Справа № 2а-5497/11/1503
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5497/11/1503

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Ільніцька Ксенія Миколаївна Одеський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області на постанову Балтського
районного суду Одеської області від 26
листопада 2011 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання протиправними
дій,-

В С Т А Н О В И В:

12.10.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Балтському районі Одеської
області про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що він є постраждалим від
аварії на Чорнобильській АЕС І
категорії та інвалідом 3 групи. Та
просив здійснити перерахунок та
виплату додаткової та основної пенсії
у розмірі, визначеному ст. ст. 50 та 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 01.11.2006 р. по день
винесення судового рішення.

Постановою Балтського районного суду
Одеської області від 26 листопада 2011
року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області здійснити позивачу
перерахунок та виплату додаткової та
основної пенсії у розмірі 50 процентів
мінімальної пенсії за віком та в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком
Закону України згідно ст.. 50, 54 «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.11.2006 р. по 12.10.2011 р.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, відповідачем
в апеляційній скарзі зазначає про
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
вважає, що судом допущено порушення
матеріального та процесуального права
, що призвело до неправильного
вирішення справи по суті. У зв'язку з
чим в апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування постанови суду
першої інстанції і винесення нової
постанови із відмовою в задоволенні
позов.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду 1-ї інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
потерпілим від Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та інвалідом 3
групи.

Відповідачем нараховувалася та
виплачувалася позивачу державна
пенсія та додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виходячи з розмірів
пенсії, встановлених постановами
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008
року № 654.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що в
позивача було право на нарахування та
виплату основної пенсії як інваліду 3
групи та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірах,
визначених Законом України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Однак, разом з тим, з рішенням суду 1-ї
інстанції щодо перерахунку пенсії за
періоди з 01.11.2006 р. по 11.04.2011 р. -
погодитися неможливо.

Так, позивач звернувся до суду із даним
позовом лише 12.10.2011 року та, враховуючи
положення ст.99 КАС України, ним було
порушено шестимісячний строк для
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав. А відповідно до ст.100
КАС України, пропущення строку
звернення до суду є підставою для
залишення адміністративного позову
без розгляду.

Отже, за таких підстав, апеляційний суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню лише з 12.04.2011 року, тобто в
межах шестимісячного строку, в зв'язку
із чим, позов в частині перерахунку
пенсії за періоди з 01.11.2006 р. по 11.04.2011 р. -
підлягає залишенню без розгляду,
відповідно до ст.ст.5,100 КАС України.

Крім того, колегія суддів, також, не
може погодитись із висновком суду
першої інстанції щодо перерахунку
підвищення до пенсії після 22.07.2011 року,
з огляду на наступне.

Так, пунктом 7 частини першої Закону
України № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 08 червня 2011 року
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення ст.. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
указаній категорії громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вимог Закону України від 08
червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 6 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене, з 23 липня 2011 року
органи пенсійного фонду повинні
нараховувати та виплачувати
підвищення до пенсії у відповідності
до Закону України від 08 червня 2011 року
№ 3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та постанови Кабінету
Міністрів України від 06 липня 2011 року №
745 «Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 49 названого Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 50 зазначеного Закону (в
редакції до 28 грудня 2007 року), особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у вказаній редакції
встановлено, що розмір пенсії для
інвалідів другої групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, в усіх випадках не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008 положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
що стосуються виплат, встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) та втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Із врахуванням викладеного позивач, як
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії та інвалід
3 групи, з 22 травня 2008 року мав право на
отримання державної пенсії в розмірі
не нижче 6 мінімальних пенсій за віком,
передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
до 28 грудня 2007 року), та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком, передбаченому ч. 1 ст. 50
зазначеного Закону у названій
редакції.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
до яких відносяться і пенсії,
визначаються Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної
пенсії за віком Кабінетом Міністрів
України суперечить наведеним нормам
закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, при
визначенні розміру державної та
додаткової пенсії позивачу підлягають
застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції
України, ст. ст. 49, 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. 17
Закону України «Про державні соціальні
стандарти та державні соціальні
гарантії» і ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», а не постанови
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008
року № 654, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Безпідставними є і посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначеної
пенсії у вказаному розмірі, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань,
які встановлені статтею 46 Конституції
України та статтями 49, 50 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щодо визначення розміру та виплати
пенсій.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» затверджено на 2011
рік прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність.

Із врахуванням зазначеного, судова
колегія приходить до висновку про те,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню лише за період з 12 квітня
2011 року по 22 липня 2011 року.

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення вимог позивача..

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,198, 202,203, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області - задовольнити
частково.

Постанову Балтського районного суду
Одеської області від 26 листопада 2011
року в частині зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Балтському
районі Одеської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
додаткової та основної пенсії у
розмірі, визначеному ст. ст. 50 та 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за періоди з 01.11.2006 р. по
11.04.2011 р.- скасувати, а позовні вимоги у
вказаній частині - залишити без
розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Балтському районі
Одеської області провести нарахування
та виплату ОСОБА_1 додаткової та
основної пенсії у розмірі, визначеному
ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 12.04.2011 р. по
22.07.2011 р.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко