Справа № 2а-2112/11/1370
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 2а-2112/11/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
Головуючого- судді
за участі секретаря судового засідання
представника позивача Мандзиняк Г.В.
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Залізничному районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_3 про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин та механізмів в
Державна податкова інспекція у
Залізничному районі м. Львова
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про стягнення з
відповідача податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ОСОБА_3 здійснив
реєстрації транспортного засобу марки
МАN 18.284, 2000 року випуску, державний
номерний знак якого НОМЕР_1. Проте,
всупереч вимог Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів» не сплатив податок з
власників транспортних засобів.
Оскільки, продовжує позивач, на
рахунок місцевого бюджету
залізничного району м. Львова кошти від
сплати вказаного податку в розмірі
податок підлягає стягненню в судовому
Суд, на підставі ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
допустив заміну первинного позивача -
Державну податкову інспекцію у
Залізничному районі м. Львова його
правонаступником - Державною
податковою інспекцією у Залізничному
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
(надалі - ДПІ у Залізничному районі м.
Львова ГУ Міндоходів у Львівській
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві. Просила позовні вимоги
задовольнити повністю.
Відповідач у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечив у повному
обсязі. Вказав на те, що автомобіль
марки МАN 18.284 він не купував та
здійснював державної реєстрації
вказаного автомобіля. За таких
обставин, просив у задоволенні позову
Суд, заслухавши доводи представника
позивача, заперечення представника
відповідача, з'ясувавши обставини, на
які сторони посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.
Як видно з матеріалів справи, 31.08.2010
року на адресу ДПА у Львівській області
надійшов лист вих. № 9/2074 за підписом
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ при ГУ МВСУ у Львівській області
«щодо надання інформації про
проведення першої реєстрації
автомобілів ввезених на територію
України». Зі змісту вказаного листа
слідує, що УДАІ ГУ МВСУ у Львівській
області надало податковому органу
додаткову інформацію про фізичних
осіб, якими протягом 2008-2010 років
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
сплата податку по яких підлягає
перевірці органами державної
податкової служби (а.с.6). Так, згідно з
додатком до вказаного вище листа
вбачається, що ОСОБА_3 здійснив
реєстрацію транспортного засобу марки
МАN 18.284, 2000 року випуску, державний
номерний знак якого НОМЕР_1 (а.с.7).
Згідно з розрахунком суми податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин та механізмів
при першій реєстрації транспортного
засобу, сума податку, що підлягає
Як зазначено у довідці ДПІ у
Залізничному районі м. Львова від 09.11.2010
ОСОБА_3 на рахунок відкритий ВДВК у
Залізничному районі по коду бюджетної
класифікації «податок з власників
При вирішенні такого спору, суд виходив
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин та
механізмів» платниками податку з
власників транспортних засобів є
юридичні та фізичні особи, які
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію
транспортних засобів.
Відповідно до ч. 1 п. 3 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388, в редакції,
чинній на час реєстрації зазначеного
вище автомобіля, державна реєстрація
транспортних засобів проводиться в
числі іншого, з метою здійснення
контролю за дотриманням законодавства,
що визначає порядок сплати податків і
Відповідно до ч. 4 п. 8 цього Порядку
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів, а
також внесення в установленому порядку
Відповідно до п. 3.4 Інструкції про
порядок здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них, затвердженої
Наказом міністерства внутрішніх справ
України від 11 серпня 2010 року № 379,
зареєстрованим в міністерстві юстиції
працівниками РЕП ДАІ здійснюється
контроль за внесенням обов'язкових
платежів власниками транспортних
засобів, у тому числі податку з
власників транспортних засобів.
Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин та
механізмів» фізичні особи - платники
податку зобов'язані пред'являти
органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку.
Згідно з п. 3.11 зазначеної вище
Інструкції після проведення всіх
перевірок у заяву про реєстрацію
транспортного засобу уповноваженою
посадовою особою РЕВ ДАІ, яка приймає
рішення, вноситься чіткий запис про
прийняте щодо реєстрації
транспортного засобу рішення, яке
підтверджується підписом із
зазначенням П.І.Б. та дати.

Частиною 6 ст. 5 Закону України «Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин та
механізмів» встановлено, що у разі
відсутності документів про сплату
податку, перша реєстрація в Україні
транспортних засобів не проводиться.

Враховуючи наведені вище правові
норми, колегія суддів приходить до
висновку, що ніхто не може здійснити
державну реєстрацію транспортного
засобу без попередньої сплати за нього
податку з власників транспортних
засобів.

Крім того, пунктом 8 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів передбачено, що
державна реєстрація транспортних
засобів проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і
документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення транспортних засобів.

Згідно з п. 3.1 Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них для проведення
реєстрації транспортного засобу
посадовими особами РЕП ДАІ приймаються
до розгляду письмові заяви власників
транспортного засобу.

Відповідно до п. 3.2 даної Інструкції
особа власника транспортного засобу
або уповноваженої ним особи
встановлюється на підставі паспорта
громадянина України або іншого
документа, що його замінює.

Наведені вище обставини
підтверджуються, зокрема, постановою
слідчого в особливо важливих справах
слідчого відділу прокуратури
Львівської області Сапуцького Р.Я. від
12.12.2011 року, згідно з якою ОСОБА_3
визнаний потерпілим в кримінальній
справі № 181-0062, порушеної за ознаками
злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 3
ст. 358 Кримінального кодексу України,
яка виділена із кримінальної справи №
181-0311, порушеної щодо службових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області за фактом
зловживання службовим становищем та
перевищенням службових повноважень за
ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.
364, ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу
України.

Як вбачається із змісту даної
постанови, що службові особи
Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області, зловживаючи своїм
службовим становищем, діючи умисно, з
корисливих мотивів 17.06.2009 року провели
первинну реєстрацію у Львівському ВРЕР
УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області
транспортного засобу - вантажного
фургону марки «МАN 18.284» на фізичну
особу ОСОБА_3, без сплати податку з
власників транспортних засобів в сумі
68710 грн.

Окрім цього, в ході розгляду справи,
судом встановлено, що на час звернення
податкового органу з таким позовом
слідчим відділом прокуратури
Львівської області була порушена
кримінальна справа № 181-0290 щодо
службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області за
ознаками злочинів, передбачених
частиною 3 статті 364, частиною 1
статті 365 Кримінального кодексу
України.

Кримінальна справа по обвинувачення
ОСОБА_5, який відповідно до наказу
начальника ГУ МВС України у Львівській
області №72о/с від 12 лютого 2008 року
працював на посаді начальника
Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365
КК України скерована до
Шевченківського районного суду м.
Львова.

Як видно з вироку Шевченківського
районного суду м. Львова від 01.07.2013 року
органами досудового слідства у вину
ОСОБА_5 ставилося проведення протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області реєстрації
транспортних засобів без сплати та із
частковою сплатою податку з власників
транспортних засобів на наступних
фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних
засобів є і транспортний засіб,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_3 марки МАN
18.284, 2000 року випуску, державний
номерний знак якого НОМЕР_1, за
реєстрацію якого не сплачено податок.

З огляду на викладене вище, суд
дійшов висновку про безпідставність
позовних вимог, а відтак у задоволенні
таких слід відмовити.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст. ст..4,7-11,14,69-71,72,86,87,94,159,160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не
підлягають.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі у відповідності до ч. 3 ст. 160
цього Кодексу, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У р азі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 02
червня 2014 року.

Суддя
Мричко Н.І.