Справа № К/9991/61895/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/61895/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Краматорської
міської ради Донецької області,
Головного управління Державного
казначейства України у Донецькій
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
нарахувати та виплати недоплачену суму
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 23 червня 2009 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2010
року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що є матір'ю малолітньої
дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому
відповідно до статті 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
має право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Крім цього, відповідно до
статті 12 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» позивач має
право на допомогу при народженні
дитини у сумі, кратній 22,6 розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого на день
народження дитини, тобто у розмірі 10622
грн (470 грн. х 22,6). Проте управління праці
та соціального захисту населення
виконавчого комітету Краматорської
міської ради Донецької області
виплатило позивачу зазначені допомоги
в значно меншому розмірі та відмовило
позивачу у їх перерахунку. Просила
визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Краматорської
міської ради Донецької області щодо
відмови у виплаті позивачу допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років;
зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Краматорської
міської ради Донецької області
проводити щомісячні виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку на даний момент в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років; зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Краматорської міської ради
Донецької області зробити перерахунок
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2007 та
2008 роки в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
враховуючи рішення Конституційного
Суду України та виплатити позивачу
недонараховану суму; зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Краматорської міської ради
Донецької області зробити перерахунок
допомоги при народженні дитини у сумі,
кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей до 6 років,
встановленого на день народження
дитини.

Постановою Краматорського міського
суду Донецької області від 23 червня 2009
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Краматорської міської ради
Донецької області щодо нездійснення
належних позивачу виплат, обумовлених
народженням дитини. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Краматорської міської ради
Донецької області здійснити
нарахування та виплату допомоги при
народженні дитини у сумі, кратній 22,6
розміру прожиткового мінімуму для
дітей до 6 років, встановленого на день
народження дитини. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2010
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено
без задоволення, а постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 23 червня 2009 року -
без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами неповне з'ясування обставин, які
мають значення у справі, та порушення
норм чинного матеріального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
позивач просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1, та має
право на виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Позивачу було нараховано
допомогу при народженні дитини в
розмірі 8500 грн.

Відповідно до статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III
(в редакції Закону України від 25
березня 2005 року № 2505-IV) допомога при
народженні дитини надається у сумі,
кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого на день народження
дитини. Виплата допомоги здійснюється
одноразово у дев'ятикратному розмірі
прожиткового мінімуму при народженні
дитини, решта - протягом наступних 12
місяців у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» зупинено на 2007 рік.

Згідно з положеннями абзаців першого
та другого частини другої статті 56
Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» допомога при
народженні дитини відповідно до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги
здійснюється одноразово при
народженні дитини в сумі 3400 гривень,
решта - протягом наступних 12 місяців
рівними частинами у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
таким, що не відповідає Конституції
України, зокрема, пункт 7 статті 71 «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
щодо зупинення дії статті 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на 2007 рік, проте положення
абзацу другого частини другої статті 56
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», якою встановлено
розміри виплат при народженні дитини,
такими, що суперечать Конституції
України, не визнавались.

Враховуючи викладене, відповідач
правомірно нарахував позивачу
допомогу при народженні дитини в
розмірі, встановленому абзацом другим
частини другої статті 56 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік».

Відповідно до положень статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» від 18 січня 2001
року № 2240-III право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована особа
(один із батьків дитини, усиновитель,
баба, дід, інший родич або опікун), яка
фактично здійснює догляд за дитиною.
Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованим особам у формі
матеріального забезпечення у період
відпустки для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку і
частково компенсує втрату заробітної
плати (доходу) у період цієї відпустки.
Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається на кожну дитину.

Згідно зі статтею 43 Закону № 2240-III
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

При нарахуванні та виплаті цього виду
державної допомоги у 2007 році
відповідач керувався статтею 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V,
якою передбачено, що у 2007 році допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
розмірі, що дорівнює різниці між 50
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для непрацездатних, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України, а також
пунктом 7 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V, яким зупинено на
2007 рік дію, зокрема, статті 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 зміни,
внесені пунктом 7 статті 71 «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
визнано такими, що не відповідають
Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 26 грудня 2007 року (дата
постановлення позивача на облік) по
31 грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання нарахувати та виплати
недоплачену суму допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008 рік, зазначив, що
зазначені правовідносини врегульовані
пунктом 23 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», положення
якого не визнавалися такими, що не
відповідають Конституції України.

Апеляційний суд, який погодився з
рішенням суду першої інстанції,
виходив з того, що зміни, внесені
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
до Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є чинними,
тому дії відповідача щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» від 27 грудня 2001 року № 1751 з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України від 22
лютого 2008 року № 57, є
правомірними.

Проте такі висновки судів попередніх
інстанцій не ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI - правовідносини
щодо виплати допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» від
21 листопада 1992 року № 2811-ХII, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Статтею 15 Закону № 2811-ХII
було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.
Згідно зі статтею 43 Закону № 2240-III
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40- 44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40- 44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Водночас частиною другої статті 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року
№ 835-VI та частиною третьою статті 45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI було визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми
(далі - Порядок) був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 саме
на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку). Нові акти Уряду на
виконання статті 46 Закону України «Про
державний бюджет України на 2009 рік» та
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не
приймалися.

Крім того, за змістом пункту 17 цього
Порядку право на виплату допомоги
мають особи, зазначені в статті 13
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», яка на час виникнення
спірних відносин поширювала свою дію
щодо виплати допомоги лише на
незастрахованих осіб.

Розміри і порядок виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та статті 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» Кабінет Міністрів України не
визначав.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 23 червня 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 квітня 2010
року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Краматорської
міської ради Донецької області щодо
недоплати ОСОБА_1 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 26 грудня 2007
року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008
року.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Краматорської
міської ради Донецької області
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
у розмірі, визначеному статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III,
за період з 26 грудня 2007 року по 31 грудня
2007 року та з 22 травня 2008 року з
урахуванням сум фактично проведених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.