Справа № 872/5629/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 0870/11109/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року у справі №0870/11109/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області про визнання відмови
незаконною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2012 ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області (далі - відповідач), в якому
просив визнати незаконною відмову
начальника відповідача у зарахуванні
до стажу державної служби роботу на
посаді стажиста Заводського та
Шевченківського районних народних
судів м. Запоріжжя; зобов'язати
відповідача зарахувати позивачу -
судді, голові Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області до стажу державної служби час
роботи на посаді стажиста Заводського
та Шевченківського районного
народного суду м. Запоріжжя з 03.08.1987 по
13.11.1988 роки.

Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що в супереч вимогам
законодавства начальником ТУ ДСА було
відмовлено у зарахуванні до стажу
державної служби роботи на посаді
стажиста Заводського та
Шевченківського районного народного
суду м. Запоріжжя. Зазначав, що
фінансування заробітної плати
стажиста Заводського та
Шевченківського районних народних
судів м. Запоріжжя здійснювалось за
рахунок коштів державного бюджету
Запорізьким обласним відділом юстиції,
як спеціаліста відділу юстиції,
оскільки за штатом вказана посада в
апараті районного народного суду була
відсутня, тому стажист суду як і
спеціаліст апарату обласного
управління юстиції є рівними.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 06
лютого 2013 року у справі № 0870/11109/12 у
задоволенні позовних вимог позивачу
було відмовлено.

Не погодившись із прийнятим
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року у даній справі скасувати та
прийняти нову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Відповідачем були подані
письмові заперечення на апеляційну
скаргу позивача, в яких
зазначається, що суд першої інстанції
прийняв законне та обґрунтоване
рішення у справі, і підстави для його
скасування відсутні.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони та їх представники
не з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином, а
тому, відповідно до ч. 1 ст.
41 КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції слід скасувати,
виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, дійшов висновку, що
начальником відповідача правомірно та
обґрунтовано прийнято рішення про
відсутність законних підстав для
зарахування позивачу до стажу
державної служби роботи на посаді
стажиста Заводського та
Шевченківського районного народного
суду м. Запоріжжя. При цьому, суд,
посилаючись на ст. 10 Закону України
«Про вищу освіту», зазначив, що стажист
це лише кандидат у судді,
рекомендований для призначення на
вакантну посаду судді, прийнятий для
проходження спеціальної підготовки і
направлений на навчання в поєднанні з
стажуванням в одному із районних
(міських) судів, де є вакантна посада
судді.

З висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, з огляду на
наступне.

Як свідчать обставини справи та
встановлено судом першої інстанції, у
1987 році позивач закінчив Харківський
юридичний інститут ім. Ф.Е.
Дзержинського за
спеціальністю «Правознавство».

На підставі посвідчення №120 від 25.06.1987
Міністерства юстиції УРСР позивач
направлений за державним цільовим
розподілом молодих спеціалістів до
відділу юстиції Запорізького обласної
ради для роботи на посаді стажиста
народного суду із місячним окладом
згідно штатного розпису.

Згідно §4 наказу №79 від 03.08.1987, виданого
відділом юстиції Запорізького
облвиконкому, позивача було призначено
на посаду стажиста народного судді
Заводського районного народного суду
м. Запоріжжя з 03.08.1987 з оплатою 75% ставки
народного судді.

На підставі §3 наказу №2/71 від 12.08.1988,
виданого відділом юстиції
Запорізького облвиконкому, позивача
для подальшого проходження стажування
було переведено до Шевченківського
районного народного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до протоколу від 13.11.1988
районної, міської, районної в місті
виборчої комісії «Про результати
виборів народного судді
Шевченківського районного народного
суду м. Запоріжжя», виборчий округ №1,
позивача було обрано народним суддею
Шевченківського районного народного
суду м. Запоріжжя. Згідно наказу №1/39
позивач з 14.11.1988 приступив до виконання
обов'язків народного судді.

З 14.11.1988 по день звернення до суду
позивач працював на посадах судді у
різних судах. Станом на дату звернення
до суду позивач працює на посаді судді
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області, є головою цього
суду.

У серпні 2012р. позивач звернувся до
відповідача з заявою про зарахування
йому до стажу, що дає право на виплату
надбавки за вислугу років, періодів
роботи на посаді стажиста народного
судді Заводського та Шевченківського
районних судів м. Запоріжжя.

Відповідач у своїй відповіді від 15.11.2012
№08-05/2138 на звернення позивача,
зазначив, що посада стажиста народного
судді штатними розписами передбачена
не була, періоди роботи на посаді
стажиста народного судді можуть бути
зараховані до стажу державної служби
за умов перебування посади стажиста у
штаті відділу юстиції та набуття
статусу спеціалісту відділу. Тому,
підстави для зарахування періодів
роботи на посаді стажиста народного
судді Заводського та Шевченківського
районних судів м.
Запоріжжя до стажу, що дає право на
виплату надбавки за вислугу років,
відповідно до ст. 44 Закону України «Про
статус суддів», відсутні.

Вважаючи таку відмову незаконною,
позивач звернувся до суду з даним
позовом та вимогами про
зобов'язання відповідача зарахувати
позивачу до стажу державної служби час
роботи на посаді стажиста Заводського
та Шевченківського районного
народного суду м. Запоріжжя з 03.08.1987 по
13.11.1988 роки.

Колегія суддів звертає увагу, що суд
першої інстанції, приймаючи рішення
про відмову у задоволенні позову
позивача, не перевірив, які законодавчі
акти колишнього СРСР, УРСР діяли на час
зарахування позивача на посаду
стажиста, тобто у 1987-1988 p.p., і в своїй
постанові мотивував відмову з
посиланням на норми Закону, які не
діяли на той час, і не мають зворотної
дії.

Обчислення стажу державної служби
здійснюється відповідно до Закону
України «Про державну службу», Порядку
обчислення стажу державної служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.05.1994 р. №283 (далі
- Порядок), та додатку до нього.

Відповідно до п.2 цього Порядку, до
стажу державної служби зараховується
робота на посадах керівних працівників
і спеціалістів в апараті органів судів,
а також в державних органах колишніх
УРСР та інших республік, а також
колишнього СРСР згідно з додатком,
зокрема, у виконавчих комітетах
місцевих Рад депутатів трудящих, Рад
народних депутатів, їх управліннях,
самостійних відділах, інших
структурних підрозділах.

Відповідно до ст.67 Закону УРСР «Про
судоустрій» від 05.06.1981р. № 2022-Х
структура і штатна чисельність апарату
районного (міського) народного суду
затверджувалися начальником відділу
юстиції виконавчого комітету обласної,
Київської міської Ради народних
депутатів у межах штатної чисельності
і фонду заробітної плати, встановлених
Міністром юстиції Української PCP.

Тобто, організаційне керівництво (в
тому числі і питання кадрового
забезпечення) районними (міськими)
народними судами у період 1987-1988 pp.
здійснювалося відповідними відділами
юстиції виконавчого комітету
відповідних обласних Рад.

Згідно копій виписок з наказів № 79 від
03.08.1987 р. та № 2/71 від 12.08.1988 р. по
обласному відділу юстиції Запорізької
обласної Ради, ОСОБА_1 з 03.08.1987 р. було
призначено стажистом народного судді
Заводського районного народного суду
м. Запоріжжя з посадовим
окладом 75% ставки народного судді; з
15.08.1988р. - переведено до Шевченківського
районного народного суду м. Запоріжжя
для подальшого проходження стажування.

Фінансування заробітної плати
стажиста Заводського та
Шевченківських районних судів м.
Запоріжжя здійснювалось за рахунок
коштів Державного бюджету Запорізьким
обласним відділом юстиції, як
спеціаліста відділу юстиції, оскільки
за штатом відповідна посада в апараті
районного суду була відсутня.

Питання проходження стажування
випускниками вищих навчальних
закладів в період 1987-1988рр.
регулювалися такими законодавчими
актами колишнього Союзу PCP та УРСР, як:
Постанова ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР
від 18.07.1972р. №535 «Про заходи щодо
подальшого удосконалення вищої освіти
в країні», Положенням про стажування
молодих спеціалістів, які закінчили
вищі учбові заклади, затвердженим
Державним комітетом Ради Міністрів
СРСР з питань праці і заробітної плати,
Всесоюзною Центральною Радою
Професіональних Союзів, Міністерством
Вищої та середньої освіти СРСР від
25.06.1973р..

Так, в 4.2 п.10 зазначеної вище Постанови
№535 від 18.07.1972 р. було визначено, що
випускники вищих навчальних закладів
для набуття необхідних практичних
навичок проходять за місцем
розподілення на підприємствах і
установах стажування строком до одного
року, під час якого виконують посадові
обов'язки і отримують заробітну платню
відповідно штатного розкладу. Загальне
керівництво стажуванням покладається
на галузеві міністерства і відомства ,
в веденні яких перебувають ці
підприємства, організації та установи.

П.1 Положення про стажування молодих
спеціалістів, які закінчили вищі
учбові заклади, затвердженого
Державним комітетом Ради Міністрів
СРСР з питань праці і заробітної плати
Всесоюзною Центральною Радою
Професіональних Союзів, Міністерством
Вищої та середньої освіти СРСР від
25.06.1973р. також передбачалось, що молоді
спеціалісти, які закінчили вищи
навчальні заклади, проходять за місцем
розподілення на підприємствах, в
організаціях і установах стажування
строком до одного року, під час якого
виконують посадові обов'язки і
отримують заробітну плату згідно
штатного розкладу.

В п.5 цього Положення передбачалось, що
час стажування зараховується
в трирічнии строк роботи молодого
спеціаліста за місцем розподілу. П.15
Положення - під час стажування молодий
спеціаліст: користується всіма правами
і пільгами, встановленими для
працівників цього підприємства
(організації, закладу) які обіймають
аналогічну посаду; несе обов'язки,
покладені на нього трудовим договором
і правилами внутрішнього трудового
розпорядку; виконує функціональні
обов'язки щодо займаної посади,
визначеними відповідними інструкціями
і положеннями, з урахуванням
індивідуального плану.

Як вже зазначалося вище, відповідно до
п.2 Порядку обчислення стажу державної
служби, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р.
№283, до стажу державної служби
зараховується робота на посадах
керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів судів, а
також в державних органах колишніх
УРСР та інших республік, а також
колишнього СРСР згідно з додатком,
зокрема, у виконавчих комітетах
місцевих Рад депутатів трудящих, Рад
народних депутатів, їх управлінь,
самостійних відділах, інших
структурних підрозділах.

Відповідно ж до п.3 цього Порядку, до
стажу державної служби зараховується
робота на посадах службовців в органах,
зазначених у пункті 2 цього Порядку і
додатку до нього, якщо при просуванні
по службі вони зайняли посади
державних службовців.

Оскільки посада стажиста судді була
відсутня в штаті апарату міського суду,
а перебуваючи у штаті відділу
юстиції виконавчого комітету
Запорізької обласної Ради, позивач
фактично виконував обов'язки та по суті
був спеціалістом відділу юстиції,
заробітна плата його фінансувалася з
державного бюджету, то, згідно з
нормами вищевказаного Переліку період
роботи стажистом судді повинен
зараховуватись йому до стажу державної
служби, як спеціалісту управління
юстиції.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають фактичним
обставинам справи, а рішення прийнято з
помилковим застосуванням норм
матеріального права, колегія суддів
апеляційної інстанції вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову про
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.п.3, 4 ч.1 ст.
202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року у справі № 0870/11109/12 - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати незаконною відмову начальника
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу
державної служби роботу на посаді
стажиста Заводського та
Шевченківського районних народних
судів м. Запоріжжя.

Зобов'язати Територіальне управління
Державної судової адміністрації
в Запорізькій області
зарахувати судді Фоміну Віктору
Анатолійовичу до стажу державної
служби час роботи на посаді стажиста
Заводського та Шевченківського
районного народного суду м. Запоріжжя з
03.08.1987 по 13.11.1988 роки.

Постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови
виготовлено 15.05.2014р.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак