Справа № 812/3036/14
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3036/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді:
Тихонова І. В.

при секретарі:
Лушниковій О.С.,

за участю сторін:

представника позивача:
не прибув,

представника відповідача:
не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Перевальському районі
Луганської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 7752,92 грн., -

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 7752,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач - ОСОБА_1,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.ст. 14, 15 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058 є
страхувальником та платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та відповідно до п.6 ч.2 ст.17,
п.6 ст.20вказаного Закону відповідач
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати у встановлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду України.

В порушення вищевказаних норм Закону
відповідач не сплачує внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у зв'язку з чим з липня 2008
року по грудень 2010 року, станом на 01.04.2014
утворилась заборгованість в сумі 7752,92
грн.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону № 1058 позивачем
на адресу відповідача були направлені
вимоги з повідомленням про вручення №
Ф 152 від 09.03.2009 року на суму 4336, 20 грн., № Ф
178 від 06.04.2009 року на суму 1890,00 грн., №Ф 234
від 07.05.2009 року на суму 209,16 грн., №Ф 88 від
04.02.2011 року на суму 324,54 грн., №Ф 400 від
05.07.2010 року на суму 313,28 грн., №Ф 471 від
06.09.2010 року на суму 483,28 грн., № Ф 528 від
05.10.2010 року на суму 313,28 грн., №Ф 553 від
05.11.2010 року на суму 313,28 грн., № Ф581 від
06.12.2010 року на суму 319,26 грн., що
підтверджується особистим підписом на
корінці та копією повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Відповідач у добровільному порядку
суму заборгованості не перерахував. У
зв'язку з чим позивач просив стягнути
суму заборгованості з відповідача.

Позивач у судове засідання не прибув,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
надіслав заяву про розгляд справи
провести без його участі.

Відповідач у судове засідання не
прибув, про дату, місце та час слухання
справи повідомлявся належним чином за
адресою, вказаною у свідоцтві про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця. До суду повернувся
конверт з відміткою пошти "за
закінченням терміну зберігання".
Згідно даних з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач
зареєстрований за вищезазначеною
адресою та відомості про зміну свого
місця знаходження не надавав.
Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. З огляду на
вищезазначене, суд вважає, що вжив всі
залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення статті 128 КАС
України суд вважає за можливе
розглянути дану справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд
приходить до такого.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач - суб'єкт підприємницької
діяльності фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідачем звіт про нарахування
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності
з липня 2008 по грудень 2010 року до
Управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області не подано.

Окрім того, за неподання звіту про
нарахування страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності
за 2010 рік до Управління Пенсійного
фонду України в Перевальському районі
Луганської області позивачем відносно
ФОП ОСОБА_1 на підставі акту про
неподання звіту про нарахування
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від 25.09.2008 року, УПФУ в
Перевальському районі Луганської
області прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій за
неподання розрахунку сум страхових
внесків на обов'язкове державне
пенсійне страхування у строки
встановлені законом, відносно Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 № 225 від 25.09.2008
на суму 170,00 грн. вказане рішення
отримано особисто ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Згідно з даними картки особового
рахунку громадянина підприємця суми
нарахованого внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України з липня 2008 року по
грудень 2010 року, загальна сума
заборгованості, що підлягає сплаті
станом на 01.04.2014 становить 7752,92 грн.
(а.с.18-21).

Зазначена сума страхових внесків
ОСОБА_1 своєчасно не сплачена.

Позивачем, у відповідності до вимог ч.3
ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058, на адресу
відповідача були направлені вимоги з
повідомленням про вручення № Ф 152 від
09.03.2009 року на суму 4336, 20 грн., № Ф 178 від
06.04.2009 року на суму 1890,00 грн., №Ф 234 від
07.05.2009 року на суму 209,16 грн., №Ф 88 від
04.02.2011 року на суму 324,54 грн., №Ф 400 від
05.07.2010 року на суму 313,28 грн., №Ф 471 від
06.09.2010 року на суму 483,28 грн., № Ф 528 від
05.10.2010 року на суму 313,28 грн., №Ф 553 від
05.11.2010 року на суму 313,28 грн., № Ф581 від
06.12.2010 року на суму 319,26 грн., що
підтверджується особистим підписом на
корінці та копією повідомлення про
вручення поштового відправлення
(а.с.8-13).

У встановленому Законом порядку вимогу
УПФУ в Перевальському районі
Луганської області відповідачем не
оскаржено.

З картки особового рахунку
громадянина - підприємця (а.с.18-21),
рішення № 225 від 25.09.2008 (а.с.15) та
вищезазначених вимог (а.с.8-13)
вбачається, що сума заборгованості, яка
підлягає стягненню у примусовому
порядку, становить 7752,92 грн.

Саме зазначену суму позивач просив
стягнути з відповідача у заявленому
адміністративному позові.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"№ 2464 від 08.07.2010,
який визначає правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено,
що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Однак, прикінцевими та перехідними
положеннями Закону № 2464 встановлено,
що стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків та сум штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

За змістом ст.14 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058 відповідач
є страхувальником та відповідно до ст.15
вказаного Закону платником страхових
внесків.

Згідно з п. 6 ст.20 Закону № 1058
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Для
вищезазначених страхувальників -
календарний місяць.

Відповідно до ч.1 ст.106 Закону № 1058 у
разі виявлення своєчасно не сплачених
сум страхових внесків страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці
внески і сплатити їх з нарахуванням
пені в порядку і розмірах, визначених
цією статтею.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що
суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
статтею 20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до ч.12 ст.20 Закону № 1058
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків. У разі
наявності в платника страхових внесків
одночасно із зобов'язаннями із сплати
податків, інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами, зобов'язання
із сплати страхових внесків
виконуються в першу чергу і мають
пріоритет перед усіма іншими
зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо
виплати заробітної плати (доходу)

Таким чином суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача є такими, що
підлягають задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 17, 18, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в
сумі 7752,92 грн., задовольнити повністю

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_1) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Перевальському районі Луганської
області заборгованість по страховим
внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
7752,92 грн. (сім тисяч сімсот п'ятдесят дві
гривні 92 копійки).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів після її проголошення а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
- з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанову в повному обсязі складено 30
травня 2014 року.

Суддя
І.В. Тихонов