Справа № 2а-12550/12/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/78213/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Горбатюка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційного скаргою Київської
регіональної митниці на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 жовтня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Еко-Лоджистік" до Київської
регіональної митниці про скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Еко-Лоджистік"
звернулось до суду з позовом до
Київської регіональної митниці про
визнання протиправним та скасування
рішення Київської регіональної
митниці від 08.08.2012 №100190000/2012/711630/2;
зобов'язання Київську регіональну
митницю застосувати заявлену
товариством з обмеженою
відповідальністю "Еко-Лоджистік" митну
вартість товарів за ціною
господарської операції згідно з ВМД
№100190000/2012/378578.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
Київською регіональною митницею
протиправно, на підставі хибного
висновку щодо заниження позивачем
митної вартості товарів, що ввозилися
на територію України, прийнято рішення
про корегування митної вартості у
сторону її збільшення.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15 жовтня 2012 року, залишено без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року, позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення Київської регіональної
митниці від 08.08.2012 №100190000/2012/711630/2 про
визначення митної вартості товару; в
іншій частині у задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Київська
регіональна митниця із посиланнями на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувані рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до умов
зовнішньоекономічного контракту від
08.02.2012 №12/02/08 R, укладеного між ALPI SpA,
Італія (продавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Лоджистік" (покупець) продавець
зобов'язується передати у власність
покупцеві, а покупець зобов'язується
прийняти у власність від продавця на
умовах EXW - склад продавця, м. Модільяна,
Італія, згідно з правилами ІНКОТЕРМС у
редакції 2000 р. продукти деревообробки
(шпон, деревний масив та ін.) (далі -
товар) у відповідності зі
специфікаціями (комерційними
рахунками), в яких відображається повне
найменування товару, із зазначенням
одиниці виміру, ціни за одиницю,
кількості та комплектності та інші
необхідні параметри.

23.07.2012 сторонами підписано
Специфікацію №2782 (інвойс) до контракту
№12/02/08 R від 08.02.2012 року, відповідно до
якої продавець зобов'язується передати
у власність покупцю товар, а саме
деревина і вироби з деревини, шпон з
натуральної листвяної деревини різних
видів, на основі сировини з Камеруна.

Загальна вага товару - 18744 кілограмів.
Загальна вартість - 72746,25 євро, що
складає по курсу НБУ на 08 серпня 2012 року
9,844978 за 1 євро 716185,2308 гривень. Оплата за
товар здійснюється шляхом
банківського переказу на поточний
рахунок продавця трьома платежами по
закінченню термінів 60, 90 та 120
календарних днів, починаючи відлік від
дати інвойсу.

30.07.2012 ТОВ "Еко-Лоджистік" заявлено до
митного оформлення отриманий від ALPI SpA,
м. Модільяна, Італія за вказаним вище
контрактом товар: "деревина і вироби з
деревини, шпон з натуральної листвяної
деревини різних видів, на основі
сировини з Камеруна" та подано до
Київської регіональної митниці
вантажну митну декларацію
№100190000/2012/378578.

Вартість товару визначена декларантом
за першим методом (за ціною угоди) щодо
такого визначення.

08.08.2012 Київською регіональною митницею
прийнято Рішення про коригування
митної вартості товарів №
100190000/2012/711630/2, яким здійснено
коригування заявленої декларантом
митної вартості товарів у сторону
збільшення та встановлено, що митна
вартість товару - "деревина і вироби з
деревини, шпон з натуральної листвяної
деревини різних видів, на основі
сировини з Камеруна" за вантажною
митною декларацією № 100190000/2012/378578
становить 147 832,20 євро.

Причиною відмови у застосуванні
першого методу, заявленого
декларантом, визначено, що використані
декларантом відомості не є
об'єктивними, не піддаються обчисленню
та не підтверджені документально.
Також митним органом вказано, що
позивачем уже ввозився аналогічний
товар із більшою митною вартістю, аніж
заявлена в даному випадку. Митна
вартість, заявлена позивачем при
попередній операції з імпорту товару,
була взята за основу при визначені
митної вартості відповідно до спірного
рішення від 08.08.2012.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з протиправності рішення
митного органу про коригування митної
вартості товарів як такого, що прийнято
без дотримання вимог пункту 2 статті 266
Митного кодексу України 2002 року.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, вказує на
недотримання судами попередніх
інстанцій при розгляді переданого на
вирішення суду спору вимог щодо
законності та обґрунтованості
судового рішення.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішення про
коригування митної вартості товару
прийнято митним органом 08.08.2012.

У той же час, 01.06.2012 набрав чинності
Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-IV,
пунктом 2 Прикінцевих та Перехідних
положень якого встановлено, що з дня
набрання чинності цим Кодексом
втрачають чинність, зокрема, Митний
кодекс України (Відомості Верховної
Ради України, 2002 р., N 38 - 39, ст. 288 із
наступними змінами).

Вирішуючи переданий на розгляд суду
спір, суди попередніх інстанцій
виходили з положень Митного кодексу
України 2002 року, який на момент
виникнення спірних правовідносин
втратив чинність у зв'язку з набранням
чинності 01.06.2012 Митним кодексом України
2012 року.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо
протиправності рішення митного органу
з мотивів невідповідності його вимогам
статті 266 Митного кодексу України 2002
року є такою, що ґрунтується на
помилковому застосуванні норм
матеріального права.

Крім того, судами попередніх інстанцій
під час розгляду справи не
встановлювались фактичні обставини
справи, які мають значення для
правильного вирішення справи. Так,
судами попередніх інстанцій не
встановлено, які документи було подано
декларантом на підтвердження
заявленої ним митної вартості,
визначеної за ціною угоди; чи є обсяг
відомостей, зазначений у вказаних
документах, достатнім для
підтвердження заявленої митної
вартості; чи має сумнів митного органу
у достовірності поданих відомостей
ознаки обґрунтованого; які заходи
вжито митним органом під час контролю
митної вартості, заявленої позивачем;
чи прийнято рішення про коригування
митної вартості за наявності
передбачених законом підстав для його
прийняття; за яким методом було
визначено митну вартість митним
органом згідно з оскаржуваним рішенням
про коригування митної вартості
товарів відповідно до положень Митного
кодексу України 2012 року; чи дотримано
митним органом порядок застосування
методів визначення митної вартості
тощо.

Відсутність встановлення зазначених
обставин справи у сукупності із
помилковим застосуванням судами
попередніх інстанцій
нормативно-правого акту, який на момент
виникнення спірних правовідносин,
втратив чинність, унеможливлює
здійснення судом касаційної інстанції
належної перевірки обґрунтованості
вжиття судами попередніх інстанцій
заходів захисту прав позивача за
вказаним позовом.

Відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської
регіональної митниці задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15 жовтня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2012 року скасувати.

Справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Еко-Лоджистік" до Київської
регіональної митниці про скасування
рішення та зобов'язання вчинити дії
направити до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: