Справа № 2-а-9187/11/1527
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-9187/11/1527

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Зудіхін О.В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради на постанову Суворовського
районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2011
року за позовом ОСОБА_1 до Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

16.08.2011 року позивач звернувся до суду з
позовом до Департаменту праці та
соціальної політики Одеської міської
ради про визнання протиправними дій та
стягнення недоотриманих сум
одноразової грошової допомоги за 2007-2011
р.р. та з 01.01.2011 р. по день ухвалення
судового рішення.

Ухвалою Суворовского районного суду м.
Одеси від 22 серпня 2011 року - позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання
стягнення недоотриманих сум за 2007-2010
р.р. - залишено без розгляду.

Постановою Суворовского районного
суду м. Одеси від 13 жовтня 2011 року
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано відмову Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради щодо перерахування ОСОБА_1
компенсаційних виплат, що передбачене
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - неправомірною.

Зобов'язано Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок
компенсаційних виплат за період з
16.02.2011 року по 16.08.2011 року, з урахуванням
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуючи розміри
мінімальної заробітної плати на 2011 рік,
затверджені Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
23.12.2010 р. № 2857-УІ, та провести відповідні
виплати, з урахуванням фактично
виплачених та отриманих позивачем сум.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій зазначає, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Суворовського районного суду м. Одеси
від 13.10.2011 р., прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для її
часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою,
що постраждала внаслідок аварії на
ЧАЕС, належить до 2 категорії, що
підтверджується посвідченням Серії
НОМЕР_1 від 28.07.2011 р.

Позивачка звернулась до Департаменту
праці та соціальної політики Одеської
міської ради з заявою про перерахунок,
але відповідю від 19.07.2011 р. №14-04-7049 було
відмовлено.

Вирішуючи справу по суті та частково
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, задовольнив позовні
вимоги за період, хоча по суті
позивачка має право на отримання
разової щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного суду, уважно дослідивши
матеріали справи та наявні в них докази
із цим висновком суду першої інстанції,
погодитись не може виходячи з
наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Законом України від 28 грудня 2007 року №
107-VI «Про Державний бюджет України на 2008
рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесено
зміни до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до яких щорічна допомога на
оздоровлення виплачується
постраждалим від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 10 рп/2008 від 22 травня 2008 року положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
що стосуються виплат, встановлених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) та втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Із врахуванням викладеного позивач, як
постраждала від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії, з
травня 2008 року має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 3 мінімальних заробітних плат,
передбаченому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
до 28 грудня 2007 року).

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення даного
спору. Крім того, це право гарантується
ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Як встановлено матеріалами справи,
відповідачем виплачено позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії за 2011
рік після винесення Конституційним
Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22
травня 2008 року про визнання такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними), змін, внесених
підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України».

Отже, виходячи з вищенаведеного
відповідач при виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення у 2011
році в розмірі, встановленому
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (із змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»), діяв
неправомірно та з порушенням норм
чинного на момент виплати допомоги на
оздоровлення законодавства.

Із врахуванням викладеного, висновок
суду першої інстанції щодо перерахунку
компенсаційних виплат ОСОБА_1 за період
з 16.02.2011 р. по 16.08.2011 р. у розмірі,
встановленому ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», є
неправильним та необґрунтованим.

Таким чином, на підставі наведених вище
положень матеріального та
процесуального закону, із врахуванням
викладеного, судова колегія приходить
до висновку про наявність усіх
законних підстав для скасування
постанови суду 1-ї інстанції та
ухвалення нової - про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 183-2,195,197,198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради - задовольнити частково.

Постанову Суворовского районного суду
м. Одеси від 13 жовтня 2011 року -
скасувати, прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради здійснити перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік
ОСОБА_1 як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат, з урахуванням
проведених виплат за відповідний
період за рахунок коштів Державного
бюджету України.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко