Справа № 805/1298/14
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
справа №805/1298/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
за участі секретаря судового засідання
Коханюк А.Р., позивача ОСОБА_2,
представника позивача за договором
ОСОБА_3, представника відповідача за
довіреністю Гоя В.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 р. у справі № 805/1298/14 (головуючий І
інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом
ОСОБА_2 до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького
окружного адміністративного суду з
позовом до Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників про визнання дій щодо
звільнення ОСОБА_2 підпунктом «ж»
пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницькім складом
органів внутрішніх справ, затверджених
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114, незаконними,
визнання ОСОБА_2 звільненим зі служби в
запас (з постановкою на військовий
облік) в зв'язку зі скороченням штатів -
при відсутності можливості подальшого
використання на службі, за підпунктом
«г» пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницькім складом
органів внутрішніх справ, затверджених
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29 липня 1991 року №114, зобов'язання внести
зміни у наказ №374-о від 12.12.2013 року «Про
звільнення ОСОБА_2» за підпунктом «ж»
пункту 64 Положення №114 шляхом зміни
підстави, а саме: підпункту «ж» (власне
бажання) на підпункт «г» (скорочення
штату) пункту 64 Положення №114 та
зобов'язання внести доповнення по
змісту наказної частини наказу, де
посилання на ст. 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» доповнити посиланням на частину
першу статті 9 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» з відповідним корегуванням у
наказі розміру відсотків від місячного
забезпечення з 25% на 50%, зобов'язати
внести зміни у запис №3 трудової книжки
ОСОБА_2, а саме: змінити підпункт «ж»
(власне бажання) на підпункт «г»
(скорочення штату) пункту 64 Положення
№114.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 року задоволено позовні вимоги. Суд
першої інстанції визнав незаконними
дії Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників щодо звільнення ОСОБА_2 за
підпунктом «ж» пункту 64 Положення про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ; зобов'язав
Міжрегіональне головне управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників
внести зміни у наказ №374-о від 12.12.2013
року «Про звільнення ОСОБА_2» шляхом
зміни підстави для звільнення, а саме:
підпункту «ж» (власне бажання) на
підпункт «г» (скорочення штату) пункту
64 Положення про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ; зобов'язав Міжрегіональне
головне управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговуванням
великих платників внести зміни до
наказу №374-0 від 12.12.2013 року «Про
звільнення ОСОБА_2» в частині
визначення одноразової грошової
допомоги з 25% на 50% відсотків місячного
грошового забезпечення; зобов'язав
Міжрегіональне головне управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників
внести зміни у запис №3 трудової книжки
ОСОБА_2, а саме: змінити підставу для
звільнення - замість підпункт «ж»
(власне бажання) замітини на підпункт
«г» (скорочення штату) пункту 64
Положення про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нове рішення
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу
тим, що вказана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Окрім того,
вважає, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважають, що постанова суду першої
інстанції винесена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу не обґрунтованою та
такою що підлягає залишенню без
задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав, вважає, що постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційну скаргу обґрунтованою
та такою що підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що остання підлягає
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції - скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до трудової книжки позивача
та особового послужного списку М-110/90
ОСОБА_2, майор податкової міліції
ОСОБА_2 з 16.07.2013 року проходив службу на
посаді оперуповноваженого сектору
організації викриття економічних
злочинів головного оперативного
відділу Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів.

Наказом Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників №317 від 12.08.2013 року про
внесення змін до Тимчасової
організаційної структури
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників,
наказано внести зміни до Тимчасової
організаційної структури Центрального
офісу з 12.08.2013 року та вивести із
структури певні підрозділи.

Як вбачається з пояснень позивача та
підтверджується матеріалами справи в
жовтні 2013 року позивачем на вимогу
керівництва був надано рапорт про
звільнення за власним бажанням на
підставі п. 64 п.п. «ж» Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, без визначення дату
його складання та дати звільнення, який
в подальшому було завізовано
керівництвом позивача. (а.с.10)

25.10.2013 року адміністрація
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговуванням великих платників
ознайомила ОСОБА_2 про реорганізацію
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів та наступне вивільнення
через два місяці з дати попередження.
На запропоновану посаду
оперуповноваженого сектору
оперативного супроводження
адміністрування ПДВ позивач не
погодився. (а.с.12)

Реорганізація та скорочення штату в
тому числі і за посадою позивача з
серпня 2013 року підтверджується
Тимчасовим штатним розписом
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Донецьку
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 18.06.2013 року, переліком №1
змін до Тимчасового штатного розпису
від 10.09.2013 року, переліком №2 змін до
Тимчасового штатного розпису від 08.10.2013
року, з яких вбачається скорочення
посади оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів.

Відповідно до матеріалів справи та
пояснень позивача, наприкінці жовтня
2013 року позивачем було подано другий
рапорт (який наявний в матеріалах
справи) про звільнення за скороченням
штату на підставі п.п. «г» п. 64 Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, без визначення дати
його складання та дати звільнення,
завізований посадовими особами
відповідача. Також в рапорті зазначено,
що від запропонованої посади позивач
відмовився. (а.с.11)

Крім того з пояснень позивача
вбачається, що обидва рапорти, які були
завізовані посадовими особами СДПІ з
обслуговування великих платників у м.
Донецьку, були направлені до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників.
Зазначена обставина не заперечувалось
відповідачем.

Наказом Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговуванням великих
платників №374-о від 12.12.2013 року ОСОБА_2
звільнено з 25.12.2013 року з посади згідно
з п. "ж" ст. 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Кабінетом Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 р. № 114
(далі - Положення №114), за власним
бажанням. Вислуга років у календарному
обчисленні - 18 років 01 місяць 28 днів.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача за власним
бажанням суперечить вимогам Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, а позивач повинен був
звільнений за підпунктом «г»
(скорочення штату) пункту 64 Положення
№114, відповідно до поданого рапорту.

Колегія суддів з зазначеним висновком
суду першої інстанції погоджується, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
міліцію», особовий склад міліції
складається з працівників, що
проходять державну службу в
підрозділах міліції, яким відповідно
до чинного законодавства присвоєно
спеціальні звання міліції.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про
міліцію» порядок та умови проходження
служби в міліції регламентуються
Положенням про проходження служби
особовим складом органів внутрішніх
справ, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 р. № 114
затверджено Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Зазначене Положення № 114 відповідно до
п.1, визначає порядок проходження
служби особами рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Згідно п. 10 Положення № 114, особи
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ користуються
всіма соціально-економічними,
політичними та особистими правами і
свободами, виконують усі обов'язки
громадян, передбачені Конституцією
України та іншими законодавчими
актами, а їх права, обов'язки і
відповідальність, що випливають з умов
служби, визначаються законодавством,
Присягою, статутами органів внутрішніх
справ і цим Положенням.

Відповідно до п.п. «г» п. 64 Положення
№114, особи середнього, старшого і
вищого начальницького складу
звільняються зі служби в запас (з
постановкою на військовий облік) через
скорочення штатів - при відсутності
можливості подальшого використання на
службі.

Згідно з пп. "ж" п. 64 Положення №114, особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за власним бажанням -
при наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків.

Відповідно до ст. 68 Положення №114, особи
рядового та начальницького складу, які
виявили бажання звільнитися зі служби
за особистим проханням, попереджають
прямого начальника органу внутрішніх
справ про прийняте ними рішення не
пізніше, як за три місяці до дня
звільнення, про що подають рапорт за
командою.

З аналізу зазначених норм вбачається,
що звільнення за власним бажанням
відбувається через три місяці після
подання відповідного рапорту за
наявності поважних причин, що
перешкоджають виконанню службових
обов'язків, в той час як звільнення
через скорочення штатів відбувається
при відсутності можливості подальшого
використання на службі.

Як вбачається з матеріалів справи, у
рапорті про звільнення за власним
бажанням позивачем не було зазначено
дати його складання та точної дати, з
якої він бажає звільнитися. З пояснень
позивача вбачається, що вказаний
рапорт ним було подано у жовтні 2013 року.
При цьому, звільнено позивача з 25.12.2013
року, що є порушенням тримісячного
строку встановленого п. 68 Положення
№114, доказів погодження більш
короткого строку відповідачем не
надано.

Крім того, в рапорті позивача або
окремих пояснення не зазначено жодної
причини що перешкоджає виконанню
службових обов'язків позивачем,
керівництвом Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговуванням
великих платників, підстави написання
позивачем рапорту про звільнення не
з'ясовувались, бесіда щодо звільнення
не проводилась, поважність причин, що
перешкоджають виконанню ним своїх
посадових обов'язків, також не
з'ясовувалась.

Відсутність у цьому рапорті дати його
складення та точної дати звільнення,
вказує на відсутність у позивача
бажання про припинення служби за
власним бажанням.

Реорганізація та подальше скорочення
посади позивача підтверджується
вищевказаним попередженням про
наступне вивільнення, тимчасовим
штатним розписом від 18.06.2013 року та
відповідними змінами до нього від
10.09.2013 року та від 08.10.2013 року, а також
поясненнями представника відповідача,
який пояснив, що дійсно у вказаний
період було проведено скорочення посад
оперуповноваженого відділу
організації викриття економічних
злочинів але за вакантними посадами,
разом з цим доказів скорочення саме за
вакантними посадами відповідачем не
надано.

Крім того, позивача було звільнено
25.12.2013 року, тобто, після спливу двох
місяців з дня його повідомлення про
реорганізацію та наступне вивільнення
та відмови позивача від запропонованої
посади, що вказує на дотримання строку
відповідачем при звільненні
встановленого саме в попередженні про
реорганізацію та вивільнення, а не
строку передбаченого п. 68 Положення №114
для звільнення за власним бажанням.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів дійшла до висновку, що
звільнення позивача повинно було
відбутись за скороченням штатів
відповідно до його рапорту про
звільнення за скороченням штатів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позивач повинен
був звільнений за підпунктом «г»
(скорочення штату) пункту 64 Положення
№114, що підтверджується відповідним
матеріалами справи, а дії відповідача
щодо звільнення за підпунктом «Ж»
(власне бажання) пункту 64 Положення №114
є незаконними.

Колегія суддів зазначає, що доводи
викладені в апеляційній скарзі з
урахуванням досліджених матеріалів
справи, не спростовують висновків суду
першої інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням вимог матеріального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, що є підставою для відмови в
задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200,
205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 р. у справі № 805/1298/14 залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 03 березня
2014 р. у справі № 805/1298/14 залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України, а в
разі складення в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі.

Повний текст складено та підписано
колегією суддів 06 червня 2014 року

Головуючий:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А. Васильєва