Справа № 208/8057/13(2а/208/270/13)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2014 рокусправа №
208/8057/13(2а/208/270/13)

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області на
постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року у справі № 208/8057/13 (2а/208/270/13) за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій,
зобов'язання поновити та виплачувати
пенсію за віком, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до суду з позовом до
УПФУ в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області (далі по тексту - відповідач), в
якому просив визнати незаконною
бездіяльність відповідача щодо не
нарахування йому пенсії за віком
протягом 10 днів після ухвалення
рішення Конституційним Судом України
за № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року;
визнати незаконною бездіяльність
відповідача щодо відмови йому у
поновлені виплати пенсії за віком;
зобов'язати відповідача поновити
нарахування та виплату пенсії за віком
з 07.10.2009 року.

Постановою Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково, визнано дії УПФУ в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області щодо відмови в поновлені
виплати пенсії за віком ОСОБА_1,
неправомірними, зобов'язано поновити
нарахування та виплату пенсії за віком
ОСОБА_1 починаючи з 07.10.2009 року.

УПФУ в Запорізькому районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області не погодившись з рішенням суду
першої інстанції подало апеляційну
скаргу, в якій просило скасувати
постанову суду та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі. В обґрунтування апеляційної
скарги відповідач зазначив, що
ключовою нормою для виплати пенсії є
зазначення у заяві про поновлення
виплати фактичного місця проживання в
межах України, так як позивач постійно
проживає за межами України поновити та
виплачувати йому пенсію як громадянину
України Пенсійний фонд не має змоги.
Окремо Апелянт звертав увагу на строки
звернення до суду, передбачені
Кодексом КАС України, які на думку
апелянта не були враховані судом
першої інстанції при ухваленні
рішення.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС
України за відсутності осіб, які беруть
участь у розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга - підлягає
задоволенню частково.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином
України і має право на одержання
пенсії, яка призначена на підставах та
у порядку, встановленому Законом
України «Про пенсійне забезпечення» та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». У 1995 році позивач виїхав
на постійне проживання до Ізраїлю, до
виїзду прожива у АДРЕСА_1. Встановлено,
що за час проживання позивача за межами
України, пенсія йому не виплачувалась.

25.09.2013 року позивач через представника
звернувся до УПФУ в Заводському районі
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області з заявою про
поновлення виплати пенсії, яка не була
здійснена відповідачем. Листом від
04.10.2013 року позивачу відмовлено в
повновлені виплати пенсії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.
Рішенням Конституційного суду України
від 07.10.2009 року п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визнаний неконституційним.

Оскільки, з 07.10.2009 року норма п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» була визнана
неконституційною, то позивач у разі
його звернення до органу Пенсійного
фонду України, з цього часу мав право
одержувати вищевказану пенсію. Як
вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області 25.09.2013 року
за останнім місцем одержання пенсії, то
саме з цієї дати необхідно здійснювати
нарахування та виплату пенсії.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховані суми пенсії,
на виплату яких пенсіонер мав право,
але не отримав своєчасно з власної
вини, виплачуються за минулий час, але
не більше ніж за три роки до дня
звернення за отриманням пенсії.
Вищевказана норма стосується вже
нарахованих сум, але не виплачених з
вини пенсіонера, а вимоги позивача
стосуються поновлення нарахування сум
пенсії та її виплати.

Посилання відповідача на те, що пенсія
виплачується лише тим особам, які
вказали у заяві фактичне місце
проживання в межах України є
безпідставним, з огляду на те, що ст. 47
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачене нарахування
пенсії на визначений особою
банківський рахунок у порядку,
передбаченому законодавством, та те ,
що пенсія може виплачуватися за
довіреністю, порядок оформлення і
строк дії якої визначаються законом.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що 30 липня 2010 року набрали
чинності зміни до Кодексу
адміністративного судочинства
України. В частину другу ст.99 КАС
України внесено зміни, відповідно до
яких для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України, в
редакції з 30.07.2010 року,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи
адміністративний позов подано до суду
15.10.2013 року, позивач із заявою про
поновлення виплати призначеної йому
пенсії звернувся до відповідача 25.09.2013
року, саме з цього моменту підлягають
задоволенню позовні вимоги.

Отже, судом першої інстанції
неправомірно задоволено позовні
вимоги відносно нарахування та виплати
пенсії за віком починаючи з 07.10.2009 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково, постанову суду -
скасувати в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
поновити нарахування та виплату пенсії
за віком ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року
по 24.09.2013 року включно та позовні вимоги
в цій частині залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202,
ст.ст.203, 205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року у справі № 208/8057/13 (2а/208/270/13) -
скасувати в частині задоволення
позовних вимог про зобов'язання
поновити нарахування та виплату пенсії
за віком ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року
по 24.09.2013 року включно та позовні вимоги
в цій частині залишити без розгляду.

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
О.М. Лукманова

Судді:
Л.А. Божко

Т.С. Прокопчук