Справа № 186/253/14-а
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2014 рокусправа № 186/253/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Сафронової С.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Першотравенського міського
суду від 03 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області про
стягнення недоотриманих сум та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач
звернувся до суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради Дніпропетровської області, в
якому просить визнати неправомірними
дії відповідача та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
2011-2014 роки.

Ухвалою Першотравенського
міського суду від 03 березня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було без
розгляду в частині заявлених позовних
вимог за період з травня 2011 року по 10
серпня 2013 року, з підстав пропуску
строку звернення до суду з даним
позовом.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, позивач подав на неї
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу Першотравенського
міського суду від 03 березня 2014 року та
постановити нову ухвалу, якою
направити справу до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що ОСОБА_1 дізналася про своє
порушене право від відповіді
Управління соціального захисту
населення виконавчого комітету
Першотравенської міської ради
Дніпропетровської області на заяву
позивача.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Залишаючи адміністративний позов
ОСОБА_1 без розгляду, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не надано жодних належних доказів на
підтвердження поважності пропуску ним
строку звернення до суду з
вищевказаним позовом, а підстави на які
посилається позивач, як на причину
пропуску вказаного строку, а саме, те,
що про порушене право вона дізналася з
відповіді Управління соціального
захисту населення виконавчого
комітету Першотравенської міської
ради, не є достатнім для поновлення
такого строку.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Практика Європейського суду з
прав людини, яка відповідно до ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
також свідчить про те, що право на
звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків для звернення до
суду за захистом порушених прав (
наприклад, справа "Стаббігс та інш.
Проти Великобританії" рішення від
22.10.1996р., "Девеер проти Бельгії"рішення
від 27.02.1980р.).

Всупереч вказаним нормам
позивачем не було надано жодних
доказів на підтвердження поважності
ним пропуску строку звернення до суду
для захисту своїх порушених прав.
Будь-які об'єктивні чи суб'єктивні
обставини не позбавляли позивача
можливості звернутися до суду, у
визначені законом строки, з
відповідним позовом до відповідача,
якщо позивач вважав, що діями чи
бездіяльністю порушуються його права
та законні інтереси.

Враховуючи, що про своє порушене
право позивач мав відомості під час
щомісячного отримання соціальної
допомоги по догляду за дитиною по
досягненню нею трирічного віку, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позивачем пропущено
строк звернення до суду за захистом
своїх порушених прав, свобод та
інтересів.

Щодо посилання позивача в
матеріалах апеляційної скарги на ч. 2 п.
55 Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, відповідно до якого не
встановлюється обмеження на звернення,
суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вказаного Порядку,
призначені, але своєчасно не одержані
суми державної допомоги сім'ям з дітьми
з вини органу, що призначає або
виплачує зазначену допомогу,
виплачується протягом будь-якого часу
без обмежень. При цьому виплата
здійснюється виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
на день її призначення до цих
правовідносин застосовуватись не може,
оскільки предметом розгляду у справі є
позовні вимоги про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоотриманої соціальної допомоги по
догляду за дитиною до досягення нею
трирічного віку.

Враховуючи вищевказані обставини,
зазначені самим позивачем, колегія
суддів вважає, що вони не можуть
слугувати доказом поважності причин
пропуску строку звернення до суду в
порядку адміністративного
судочинства, виходячи із наступного.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
першої інстанції і підстави для
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ст..200, 205,206 КАС
України, колегія суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Ухвалу Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 03
березня 2014 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова