Справа № 9101/194106/2012
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокусправа № 2а-8153/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2011 року
у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії , -

ВСТАНОВИВ::

02 серпня 2011 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернувся до суду з позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
(надалі - відповідач), відповідно до
якого просив визнати дії відповідача
щодо відмови у перерахунку державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров`ю неправомірними;
зобов`язати відповідача зробити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров`ю згідно з ч. 1 ст. 54 та ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 02 лютого 2011 року, з
урахуванням виплачених сум.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя було
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у
здійсненні та виплаті розміру пенсії
як постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, інваліду 3
групи, захворювання якого пов'язано зі
впливом наслідків аварії на ЧАЕС,
відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, п. 3 ст.
67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за період з 02.02.2011 року по
09.09.2011 року, включно. Зобов'язано
відповідача здійснити нарахування та
провести відповідні виплати пенсії
позивачу відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст.
54, п.3 ст. 67 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 02.02.2011 року по
09.09.2011 року, включно, у розмірі 6
мінімальних пенсій за віком, з
урахуванням раніше виплачених сум,
зобов'язано відповідача здійснити
нарахування та провести відповідні
виплати позивачу щомісяної додаткової
пенсії пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком за період з 02.02.2011 року
по 09.09.2011 року, включно, як інваліду -
чорнобильцю третьої групи
захворювання, постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи, з
урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу на рішення суду та
просив скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити.
Вважає, що їх дії є правомірні, оскільки
відповідають чинному законодавству.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга відповідача підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції може
вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що позивач є особою, що
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії, йому
встановлена 3група інвалідності, щодо
якої встановлений зв'язок з
Чорнобильською катастрофою та вона має
право на отримання пенсії по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3 групи.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач отримує пенсію по
інвалідності внаслідок Чорнобильської
катастрофи, яка обрахована йому хоча і
по Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», але не у розмірах, які
зазначені у статтях 50,54 спеціального
Закону, а відповідно до розмірів,
визначених Постановами Кабінету
Міністрів України за відповідні роки,
в тому числі і постановою Кабінету
Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року,
що порушує права позивача. А тому,
виходячи із пріоритетності Законів
над підзаконними актами, з урахуванням
положень ч.1 ст. 28 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» державна пенсія позивача
має бути не нижчою шести мінімальних
пенсій за віком, а додаткова пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю - не нижчою 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види
пенсій, які підлягають виплаті особам,
постраждалим внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій у
вигляді: а) державних пенсій; б)
додаткових пенсій за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Відповідно до статті 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) особам,
віднесеним до першої категорії, що
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, які є інвалідами 3-ї групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54
Закону № 796 в усіх випадках розмір
пенсій для інвалідів другої групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижчим шести мінімальних пенсій
за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної та додаткової
пенсії виступає мінімальна пенсія за
віком, розмір якої згідно зі статтею 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в розмірі
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи із пріоритетності Законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсії позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ( в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин), а не
постанова Кабінету Міністрів України
№ 654 від 16.07.2008 року та інші постанови
КМУ, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що
положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» де визначено, що вказаний
розмір мінімальної пенсії за віком
застосовується виключно до пенсій, що
призначаються на умовах цього Закону,
не може слугувати перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3
статті 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», передбачено, що у разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
у позивача права на перерахунок пенсії,
у розмірах, які визначено Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо періоду за який підлягають
поновленню порушені права позивача,
колегія суддів зазначає наступне.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік", який набрав чинності 19 червня 2011
року.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону 06 липня 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№745 "Про встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року, відповідно до
якої після 23 липня 2011 року та по 31.12.2011
року у всіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
не можуть бути нижче:

для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

інвалідів I групи - 1200 гривень;

інвалідів II групи - 1090 гривень;

інвалідів III групи - 980 гривень;

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, виплачується у
таких розмірах до прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність, тим,
що належать до категорії 1:

інвалідам I групи - 30 відсотків;

інвалідам II групи - 20 відсотків;

інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також тим, що страждають внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - 15 відсотків;

Після 23 липня 2011 року як державна, так і
додаткова пенсія позивачу
виплачується у вищевказаних розмірах.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача підлягає
частковому задоволенню з зобов`язанням
відповідача нараховувати та
виплачувати державну та додаткову
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
відповідно до вимог ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
до 22 липня 2011 року, включно.

Перегляд матеріалів справи
проводиться відповідно до норм чинного
законодавства, яке діяло на час
виникнення спірних правовідносин та
положень Закону про його дію у часі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1ст. 202, 205, 207
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2011 року
у справі №2а-8153/11 в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
державну та додаткову пенсію
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 23 липня
2011 року по 09 вересня 2011 року - скасувати
та прийняти нову постанову в цій
частині.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за
період з 23 липня 2011 року по 09 вересня 2011
року - відмовити.

В решті постанову Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 09
вересня 2011 року у справі № 2а-8153/10/0812 -
залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак