини, на
відстані більше ніж 20 метрів від
пішохідного переходу, тобто діяв
згідно Правил дорожнього руху України,
але не зважаючи на це був зупинений
інспектором ДПС РДПС м.
Дніпропетровська Мітус Р.П., який
пояснив, що він порушив ПДР - здійснив
ставлення транспортного засобу у два
ряди та менше, ніж за 10 метрів від
пішохідного переходу. Він не погодився
та попросив надати йому докази
порушення, при тому, що у цей час у
транспортному засобі було близько 20
осіб, та виявилося, що доказів немає і
звинувачення у порушенні базується
лише на припущеннях інспектора ДПС
РДПС м. Дніпропетровська Мітус Р.П.
Далі, при складанні протоколу, він
пред'явив та передав інспектору ДПС
РДПС м. Дніпропетровська Мітус Р.П.
права водія. Після того, як усі дані
були переписані до протоколу, та
перевірена справжність документів,
вони були йому повернуті. Він не
погодився з фактом порушення та хотів
вказати це у протоколі, але інспектор
не дав йому це зробити, а сказав щоб
писав "остановился не умышленно",
інакше автомобіль буде направлено на
штрафний майданчик. Тому він був
вимушений зробити такий запис у
протоколі про адміністративне
правопорушення. Вважає, що у його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121-2
КУпАП.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надали суду письмові заяви
про розгляд справи за їх відсутності,
відповідач надав суду письмові
заперечення на позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, суд
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази у справі,
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
01.10.2013 року відповідачем - інспектором
РДПС ДАІ підпорядкованої ДМУ в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції Мітус Русланом Петровичем було
складено протокол та винесено
постанову про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 899463, в якій
зазначено, що 01 жовтня 2013 року водій
ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ д/н
НОМЕР_2 по пр. Героїв у м.
Дніпропетровську, здійснив зупинку у
другому ряді та ближче 10 метрів від
пішохідного переходу для
посадки-висадки пасажирів, та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Єдиним доказом вчинення позивачем
адміністративного правопорушення є
протокол про адміністративне
правопорушення, який позивачем був
підписаний, як стверджує він в
заявленому позові, під тиском
відповідача, який в іншому випадку
погрожував поставити маршрутний
автобус на штрафний майданчик.

Відповідач не надав суду будь, яких
інших доказів скоєння позивачем
адміністративного правопорушення.

Суд не вважає достатнім доказом
вчинення позивачем адміністративного
правопорушення наявний у справі
протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ 2 № 665076 від
01.10.2013 року, складений відповідачем.

В силу ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову, зокрема,
про визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень…, та про
скасування або визнання не чинним
рішення чи окремих його положень…, а
також прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

З урахуванням викладеного вище, суд
вважає, що постанова, винесена
відповідачем у справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача, підлягає
скасуванню.

Згідно зі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження
у справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочате,
а розпочате підлягає закриттю у разі
відсутності події та складу
адміністративного правопорушення.
Зважаючи на це, суд, не вбачаючи у
яких-небудь діях позивача складу
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
121-2 КУпАП, вважає, що провадження у
справі на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП
підлягає закриттю.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 9, 11, 71, 86, 94 ч.1, 158-163
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний
позов ОСОБА_1 до інспектора РДПС ДАІ
підпорядкованої ДМУ в
Дніпропетровській області прапорщика
міліції Мітус Руслана Петровича про
визнання незаконною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії АА2 №
899463, винесену інспектором РДПС ДАІ
підпорядкованої ДМУ в
Дніпропетровській області прапорщиком
міліції Мітус Русланом Петровичем, про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП
ОСОБА_1 та накладання на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у
справі про адміністративне
правопорушення закрити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
Г.А. Байбара