Справа № К/9991/50229/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/50229/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського
М.Г.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
прокурора Рахівського району
Закарпатської області в інтересах
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
про поновлення виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, допомоги як
непрацюючій особі та відшкодування
суми шкоди за касаційною скаргою
управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області на постанову Рахівського
районного суду Закарпатської області
від 4 жовтня 2010 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року прокурор Рахівського
району Закарпатської області, який діє
в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернувся
до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що з 1 червня 2008 року ОСОБА_1
було призначено допомогу при
народженні дитини в розмірі 6000 грн
одноразово, 1500 грн щомісячно з 1 липня
2008 року по 30 червня 2011 року та 156 грн
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 25 липня 2008 року по 1 червня 2011
року як непрацюючій жінці, що має
малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням управління праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
вказану виплату з 1 вересня 2008 року по 1
серпня 2009 року та з 1 жовтня 2009 року
припинено у зв'язку із виїздом ОСОБА_1 з
дитиною за кордон, що унеможливлює
соціальним інспекторам здійснити
перевірку цільового використання
коштів. Проте у переліку підстав
припинення виплати допомоги
відповідно до пункту 13 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року №1751 така підстава
як припинення виплати допомоги у разі
неможливості перевірки цільового
використання коштів відсутня, а тому
рішення відповідача про припинення
виплати допомоги на дитину є
неправомірним. Просив зобов'язати
управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області виконати припис прокурора
Рахівського району від 28 січня 2010 року
№118/10 та поновити ОСОБА_1
виплату державної допомоги сім'ям з
дітьми та допомоги як непрацюючій
жінці; зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
відшкодувати на користь ОСОБА_1 суму
допомоги за період з 1 вересня 2008 року
по 1 серпня 2009 року та з 1 жовтня 2009
року по теперішній час в розмірі 18216 грн
та 6624 грн, а всього - 24840 грн.

Постановою Рахівського районного суду
Закарпатської області від 4 жовтня 2010
року позов прокурора Рахівського
району Закарпатської області, який діє
в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, задоволено
частково. Поновлено виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми та допомоги, як
непрацюючій жінці ОСОБА_1 Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області відшкодувати ОСОБА_1 суму
державної допомоги сім'ям з дітьми та
допомоги як непрацюючій жінці за
період з 1 вересня 2008 року по 1 серпня 2009
року та з 1 жовтня 2009 року по 4 жовтня 2010
року.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року апеляційну скаргу управління
праці та соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
залишити без задоволення, а постанову
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 4 жовтня 2010
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації Закарпатської
області, судами порушення норм чинного
процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до
постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати
постановлені судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій та
закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що управління праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації призначено ОСОБА_1
допомогу при народженні доньки ОСОБА_2,
яка народилась у Чеській Республіці
під час тимчасового перебування у цій
країні ОСОБА_1, в розмірі 6000 грн
одноразово, по 1500 грн щомісячно з 1
липня 2008 року по 30 червня 2011 року та 156
грн щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 25 липня 2008 року по 1
червня 2011 року як непрацюючим жінкам.
Під час проведення у серпні 2008 року
управлінням праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації перевірки
цільового використання виплаченої
державної допомоги ОСОБА_1 встановлено,
що позивач з дітьми постійно
знаходиться у Чеській Республіці, у
зв'язку з чим виплата допомоги з 1
вересня 2008 року припинена. На підставі
заяви ОСОБА_1 виплату допомоги
поновлено з 1 серпня 2009 року, проте з 20
жовтня 2009 року знову припинено у
зв'язку із відсутністю за місцем
проживання ОСОБА_1 Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_1
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3, а перебування ОСОБА_1 з дітьми у
Чеській Республіці зумовлена
нерегулярною роботою у цій країні її
чоловіка ОСОБА_3

Управління праці та соціального
захисту населення Рахівської районної
державної адміністрації, з урахуванням
пропозиції державного соціального
інспектора, прийняло рішення про
припинення виплати допомоги на дитину
у зв'язку із неможливістю здійснити
перевірку цільового використання
коштів і забезпечення отримувачем
допомоги належних умов для
повноцінного утримання та виховання
дитини.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21 листопада 1992 року № 2811-XII цей
Закон відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Статтею 1 цього Закону порядок
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми та перелік
документів, необхідних для призначення
допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до пункту 10 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року №1751, в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин, допомога при народженні
дитини надається одному з батьків
дитини, опікуну, які постійно
проживають разом з дитиною, з метою
створення належних умов для її
повноцінного утримання та виховання.

Абзацом 6 пункту 13 цього Порядку
передбачено, що виплата допомоги
припиняється у разі: позбавлення
отримувача допомоги батьківських прав;
відмови отримувача допомоги від
виховання дитини; нецільового
використання коштів і незабезпечення
отримувачем допомоги належних умов для
повноцінного утримання та виховання
дитини; відібрання дитини в отримувача
допомоги без позбавлення батьківських
прав; тимчасового влаштування дитини
на повне державне утримання;
припинення опіки або звільнення
опікуна від його повноважень;
перебування отримувача допомоги у
місцях позбавлення волі за рішенням
суду; скасування рішення про
усиновлення дитини або визнання його
недійсним; смерті дитини або
отримувача допомоги; виникнення інших
обставин.

Згідно пункту 23 Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми виплата допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку припиняється: у разі: позбавлення
отримувача допомоги батьківських прав;
відмови отримувача допомоги від
виховання дитини; тимчасового
влаштування дитини на повне державне
утримання; відібрання дитини в
отримувача допомоги без позбавлення
батьківських прав; припинення опіки
або звільнення опікуна від його
повноважень; перебування отримувача
допомоги у місцях позбавлення волі за
рішенням суду; скасування рішення про
усиновлення дитини або визнання його
недійсним; смерті дитини або
отримувача допомоги; виникнення інших
обставин.

Оскільки до переліку підстав
припинення виплати допомоги при
народженні дитини та допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, визначеного пунктами
13 та 23 вищевказаного Порядку тимчасове
перебування особи за кордоном не
відноситься, суди першої та
апеляційної інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції
про те, що Акт комісійного обстеження
житлово-побутових умов від 20 жовтня 2009
року не може свідчити про постійне
проживання позивача за межами України.
Відсутні й докази про звернення ОСОБА_1
з вимогою про зміну нею громадянства
України та зняття її з реєстрації за
місцем проживання у зв'язку із виїздом
на постійне місце проживання за кордон.
Акти комісійного обстеження
житлово-побутових умов від 25 лютого 2010
року, 15 березня 2010 року, 16 квітня 2010
року, 21 травня 2010 року та 4 жовтня 2010
року також були відхилені апеляційним
судом, як неналежні, оскільки вказані
акти складені після припинення виплати
позивачу допомоги з 1 жовтня 2009 року.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Рахівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
залишити без задоволення, а постанову
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 4 жовтня 2010
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.