Справа № 826/2074/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2014 року № 826/2074/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Управління Пенсійного
фонду України у Солом'янському районі
міста КиєвадоПриватного акціонерного
товариства «Київське міжобласне
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство»простягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
17 лютого 2014 року УПФУ у Солом'янському
районі міста Києва звернулось до суду з
позовом до ПрАТ «Київське міжобласне
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» про стягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 101 724,55 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач
посилається на те, що товариством у
визначені законодавством терміни не
було перераховано у зазначеному
розмірі суму страхових внесків за
період з березня 2009 року по грудень 2010
року та штрафних санкцій та пені,
визначених у рішеннях №1314 від
27.11.2012року та №2028 від 27.07.2011 року.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24 лютого 2014 року
відкрито скорочене провадження у
адміністративній справі та надано
строк відповідачу для надання
заперечень, а від позивача витребувані
додаткові матеріали по справі.
За результатами розгляду позовної
заяви та доданих до неї матеріалів, з
урахуванням неповного виконання
позивачем вимог ухвали від 24 лютого 2014
року щодо надання додаткових
документів, суд прийшов до висновку про
неможливість ухвалення законного і
обґрунтованого судового рішення без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі та своєю ухвалою від 11 квітня 2013
року призначив справу до розгляду в
судовому засіданні за загальними
правилами КАС України.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив його задовольнити з підстав,
Ухвала суду та судові повістки були
направлені за адресою відповідача,
наявною в матеріалах справи. Проте
кореспонденція суду повернулась з
відміткою пошти «за закінченням
встановленого строку зберігання».
Згідно частини 11 статті 35 КАС України, у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином. Аналогічне
положення міститься і в абз.2 частини 3
статті 167 КАС України, відповідно до
якого судове рішення вважається
врученим, у тому числі у разі
повернення поштового відправлення, яке
не вручено адресату з незалежних від
суду причин, та у разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до ч.11 ст.35 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

З огляду на вищенаведене, суд вважає
відповідача належним чином
повідомленим про дату, час і місце
проведення судового засідання.

Враховуючи неявку в судове засідання
відповідача, а також беручи до уваги
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта у даній справі, суд на
підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України
розглядає справу у порядку письмового
провадження на основі наявних у справі
доказів.

Вивчивши надані позивачем документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду і
вирішення справи по суті, суд встановив
наступне.

Приватне акціонерне товариство
«Київське міжобласне спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» () перебуває
на обліку в УПФУ в Солом'янському
районі м. Києва як платник внесків,
передбачених чинним законодавством
України.

На момент виникнення спірних
правовідносин, вони були врегульовані
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі по
тексту - Закон № 1058-IV), в преамбулі якого
було вказано, що цей Закон визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначено Законом України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» та розробленою
відповідно до Закону №1058-IV Інструкцією
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України», яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України № 21-1 від 19
грудня 2003 року (далі по тексту -
Інструкція № 21-1).

Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» платниками
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону №1058-IV
встановлено, що страхувальниками
відповідно до цього Закону є
роботодавці: підприємства, установи і
організації, створені відповідно до
законодавства України, незалежно від
форми власності, виду діяльності та
господарювання, об'єднання громадян,
профспілки, політичні партії (у тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, об'єднань
громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи
- суб'єкти підприємницької діяльності
та інші особи (включаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський
податок, придбали спеціальний торговий
патент), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру, - для осіб, зазначених у
пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що
страхувальники - це роботодавці та інші
особи, які відповідно до цього Закону
сплачують страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частина 2 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачає, що обчислення
страхових внесків застрахованих осіб,
зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і
18 статті 11 цього Закону, здійснюється
страхувальниками на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
заробітної плати (доходу), грошового
забезпечення, на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було подано до органу
Пенсійного фонду України розрахунок
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з березня 2009 року
по грудень 2010 року, в якому товариством
самостійно визначено суму страхових
внесків, що підлягає сплаті.

Частиною 6 статті 20 Закону №1058-IV
встановлено обов'язок страхувальників
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом для
страхувальників є календарний місяць.
Відповідно до ч.12 ст.20 Закону №1058-IV
страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового стану
платника страхових внесків.

Статтею 106 Закону №1058-IV передбачено, що
суми страхових внесків своєчасно не
сплачені страхувальникам в строки,
визначені ст.20 цього Закону, вважаються
простроченою заборгованістю зі сплати
страхових внесків (недоїмкою).

Пунктом 7 Розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08.07.2010р.
№2464-VI (надалі - Закон №2464-VI)
встановлено, що стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно розрахунку суми боргу
Приватного акціонерного товариства
«Київське міжобласне спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» та даних карток особового
рахунку страхувальника відповідач має
заборгованість (недоїмку) зі сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за
період з березня 2009 року по грудень 2010
року у розмірі 30 913,85 грн.

У зв'язку з наявною заборгованістю за
вказаний період та у відповідності з
вимогами п.5 Інструкції №21-1 УПФУ в
Солом'янському районі міста Києва було
надіслано відповідачу вимогу про
сплату боргу №Ю-49 від 01.11.2013 року
(отримана повноважним представником
відповідача 19.11.2013 року).

Щодо вимог позивача про стягнення з
товариства заборгованості зі сплати
штрафних санкцій та пені, визначених у
рішеннях №1314 від 27.11.2012 та №2028 від
27.07.2011 року, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Підпунктом 2 частини 9 статті 106 Закону
№1058-IV (в редакції Закону, що діяла до
01.01.2011 року) було встановлено, що
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників
фінансові санкції, зокрема, за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Зазначені положення Закону знайшли
своє відображення і в Інструкції №21-1
(п.9.1, п.п.9.3.2 п.9.3), відповідно до яких, за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення за
формою згідно з додатком 14.

Розрахунок цієї фінансової санкції
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника.

УПФУ в Печерському районі міста Києва
27.07.2011 року було складено рішення за
№2028 про застосування до відповідача
штрафу у розмірі 18 004,68 грн. та
нарахування пені в розмірі 16 076,15 грн. за
період з 20.03.2006 року по 21.03.2011 року.
Вказане рішення отримане повноважним
представником Приватного акціонерного
товариства «Київське міжобласне
спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» 02.08.2011 року.

27.11.2012 року УПФУ в Печерському районі
міста Києва було складено рішення за
№1314 про застосування до відповідача
штрафу у розмірі 3 221,55 грн. та
нарахування пені в розмірі 33 508,32 грн. за
період з 21.01.2009 року по 15.11.2012 року.
Вказане рішення отримане повноважним
представником Приватного акціонерного
товариства «Київське міжобласне
спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» 06.12.2012 року.

На день постановлення рішення у даній
справі у суду відсутні відомості щодо
оскарження відповідачем рішень УПФУ в
Печерському районі міста Києва у
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно розрахунку суми боргу
Приватного акціонерного товариства
«Київське міжобласне спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» та даних карток особового
рахунку страхувальника відповідач має
заборгованість (недоїмку) зі сплати
штрафних санкцій і пені, визначених у
рішеннях №1314 від 27.11.2012 та №2028 від
27.07.2011 року, у загальному розмірі 70 810,70
грн.

Дії та рішення позивача з цього приводу
відповідач ні в судовому, ні в
адміністративному порядку не
оскаржував.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128,
ст.ст.158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України у
Солом'янському районі міста Києва
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Київське міжобласне
спеціалізоване
ремонтно-налагоджувальне акціонерне
товариство» (, адреса:
03110, м. Київ, вул. Уляни Громової, 3, кв.6)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі міста
Києва (адреса: 03151, м. Київ, вул.
Керченська, 5-а) заборгованість зі
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у загальному розмірі 101 724
(сто одна тисяча сімсот двадцять
чотири) гривні 55 коп.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя: Н.А. Добрівська