Справа № П/811/849/14
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2014-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2014 року
справа №П/811/849/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Брегея Р.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративний позов
Управління соціального захисту
населення Устинівської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області (далі -
Управління) до ОСОБА_1 про стягнення
допомоги на дитину,

В С Т А Н О В
И В :

Управління звернулося до суду з
позовом до відповідача про стягнення
коштів у сумі 15403,50 грн., які сплачені як
допомога на дитину одинокій матері.

У судовому засіданні представник
Управління підтримала позов.

Стверджувала, що соціальна
допомога виплачена відповідачу
безпідставно у зв'язку поданням
останньою недостовірної інформації.

На думку позивача, ОСОБА_1 приховала
інформацію стосовно проживання однією
сім'єю з батьком дитини.

Відповідач заперечила щодо
задоволення позову.

Пояснила, що після пологів на неї
чинився тиск працівниками органу опіки
і піклування Бобринецької районної
державної адміністрації
Кіровоградської області (далі -
Адміністрації) внаслідок чого вона
написала заяву про тимчасове
влаштування дитини в будинок дитини.

Це призвело до того, що реєстрацією
народження дитини займалась
Бобринецька центральна районна
лікарня (далі - Лікарня) і в свідоцтві
про народження не зазначили
біологічного батька, котрий постійно
проживає з нею.

Зазначала, що ніколи не приховувала
такого факту.

03 червня 2014 року суд прийняв
рішення про завершення розгляду справи
у порядку письмового провадження (Том 2
а.с.138).

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, зробив висновок про
відмову у задоволені позову з таких
підстав.

Встановлені судом обставини, що стали
підставами звернення.

Так, 22 серпня 2006 року ОСОБА_1 взята
Лікарнею на облік, як жінка, котра є
вагітною (Том 1 а.с.155).

Згідно індивідуальної картки
вагітної і породіллі при взяті на облік
відповідач повідомила, що батьком
дитини є ОСОБА_2

На той час ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
перебували у шлюбі, однак проживали
однією сім'єю та виховували доньку,
ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
року (Том 1 а.с.61).

Факт спільного проживання у
судовому засіданні не заперечувався ні
відповідачем, ні свідком ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 у
пологовому будинку Лікарні народила
дитину, яку назвала ОСОБА_4 (Том 1 а.с.75).

Відповідач пояснила, що 12 лютого
2007 року до пологового будинку прийшли
працівники органу опіки і піклування
Адміністрації та змусили написати
заяву про тимчасове влаштування дитини
у будинок дитини.

ОСОБА_1 пояснила суду, що заяву
написала під тиском можливого
позбавлення батьківських прав.

У судовому засіданні факт тиску
підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
котра є сестрою останнього (Том 1
а.с.85-86).

Свідок ж ОСОБА_6 (лікар педіатр)
дала показання про відвідування
працівниками органу опіки і піклування
Адміністрації у пологовому будинку
ОСОБА_1, однак не підтвердила факт
тиску.

Свідок ОСОБА_7 (лікар акушер)
показав, що реєстрацію народження
дитини займався медичний персонал
Лікарні у зв'язку з написанням
відповідачем згаданої заяви (Том 1
а.с.75).

Цей факт підтвердила також
реєстраційна служба (Том 1 а.с.76).

У актову записі про народження №28
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року зазначено, що
ОСОБА_1 народила ОСОБА_4 (Том 1 а.с.77).

Державна реєстрація народження
дитини відбулась за приписами частини 1
статті 135 СК України (за заявою
медичного персоналу пологового
будинку Лікарні) (Том 1 а.с.183).

Запис про батька дитини проведено
за прізвищем та громадянством матері, а
ім'я та по-батькові дитини - за заявою
Лікарні (Том 1 а.с.183).

Адміністрація визнала лише факт
розгляду заяви ОСОБА_1 (Том 1 а.с.186).

28 лютого 2007 року на засіданні
опікунської ради Адміністрації
прийнято рішення про надання
відповідачу дозволу на утримання та
виховання ОСОБА_4 (Том 1 а.с.192-194).

В період з 01 січня 2008 року по 31
серпня 2013 року ОСОБА_1 отримала
соціальну допомогу як одинока мати,
котра утримує ОСОБА_4, на загальну суму
15403,50 грн. (Том 1 а.с.17-22).

Соціальна виплата припинена з
вересня 2013 року.

24 вересня 2013 року реєстраційна
служба внесла зміни до актового запису
про народження ОСОБА_4 у зв'язку з
поданням спільної заяви батьків
(ОСОБА_1 та ОСОБА_2) про визнання
батьківства від 01 серпня того
ж року (Том 1 а.с.183-184).

Зокрема, дитині присвоєно
прізвище батька «ОСОБА_4».

Ознайомившись з матеріалами
справи Управління щодо здіснення
соціальних виплат відповідачу, суд
встановив наявність довідки органу
місцевого самоврядування про склад її
сім'ї від 12 жовтня 2007 року, в якій
зазначено, що до неї входить ОСОБА_2 (Том
2 а.с.15).

Аналогічні відомості ОСОБА_1
відобразила і в декларації про доходи
від 26 квітня 2007 року (Том 2 а.с.33-34).

Протягом 2008 - 2014 років відповідач
надавала аналогічні довідки та
декларації.

Більше того, згідно акту
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї ОСОБА_1 №57 від 07 липня 2009 року,
який складений працівником Управління,
вона проживала разом з ОСОБА_2 (Том 1
а.с.90-91).

Юридична оцінка встановлених судом
обставин справи.

Перш за все, відповідно до приписів
статті 18-1 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон)
передбачено, що право на допомогу на
дітей одиноким матерям мають одинокі
матері (які не перебувають у шлюбі),
одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві
про народження дитини або документі
про народження дитини, виданому
компетентними органами іноземної
держави, за умови його легалізації в
установленому законодавством порядку
(рішенні про усиновлення дитини),
відсутній запис про батька (матір) або
запис про батька (матір) проведено в
установленому порядку органом
державної реєстрації актів цивільного
стану за вказівкою матері (батька,
усиновлювача) дитини.

Жінка, яка має дітей від особи, з якою
вона не перебувала і не перебуває в
зареєстрованому шлюбі, але з якою вона
веде спільне господарство, разом
проживає і виховує дітей, права на
одержання допомоги, встановленої на
дітей одиноким матерям, не має.

Отже, ОСОБА_1 не мала права на отримання
такої допомоги, оскільки разом
проживала з ОСОБА_2 та виховувала сина.

Статтею ж 22 Закону визначено, що
одержувачі державної допомоги
зобов'язані повідомляти органи, що
призначають і здійснюють виплату
державної допомоги, про зміну всіх
обставин, що впливають на виплату
допомоги.

Суми державної допомоги, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
громадян (у результаті подання
документів із свідомо неправдивими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі сім'ї, приховування
обставин, що впливають на виплату
державної допомоги, тощо), стягуються
згідно з законом.

Органи, що призначають і здійснюють
виплату державної допомоги, мають
право перевіряти матеріальний стан
сімей з дітьми.

Вирішуючи питання про стягнення
коштів, суду необхідно встановити
умисність невиконання відповідачем
згаданих обов'язків.

Дослідивши матеріали справи, суд
зробив висновок, що одержання згаданої
соціальної допомоги мало місце за
відсутності зловживань ОСОБА_1

Так, ще при взятті на облік Лікарні (як
жінки, котра є вагітною) відповідач
повідомила, хто є батьком дитини.

ОСОБА_1 не займалась реєстрацією
народження дитини, оскільки в цей час
перебувала на лікуванні.

Реєстрацією народження дитини
займалась Лікарня, на підставі заяви
якої внесено відомості про батька
дитини, які не відповідали дійсності.

Причиною ж того, що реєстрацією
народження дитини не займалась
відповідач, є написання нею заяви про
тимчасове влаштування дитини в будинок
дитини.

Проаналізувавши обставини справи, суд
встановив, що ОСОБА_1 написала заяву під
психологічним тиском працівників
Адміністрації, який полягав у погрозах
відібрання дитини.

Доказом того є сукупність показань
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Треба зазначити, що доказом є і
безпосередній факт відвідування
відповідача працівниками
Адміністрації (з власної ініціативи) в
медичному закладі зразу ж після
пологів.

Упродовж 2007 - 2014 років відповідач
повідомляла, що проживає разом з ОСОБА_2

В матеріалах справи Управління щодо
здійснення соціальних виплат ОСОБА_1
відсутні докази відібрання від
останньої пояснень стосовно того, хто є
батьком сина.

Таким чином, Управління не намагалось
з'ясувати ці обставини, маючи на це
право відповідно до приписів частини 3
статті 22 Закону.

Більше того, з урахуванням того, що до
народження сина відповідач та ОСОБА_2
виховували доньку, з'ясування факту
батьківства сина повинно було б стати
обов'язком Управління.

Про те, що батьком сина є ОСОБА_2,
Управління дізналось виключно від
відповідача.

Це доводиться тим, що виплата
соціальної допомоги припинена з
01 вересня 2013 року, а зміни до
актового запису народження дитини
внесені 24 числа того ж місяця і
року.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що
виплата соціальної допомоги ОСОБА_1
мала місце у зв'язку з сукупністю таких
обставин: психологічний тиск органу
опіки і піклування Адміністрації, який
призвів до внесення відомостей про
батька дитини за заявою Лікарні, та
бездіяльності Управління щодо
з'ясування питання, хто є батьком
дитини.

А тому, у задоволені позову належить
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Р.І.Брегей