Справа № 814/3784/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 червня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3784/13-а

Категорія: 9.5 Головуючий в 1 інстанції:
Устинов І. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -
Джабурія О.В.

суддів -
Бітова А.І.

- Шляхтицького О.І.

при секретарі -
Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Еліта» Державної установи
«Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України» на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 року у справі за позовом
Державної фінансової інспекції у
Миколаївській області до Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Еліта» Державної установи
«Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України» про зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція у
Миколаївській області (далі-позивач,
Фінінспекція) звернулась до суду з
позовом до Державного підприємства
«Дослідне господарство «Еліта»
Державної установи «Миколаївська
державна сільськогосподарська
дослідна станція Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України»
(далі-відповідач, ДП «Еліта»,
підприємство) з позовною вимогою щодо
зобов'язання Державне підприємство
«Дослідне господарство «Еліта»,
виконати п. 6 вимоги про усунення
порушення від 06.03.2013 року № 14-07-14-14/1497
щодо стягнення з винної особи, шкоди
згідно вимог у порядку та розмірі
встановленому ст. 130, ст. 134 Кодексу
законів про працю України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що в ході перевірки
було встановлено здійснення
матеріально-відповідальною особою
відпуск товару у кількості більшій, ніж
фактично замовлялось та без оплати,
тобто порушено норми чинного
законодавства, а відтак відповідач
зобов'язаний виконати п. 6 вимоги про
усунення порушення №14-07-14-14/1497 від
06.03.2013 року.

Представник відповідача заперечує
проти позовних вимог та вважає, що між
Державною фінансовою інспекцією у
Миколаївській області та ДП «Еліта»
відсутній спір щодо невиконання п. 6
вимоги про усунення порушень №
14-07-14-14/1497 від 06.03.2013 року.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Зобов'язано Державне
підприємство «Дослідне господарство
«Еліта», виконати п.6 вимоги про
усунення порушення від 06.03.2013 року №
14-07-14/1497 щодо стягнення з винної особи,
шкоду згідно вимог у порядку та
розмірі, встановленому ст. 130, ст. 134
Кодексу законів про працю України.

Не погодившись з таким рішенням
Державне підприємство «Дослідне
господарство «Еліта» Державної
установи «Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України» звернулося з апеляційною
скаргою на зазначену постанову,
просить її скасувати, позовну заяву
Державної фінансової інспекції у
Миколаївській області залишити без
задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що на виконання п. 2.22 Плану
роботи Державної фінансової інспекції
України на IV квартал 2012 року в період з
17.12.2012 року по 04.02.2013 року
уповноваженими особами Державної
фінансової інспекції у Миколаївській
області було проведено виїзну ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства Дослідне
господарство «Еліта» Державної
установи «Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошувального землеробства
Національної академії аграрних наук
України» за II півріччя 2010 року, 2011 рік
та 2012 рік.

За результатами проведеної позивачем
ревізії складено Акт № 14-24/3 від 11.02.2013
року (далі-Акт).

Згідно акту в ході контрольного заходу
встановлено випадок безоплатної
реалізації насіння високої
репродукції. Так у вересні 2011 року
згідно накладної № 207 від 19.09.2011 року, з
підзвіту ОСОБА_2, покупцю - ОСОБА_3
відпущено насіння озимої пшениці
«Селянка» І репродукції у кількості 63,0
ц на суму 1449,00 грн. з ПДВ, однак згідно
поданої заявки покупця необхідно було
відпустити вказаного товару лише 6,3 ц.

Відпуск вказаному покупцеві 63,0 ц
насіння озимої пшениці «Селянка» і
репродукції підтверджується
матеріальним звітом та даними книги
складського обліку комірника складу
відділення № 1 - ОСОБА_2

Згідно прибуткового касового ордеру
від 19.09.2011 року № 299 покупцем - ОСОБА_3
сплачено кошти у сумі 1449,0 грн. за 6,3 ц
насіння озимої пшениці «Селянка» І
репродукції за ціною 230,0 грн. за 1 ц,
тобто покупцю відпущено та
безпідставно списано по обліку насіння
в кількості 56,7 ц (63,0 ц - 6,3 ц).

Списання вказаного насіння високих
репродукцій у кількості 63,0 ц на суму
1449,0 грн. відображено в бухгалтерському
обліку на підставі накладної на
відпуск продукції, реєстру на
реалізацію продукції № 4,
матеріального звіту комірника ОСОБА_2 в
кореспонденції в дебет 377 «Розрахунки з
іншими дебіторами» з кредиту 271 «Готова
продукція (насіння)» на 1207,25 грн. та на
суму ПДВ в дебет 377 з кредиту 641.5
«Податкове зобов'язання» на 241,50 грн.

Внаслідок безоплатної реалізації
насіння озимої пшениці «Селянка» І
репродукції в кількості 56,7 ц
Підприємству нанесено збитки на суму 13
041,0 грн.

За результатами контрольного заходу
керівництву Державного підприємства
«Дослідне господарство «Еліта»
направлено вимогу про усунення
порушення від 06.03.2013 року № 14-07-14-14/1497.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши докази на їх підтвердження,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про необхідність відмови у
задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій,
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед Законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України,
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних
законів, Кодексом та контекстом
Конституції України можна зробити
висновок, що однією з найважливіших
тенденцій розвитку сучасного
законодавства України є розширення
сфери судового захисту, в тому числі
судового контролю за правомірністю і
обґрунтованістю рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 134
Кодексу законів про працю України
працівник несе матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з його вини
підприємству, установі, організації, у
випадку, коли відповідно до
законодавства на працівника покладено
повну матеріальну відповідальність за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків.

Як було встановлено,
матеріально-відповідальною особою є
ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_2
повинна нести матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з її вини Державному
підприємству «Дослідне господарство
«Еліта», у зв'язку з тим, що, будучи
матеріально-відповідальною особою, нею
здійснено відпуск товару в кількості
більшій, ніж фактично замовлялось, при
цьому без оплати.

В судовому засіданні суду першої
інстанції відповідачем зазначено, що в
ході службового розслідування не
встановлено винну особу ДП «Еліта»,
тому матеріали були направлені до
прокуратури для вирішення питання щодо
притягнення винних осіб до
кримінальної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що такі доводи не
заслуговують на увагу, адже ревізією
чітко встановлено, що
матеріально-відповідальною особою є
ОСОБА_2, проти чого не заперечує і
відповідач.

Станом на час розгляду справи вимогу
позивача не було виконано, незважаючи
на те, що відповідач визнає факт
порушення.

Таким чином, на підставі наведеного,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку про те,
що позовні вимоги є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Колегія суддів вважає наведені
висновки суду першої інстанції
правильними і такими, що відповідають
вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України
та не приймає доводи, наведені в
апеляційній скарзі про те, що постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов. Позивач, який є суб'єктом
владних повноважень, свою позицію суду
доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Еліта» Державної установи
«Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України» залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення
виготовлений 10.06.2014 року.

Головуючий:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.І. Бітов

Суддя:
О.І. Шляхтицький