Справа № 820/8160/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 р.
№ 820/8160/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання
Демченко В.В.

за участю представників сторін:

позивача - Пивоварова О.М.,

відповідача - Засопіна М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Фабрики "Варіант" Товариства з
обмеженою відповідальністю до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Фабрика "Варіант" Товариство з
обмеженою відповідальністю, з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просить суд
визнати незаконним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
відповідача № від 27.12.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення - рішення, по своїй суті є
безпідставним, незаконним та таким, що
грубо порушує конституційні права та
законні інтереси позивача, та як
наслідок - тягнуть за собою повне його
скасування. Позивач також зазначив, що
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення не лише за змістом суперечить
вимогам діючого законодавства, а ще й
не відповідає вимогам Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 28.11.2012 р. № 1236-1, а
саме в ньому відсутні дата його
винесення та реєстраційний номер, що
само по собі додатково підтверджує
поверхневе відношення фахівців ДПІ при
проведенні перевірки та оформленні її
результатів.

Позивач звертає увагу, що на момент
проведення фахівцями відповідача
перевірки та винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення всі
укладені зовнішньоекономічні
контракти підприємства були визнані
такими, що відповідають критеріям п.2
Порядку продовження строків
розрахунків за зовнішньоекономічними
операціями, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 29.12.2007
року №1409; їх віднесено до договорів
капітального будівництва, та, як
наслідок, подовжено граничні терміни
повернення валютної виручки, в рамках
яких дана валютна виручка і була
перерахована на розрахунковий рахунок
Позивача.

Позивач вважає, що ним у повному обсязі
дотримано вимоги законодавства
України та виданих в його розвиток
нормативно - правових актів, щодо
порядку подовження граничних термінів
повернення валютної виручки за
зовнішньоекономічними контрактами, а
саме: направлено відповідні
листи-звернення до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України з повним обґрунтуванням
підстав та критеріїв за якими дані
контракти мають бути віднесені до
договорів капітального будівництва;
отримання повної згоди уповноважених
фахівців Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України із
твердженнями та обґрунтуваннями
Позивача щодо віднесення операцій за
даними зовнішньоекономічними
контрактами до договорів капітального
будівництва; отримання Висновку
уповноваженого державного органу щодо
визнання операцій за
зовнішньоекономічними контрактами
такими, що відповідають критеріям п.2
Порядку продовження строків
розрахунків за зовнішньоекономічними
операціями, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 29.12.2007
року №1409; отримання дозволу на
продовження граничних термінів
повернення валютної виручки за
проведеними зовнішньоекономічними
контрактами.

В зв'язку з чим вважає, що оскаржуване
податкове повідомлення - рішення, рівно
як рішення податкових органів,
винесені за результатами розгляду
скарг - є протиправними, безпідставними
та такими, що взагалі суперечать
вимогам діючого законодавства та
відомчих нормативно - правових актів, а
тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання прибув, позов підтримав та
просив задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач, ДПІ у Київському районі м
Харкова ГУ Міндоходів у Харківській
області, в наданих письмових
запереченнях (т. 1 а.с. 213-217) та у судовому
засіданні проти позову заперечував.

В обґрунтування заперечень зазначив,
що проведеною перевіркою підприємства
позивача встановлені порушення
строків проведення розрахунків за
операціями резидента - суб'єкта
зовнішньоекономічної діяльності
вимог діючого законодавства, а саме: ст.
1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» по контрактам від 11.01.2012 № 15,
від 17.12.2012 р. № 330/1, від 21.11.2012 № 317, від
08.02.2013 № 44/2, від 21.03.2013 № 77/1, від 20.03.2013 №
77/2, від 12.05.2011 року № 89 та ст. 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» по
контракту № 4 від 05.04.2011 року, що
відповідно до ст. 4 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» тягне за собою
стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка від
суми отриманої виручки (вартості
непоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості.

Представник відповідача у судове
засідання прибув, проти позову
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позову, з підстав,
викладених у письмових запереченнях
проти позову.

Оскільки матеріали справи містять
докази, які в своїй сукупності повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, а завданням
адміністративного судочинства України
згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, і неухильне дотримання
судом вимог даної норми процесуального
закону є обов'язковим в кожній
адміністративній справі, то спір
підлягає вирішенню на підставі наявних
у справі документів.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог з огляду на наступне.

За матеріалами справи судом
встановлено, що фахівцями ДПІ у
Київському районі м. Харкова, на
підставі пп.78.1.1, п.78.1 ст.78 Податкового
кодексу України, відповідно до наказу
ДПІ у Київському районі м. Харкова
Міндоходів у Харківській області від
25.10.2013 № 652 проведена документальна
виїзна перевірка позивача - ФАБРИКИ
«ВАРІАНТ» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНО
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ" питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства 34.2012 по 30.09.2013 р.р.

Результати перевірки оформлені
відповідним актом № 1002/22-06/21170203 від
15.11.2013 (т. 1 а.с. 218-231).

Висновками акту перевірки встановлені
порушення позивачем - Фабрика
«Варіант» ТОВ ст. 1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" від 23.09.94 №185/94, зі
змінами та доповненнями, по контрактам
від 11.01.2012 № 15, від 17.12.2012 № 330/1, від 21.11.2012
№ 317, від 08.02.2013 № 44/2, від 21.03.2013 № 77/1, від
20.03.2013 № 77/2, від 12.05.2011 № 89 та ст. 2 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" по
контракту від 05.04.2011 № 4.

На підставі вищевказаного акту ДПІ
прийнято податкове повідомлення -
рішення № від 27 грудня 2013 року,
яким позивачу донарахована пеня за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності у
розмірі 699824,42 грн.

Не погодившись із винесеним податковим
повідомленням-рішенням ФАБРИКА
«ВАРІАНТ» ТОВ 16.01.2014 року, звернулась
до ГУ Міндоходів у Харківській області
із відповідною скаргою. Рішенням ГУ
Міндоходів у Харківській області про
результати розгляду скарги, скаргу
підприємства залишено без задоволення,
а податкове повідомлення - рішення
№ від 27 грудня 2013 року - без змін.
Фабрика «Варіант» ТОВ звернулось із
відповідною скаргою до Міністерства
доходів і зборів України, яка своїм
рішенням від 18.03.2014 року також залишила
скаргу підприємства без задоволення, а
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення № від 27
грудня 2013 року - без змін.

Отже, за наслідками адміністративного
оскарження даного повідомлення
рішення органу доходів та зборів,
позивачем було отримано рішення про
повернення скарги без розгляду.

Перевіряючи на відповідність закону
спірних висновків податкового органу,
на підставі яких відповідачем прийняте
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 27.12.2013 року
№, суд зазначає, що критерії
правомірності рішень та діянь суб'єкта
владних повноважень викладені
законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Так, ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи для
провадження власної господарської
діяльності Фабрика «Варіант» ТОВ
уклало зовнішньоекономічні контракти
на постачання продукції з іншими
суб'єктам господарювання -
нерезидентам, а саме:

- 08.02.2013р. № 44/2 з нерезидентом Al Mdarij
International Marketing Co, директор Mr. Mohammed F Afsar (т. 1
а.с. 136-141);

- 21.03.2013р. № 77/1 з нерезидентом UNITED
INTERNATIONAL COMPANY, (Salwa Road, Al Waab City Zone A, 2nd floor, P.O.
Box 91152, Doha Qatar) (т. 1 а.с. 71 -75);

- 21.11.2012р. № 317 з нерезидентом Man Enterprise sal
offshore (Sole Center,7 floor,Achrafieh, Beirut,Lebanon) (т. 1 а.с.
171-176);

- 20.03.2013р. № 77/2 з нерезидентом Al Mdarij
International Marketing Co, директор Mr. Mohammed F Afsar (т. 1
а.с. 149-153);

- 17.12.2012р. №330/1 з нерезидентом Man Enterprise sal
offshore в особі директора Mr Michel Abi Nader,
Ліван (Sole Center,7 floor,Achrafieh, Beirut,Lebanon) (т. 1 а.с.
47-53);

- 11.01.2012р. №15 з нерезидентом «Progressive Systems
For Construction» (т. 1 а.с. 182-189);

- 12.05.2011р. № 89 з нерезидентом ТОВ
«Либена» (Росія) в особі директора
Белянського А.Ф. (т. 2 а.с. 1-2);

- 05.04.2011р. № 4 з нерезидентом Arcelor Mittal
International Luxemburg S.A. (т. 2 а.с. 47-50).

Відповідно до умов вищезазначених
Контрактів Товариство з обмеженою
відповідальністю Фабрика «Варіант»
продає (передає у власність) Покупців
металеву опалубочну систему, яка
використовуються для будівництва
житлових будинків, промислових
приміщень, конструкцій наземного та
підземного будівництва, будівництва
мостів та інших складних архітектурних
конструкцій.

Судом з'ясовано, що відповідач в акті
перевірки зазначає, що станом на
01.04.2012р. по контракту від 12.05.2011р. № 89
значиться кредиторська заборгованість
в розмірі 24961892,29 рос. руб. На виконання
зазначеного контракту Фабрика
«Варіант» ТОВ відвантажено на користь
нерезидента товар (код товару 73084090 -
металеву опалубну систему для
монолітного будівництва будинків та
споруд) на загальну суму 119097779,09 рос.
руб. (30278578,05 грн.), що підтверджено
наданими до перевірки ВМД.

Валютна виручка від нерезидента
надійшла на рахунок Фабрика «Варіант»
ТОВ на загальну суму 91299630,21 рос.руб
(30092572,24 грн.) у т.ч. 13.08.2013 р. надійшла
виручка з порушенням встановлених
термінів розрахунку по ВМД від 14.05.2013 №
021139 на загальну суму 1162351,0 рос. руб.
(296097,29 грн.). Відповідач зазначає, що
граничний термін надходження грошових
коштів - 12.08.2013 року.

Відповідачем також зазначається, що
позивачем до перевірки не надано
Висновок Мінекономрозвитку України на
перевищення встановлених
законодавством України строків
розрахунків за зовнішньоекономічним
контрактом від 12.05.2011р. № 89.

Судом з'ясовано, що перевіркою позивача
встановлено, що Фабрика «Варіант» ТОВ
укладено контракт від 08.02.2013р. №44/2 з
нерезидентом Al Mdarij International Marketing Co,
директор Mr. Mohammed F Afsar на продаж товару
відповідно до специфікацій (форми для
лиття бетонних виробів). На виконання
зазначеного контракту Фабрика
«Варіант» ТОВ відвантажено на користь
нерезидента товар (код товару 84806090 -
форми для лиття бетонних виробів) на
загальну суму 101890,95 дол. США (813615,06 грн.
згідно з ВМД: від 20.02.2013р. № 6875 на суму
46234,69 дол. США (369533,88 грн.) Граничний
термін надходження грошових коштів -
21.05,2013р.); ВМД від 25.02.2013р. № 7789 на
загальну суму 55 656,26 дол. США (444860,49 грн.).
Граничний термін надходження грошових
коштів - 26.05.2013р.

Відповідач зазначає, що валютна
виручка від нерезидента надійшла на
рахунок Фабрика «Варіант» ТОВ 13.06.2013р. у
загальній сумі 101890,95 дол. США (813615,06
грн.), в т.ч. 13.08.2013р. надійшла виручка з
порушенням встановлених строків
розрахунку.

Між тим, податковим органом
зазначається, що позивачем до
перевірки надано Висновок
Мінекономрозвитку України від 26.07.2013 №
850, на перевищення встановлених
законодавством України строків
розрахунків за зовнішньоекономічним
контрактом від 08.02.2013р. № 44/2 на строк з
16.07.2013р. по 19.08.2013р. Відповідач зазначає,
що на дату надання Висновку по
зазначеному контракту заборгованість
відсутня.

Судом з'ясованр.о, що перевіркою
встановлено, що Фабрика «Варіант» ТОВ
укладений контракт від 21.03.2013р. №77/1 з
нерезидентом UNITED INTERNATIONAL COMPANY на продаж
товару відповідно до специфікацій
(форми для лиття бетонних виробів).
Умови оплати: за кожну партію товару
через 90 днів з моменту відвантаження,
валюта контракту - долар США, загальна
сума контракту складає 1025789,81 дол. США.
На виконання зазначеного контракту
Фабрика «Варіант» ТОВ відвантажено на
користь нерезидента товар на загальну
суму 1062347,47 дол. СІЦА (8491343,33 грн.), що
підтверджено наданими до перевірки
ВМД. Розрахунки проведені на загальну
суму 1062347,47 дол. США (8491343,33 грн.), у т.ч.
шляхом заліку однорідних вимог у сумі
62309,47 дол. США (498039,59 грн.) з порушенням
встановлених строків розрахунку
(23.07.2013р.).

Відповідач зазначає, що до перевірки
підприємством надано Висновок
Мінекономрозвитку України від 07.08.2013р.
№ 885, на перевищення встановлених
законодавством України строків
розрахунків за зазначеним контрактом
від 21.03.2013р. №77/1 на строк з 01.08.2013р. по
01.10.2013р. Податковий орган зазначає, що
на дату надання висновку по
зазначеному контракту заборгованість
складала 62309,47 дол. США, яка погашена
01.08.2013 року заліком однорідних вимог, в
т.ч. на суму 25751,47 дол. США - з порушенням
строків, встановлених ст. 1 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті».

Судом з'ясовано, що Фабрикою «Варіант»
ТОВ укладений контракт 20.03.2013р. №77/2 з
нерезидентом Al Mdarij International Marketing Co на
продаж товару відповідно до
специфікацій (форми для лиття бетонних
виробів). На виконання зазначеного
контракту Фабрикою відвантажено на
користь нерезидента товар на загальну
суму 205163,79 дол. США (16398743,17 грн.), що
підтверджено наданими до перевірки
ВМД. Розрахунки проведені у загальній
сумі 205163,79 дол. США з порушенням
встановлених термінів розрахунку
(23.07.2013р.).

Відповідач зазначає, що платником
податків до перевірки надано Висновок
Мінекономразвитку України від 26.07.2013р.
№ 851, виданого на перевищення
встановлених законодавством України
строків за зовнішньоекономічним
контрактом від 20.03.2013р. № 77/3 на строк з
16.07.2013р. по 12.10.2013р. на суму 54220,17 дол.США;
з 16.07.2013р. по 12.10.2013р. на суму 53135,99 дол.
США, з 19.07.2013р. по 12.10.2013р. на суму 37010,78
дол.США; з 30.07.2013р. по 12.10.2013р. на суму
60796,85 дол. США.

Відповідач зазначає, що до перевірки не
надано Висновку, виданого на
перевищення встановлених
законодавством України строків
розрахунків по контракту від 20.03.2013р.
№77/2 на суму 54220,17 дол. США (433381,82 грн.) за
період з 14.07.2013р. по 16.07.2013р.

Судом з'ясовано, що Фабрика «Варіант»
ТОВ укладений контракт від 21.11.2012р. № 317
з нерезидентом Man Enterprise sal offshore на
продаж товару відповідно до
специфікацій (металева опалуб очна
система для монолітного будівництва
будівель та споруд). На виконання
зазначеного контракту позивач
відвантажив на користь зазначеного
нерезидента товар на загальну суму
65962,47 дол. США (527238,02 грн.), згідно ВМД від
25.01.2013р. № 2731. Граничний термін
надходження грошових коштів - 25.04.2013
року.

Відповідач зазначає, що розрахунки
проведені 28.05.2013р. у сумі 65962,47 дол. США
(527238,02 грн.) з порушенням встановлених
строків розрахунку.

Крім того, податковим органом
зазначається, що платником податків до
перевірки надано Висновок
Мінекономрозвитку України від 09.08.2013р.
№908 на перевищення встановлених
законодавством України строків
розрахунків за зовнішньоекономічним
контрактом від 21.11.2012р. № 317 на строк з
01.08.2013р. по 17.08.2013р. (на дату надання
Висновку по зазначеному контракту
заборгованість відсутня).

За матеріалами справи встановлено, що
Фабрика «Варіант» ТОВ укладений
контракт № 330/1 від 17.12.2012р. з
нерезидентом Man Enterprise sal offshore (Ірак) на
продаж товару, відповідно до
специфікації (комплекти опалубки). На
виконання зазначеного контракту
Фабрика «Варіант» ТОВ відвантажено на
користь зазначеного нерезидента товар
на загальну суму 391800,0 дол. США (3131657,40
грн.), що підтверджено наданими до
перевірки ВМД. Граничний термін
надходження грошових коштів - 11.04.2013р.
на суму 175120,45 дол. США; 14.04.2013 на суму
102406,0 дол. США; 15.04.2013р. на суму 53193,0
дол.США, 24.04.2013р. на суму 61080,55 дол. США.

Розрахунки проведені 08.05.2013р. на суму
391800,0 дол. США (3131 657,40 грн.) з порушенням
граничних строків розрахунків.

Відповідач зазначає, що Платником
податків до перевірки надано Висновок
Мінекономрозвитку України від 09.08.2013р.
№907, виданого на перевищення
встановлених законодавством України
строків розрахунків за
зовнішньоекономічним контрактом від
17.12.2012 на строк з 01.08.2013р. по 17.08.2013р. На
дату надання Висновку по зазначеному
контракту заборгованість відсутня.

Судовим розглядом встановлено, що
Фабрикою «Варіант» ТОВ укладено
контракт від 11.01.2012р. № 15 з нерезидентом
«Progressive Systems For Construction» (Ліван) на продаж
товару відповідно до специфікацій
(металева опалубочна система для
монолітного будівництва будівель та
споруд, комплекти опалубки).

Податковий орган зазначає, що станом на
01.01.2013р. по зазначеному контракту
значилась дебіторська заборгованість
на суму 116241,81 дол. США з граничним
терміном надходження валютної виручки:
61027,31 дол. США (487791,29 грн.) - 28.02.2013 року,
55214,50 дол. США (441329,50 грн.) - 19.03.2013 року.
Грошові кошти від нерезидента в
рахунок погашення заборгованості на
суму 100 000,0 дол. США (799300,0 грн.) надійшли з
порушенням строків, в т.ч. 06.03.2013р. з
порушенням встановлених строків на
суму 21027,31 дол. США (термін надходження
грошових коштів - 28.02.2013); 27.03.2013р. - у сумі
30000,0 дол. США (термін надходження - 19.02
2013). Заліком однорідних вимог від 11.03.2013
року погашена заборгованість на суму
16241,81 дол. США.

На виконання зазначеного контракту
Фабрика «Варіант» ТОВ відвантажено на
користь нерезидента товар на загальну
суму 380231,15 дол. США (3039187,58 грн.) Як
зазначено в акті перевірки -
розрахунки проведені шляхом заліку
однорідних вимог 22.04.2013р. на суму 28472,12
дол. США, 08.05.2013р. на суму 28769,81 дол. США,
02.09.2013р. на суму 19692,77 дол. США.

Грошові кошти за відвантажену
продукцію на загальну суму 177957,27 дол.
США (1422412,46 грн.) надійшли від
нерезидента з порушенням встановлених
строків, в т.ч. 07.05.2013р. - на суму 39957,27 дол.
США (термін надходження 22.04.2013р.),
13.06.2013р. з порушенням строків на суму
28093,60 дол. США (термін надходження
валютної виручки 14.05.2013р.); 26.06.2013р. з
порушенням строків на суму 30000,0 дол. США
(термін надходження виручки 11.06.2013р.);
15.08.2013р. - з порушенням строків на суму
33810,32 дол. США (термін надходження
виручки 11.06.2013р.), 30.08.2013р.- з порушенням
строків на суму 8842,32 дол. США (термін
надходження виручки 11.06.2013р.), 23.09.2013р. - з
порушенням строків на суму 23066,0 дол. США
(термін надходження виручки - 05.09.2013р.).

Відповідач зазначає, що платником
податків до перевірки надано Висновок
Мінекономрозвитку України від 07.08.2013р.
№ 884, виданого на перевищення
встановлених законодавством України
строків розрахунків за
зовнішньоекономічним контрактом від
11.01.2012 №15 на суму 122580,13 дол. США на
період з 01.08.2013р. по 12.08.2013 року. Станом
на 30.09.2013 р. дебіторська заборгованість
за контрактом від 11.01.2012 року № 15
складала 125339,18 дол. США з граничним
терміном надходження валютної виручки
57978,17 дол. США - 07.11.2013р.; 67361,01 дол. США -
18.12.2013 року.

Судом також встановлено, що Фабрика
«Варіант» ТОВ на виконання імпортного
контракту від 05.04.2011р. №4, укладеному з
нерезидентом Arcelor Mittal International Luxemburg S.A.
(Люксембург) на придбання
гарячеоцинкованої сталі в рулонах
(прокат плоский з вуглецевої
нелегованої сталі, негафрованої,
покритої методом гарячого занурення у
цинк) здійснило перерахування валютних
коштів на загальну суму 435642,31 Євро.

Грошові кошти на суму 67,74 Євро (731,71 грн.)
повернуті нерезидентом 23.09.2013р. В акті
перевірки зазначено, що імпортна
продукція отримана на загальну суму
435642,31 Євро (436 291,11 грн.), у т.ч. на суму
53520,44 Євро(427788,88 грн.) з порушенням
строків, передбачених ст.2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті».

Відповідач зазначив, що до перевірки не
надано Висновку центрального органу
виконавчої влади з питань економічної
політики, виданого на перевищення
встановлених законодавством України
строків розрахунків за
зовнішньоекономічним контрактом від
05.04.2011р. №4.

Судовим розглядом встановлено, що на
підставі акту перевірки ДПІ у
Київському районі м. Харкова ГУ
Міндоходів у Харківській складено
податкове повідомлення-рішення від
27.12.2013р. № про сплату санкцій у
вигляді пені у розмірі 699824,42 грн. за
порушення строків розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.
Рішенням про результати розгляду
первинної скарги, зазначене вище
податкове повідомлення - рішення
залишено без змін та збільшено суму
пені на 51,43 грн. визначену в податковому
повідомленні-рішенні від 27.12.2013р. №
.

Таким чином, з огляду на терміни
проведення попередньої оплати та
повернення попередньо сплачених
коштів на рахунок позивача,
контролюючим органом констатовано
порушення граничних строків
розрахунків в іноземній валюті,
встановлених статтями 1 та 2 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті». У
зв'язку із чим, відповідачем
застосовано до позивача санкції у
вигляді нарахування суми пені.

Аналізуючи дані обставини, суд
зазначає наступне.

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" від 23.09.1994р. № 185/94-ВР,
із змінами та доповненнями, виручка
резидентів у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Отже, з аналізу зазначеної норми
законодавства вбачається, що
перевищення строку зарахування
валютної виручки на валютні рахунки
резидента може здійснюватись за згодою
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
економічного розвитку, про що
видається відповідний висновок.

Згідно до п. 4 ст. 1 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", Національний банк
України має право запроваджувати на
строк до шести місяців інші строки
розрахунків, ніж ті, що визначені
частиною першою цієї статті.

Тобто, строк в 180 днів, який
передбачений ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", не є безумовним,
оскільки Національним банком України
може бути передбачено також інші
строки.

Статтею 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» передбачено, що імпортні
операції резидентів, які здійснюються
на умовах відстрочення поставки, в
разі, коли таке відстрочення перевищує
180 календарних днів з моменту
здійснення авансового платежу або
виставлення векселя на користь
постачальника продукції (робіт,
послуг), що імпортуються, потребують
висновку центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері економічного
розвитку. При застосуванні розрахунків
щодо імпортних операцій резидентів у
формі документарного акредитиву,
строк, передбачений частиною першою
цієї статті, діє з моменту здійснення
уповноваженим банком платежу на
користь нерезидента. Строк та умови
завершення імпортної операції без
увезення товару на територію України
визначаються у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України за
погодженням з Національним банком
України.

Разом з тим, відповідно до постанови
Національного банку України № 475 від
16.11.2012 року «Про зміну строків
розрахунків за операціями з експорту
та імпорту товарів і запровадження
обов'язкового продажу надходжень в
іноземній валюті» розрахунки за
операціями з експорту та імпорту
товарів, передбачені в статтях 1 та 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»,
повинні здійснюватися у строк, що не
перевищує 90 календарних днів (пункт 3).
Дана постанова набрала чинності 19.11.2012
року.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
порушення резидентами строків,
передбачених статтями 1 і 2 цього Закону
або встановлених Національним банком
України відповідно до статей 1 і 2 цього
Закону, тягне за собою стягнення пені
за кожний день прострочення у розмірі
0,3 відсотка від суми неодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті,
перерахованої у грошову одиницю
України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).
Державні податкові інспекції вправі за
наслідками документальних перевірок
безпосередньо стягувати з резидентів
пеню, передбачену цією статтею (ч. 5 ст.
4).

У разі прийняття до розгляду судом,
Міжнародним комерційним арбітражним
судом чи Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
позовної заяви резидента про стягнення
з нерезидента заборгованості, яка
виникла внаслідок недотримання
нерезидентом строків, передбачених
експортно-імпортними контрактами,
строки, передбачені статтями 1 і 2 цього
Закону або встановлені Національним
банком України відповідно до статей 1 і
2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується.

Суд зазначає, що пунктом 2 Порядку
продовження строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29.12.2007 року №1409
(далі за текстом Порядок) визначено
перелік операцій резидентів - суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності, за
якими може бути надано висновок щодо
перевищення встановлених у статтях 1 і 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті"
строків проведення розрахунків за
такими операціями.

Підпунктом 3 п.2 цього Порядку
встановлено, що до операцій, що
здійснюються резидентами, належать (у
тому числі) операції під час виконання
договорів комплексного будівництва -
операції з виконання проектних і
проектно-пошукових робіт, передачі
"ноу-хау" в галузі будівництва та
виробництва будівельних матеріалів,
конструкцій, виконання будівельних,
спеціальних та будівельно-монтажних
робіт, у тому числі під час виконання
договорів про реалізацію проектів за
схемою "будувати - експлуатувати -
передавати" (Build-Operate-Transfer), здійснення
шефмонтажу та авторського нагляду в
будівництві, виконання
пусконалагоджувальних та гарантійних
робіт (надання послуг), а також з
поставки машин і механізмів,
матеріалів, обладнання, будівельних
конструкцій та матеріалів для
виконання зазначених робіт (надання
послуг).

Приписами підпункту 6 п. 2 зазначеного
Порядку також передбачено, що під час
виконання договорів поставки складних
технічних виробів - імпортні операції з
поставки устаткування частинами або
складних технічних виробів, що
потребують установки, монтажу,
налагодження, гарантійного
обслуговування і введення їх у дію на
місці експлуатації, а також з поставки
складних технічних виробів, строк
виготовлення та транспортування яких
перевищує 180 днів.

Під час розгляду справи судом
з'ясовано, що товар, який поставлявся
підприємством позивача
контрагентам-нерезидентам по
укладеним зовнішньоекономічним
контрактам, а саме: опалубка для
монолітного будівництва - по своїй суті
є складним технічним виробом, який
поставляється на адресу Покупців
окремими частинами (партіями).

Суд зазначає, що Указом Президента
України від 31 травня 2011 року № 634/2011
затверджено Положення про
Міністерство економічного розвитку і
торгівлі України, пунктом 1 якого
передбачено, що Міністерство
економічного розвитку і торгівлі
України (Мінекономрозвитку України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

Мінекономрозвитку України входить до
системи органів виконавчої влади і є
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади з формування
та забезпечення реалізації державної
політики економічного і соціального
розвитку, цінової, інвестиційної,
зовнішньоекономічної політики,
державної політики у сферах торгівлі,
інтелектуальної власності, державної
регіональної політики, державної
політики з питань розвитку
підприємництва, технічного
регулювання та захисту прав
споживачів, а також міжвідомчої
координації з питань економічного і
соціального співробітництва України з
Європейським Союзом.

Мінекономрозвитку України є
спеціально уповноваженим органом у
сфері державних закупівель,
метрології, з питань
державно-приватного партнерства,
оборонного замовлення.

Пунктом 2 Указу Президента № 634/2011
зазначено, що Мінекономрозвитку
України у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, іншими актами
законодавства, а також дорученнями
Президента України.

Згідно до приписів п.3 Указу № 634/2011,
основними завданнями
Мінекономрозвитку України є, зокрема,
формування та забезпечення реалізації:
державної політики економічного і
соціального розвитку; державної
цінової політики; державної політики у
сфері торгівлі; державної
регіональної політики; державної
політики у сфері технічного
регулювання (стандартизації,
метрології, сертифікації, оцінки
(підтвердження) відповідності,
акредитації органів з оцінки
відповідності, управління якістю);
державної політики у сфері державних
закупівель, державного замовлення;
політики у сфері державно-приватного
партнерства; формування державної
політики: у сфері захисту прав
споживачів; у сфері статистики,
керуючись засадами професійної
незалежності та самостійності органів
державної статистики в частині
розроблення і затвердження
нормативно-правових актів у галузі
статистики; з питань розвитку
підприємництва, державної
регуляторної політики, ліцензування,
дозвільної системи, нагляду (контролю)
у сфері господарської діяльності.

Судом встановлено, що Фабрика
«Варіант» ТОВ зверталась до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України із
листами-зверненнями про визнання
вищевказаних зовнішньоекономічних
контрактів такими, що підпадають під
визначення п.2 Порядку продовження
строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29.12.2007 року №1409
(далі за текстом Порядок), а тому до них
має бути застосовано п.1 Порядку та
надано висновок щодо можливості
перевищення встановлених строків
проведення розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями.

Саме на виконання вищевказаних норм
законодавства, позивач 29.04.2013 року
звернувся до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України із листом про надання висновку
щодо продовження строків розрахунків
за зовнішньоекономічними операціями,
що здійснювалися відповідно до
контракту від 11.01.2012р. №15 з
нерезидентом «Progressive Systems For Construction»
(Ліван), тобто до моменту настання
граничного терміну надходження
валютної виручки - 14.05.2013р.

Судом встановлено, що 15.05.2013 року на
адресу позивача надійшла відповідь
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України про відмову у наданні
висновку, оскільки дана
зовнішньоекономічна операція, на
думку останнього, не відповідає
критеріям, визначеним п.2 Порядку
продовження строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29.12.2007 року №1409
та до листа надано не весь пакет
документів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач 21.06.2013р., 05.07.2013р. та 01.08.2013р.
повторно звертався до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, та 07.08.2013р. отримав висновок
№884, згідно якого дану
зовнішньоекономічну операцію визнано
такою, що відповідає критеріям п.2
Порядку та строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 12.08.2013 року (т. 1 а.с. 12).

Судом з'ясовано, що підприємство
позивача 30.04.2013р. звернулось до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України із листом про надання
висновку щодо продовження строків
розрахунків за зовнішньоекономічними
операціями, що здійснювалися
відповідно до контракту від 17.12.2012р.
№330/1 з нерезидентом Man Enterprise sal offshore в
особі директора Mr Michel Abi Nader, Ліван (Sole
Center,7 floor,Achrafieh, Beirut,Lebanon). На зазначене
звернення позивачем 18.05.2013 року
отримана відповідь Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України про відмову у наданні висновку,
оскільки дана зовнішньоекономічна
операція, на думку міністерства, не
відповідає критеріям, визначеним п.2
Порядку.

Між тим, позивач - 21.06.2013р., 05.07.2013р. та
01.08.2013р. знову звертається до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України.

За матеріалами справи судом
встановлено, що на зазначені звернення
Міністерством економічного розвитку і
торгівлі України надано висновок №907
від 09.08.2013р., згідно якого дану
зовнішньоекономічну операцію визнано
такою, що відповідає критеріям п.2
Порядку та строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 17.08.2013 року (т. 1 а.с. 13).

21.06.2013 року позивач звернувся до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України із листом про надання
висновку щодо продовження строків
розрахунків за зовнішньоекономічними
операціями, що здійснювалися
відповідно до контракту від 20.03.2013р. №
77/2 з нерезидентом Al Mdarij International Marketing Co,
директор Mr. Mohammed F Afsar. Із отриманої
підприємством відповіді також
вбачалося, що зовнішньоекономічна
операція не відповідає критеріям,
визначеним п.2 Порядку, а тому у наданні
висновку було відмовлено.

В подальшому, підприємство позивача -
05.07.2013р. повторно звернулось до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, та 26.07.2013р. отримало
висновок №851, згідно якого дану
зовнішньоекономічну операцію визнано
такою, що відповідає критеріям п.2
Порядку та строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 12.10.2013 року (т. 1 а.с. 10-11).

За матеріалами справи судом
встановлено, що 21.06.2013 року позивач
звернувся до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України із листом про надання висновку
щодо продовження строків розрахунків
за зовнішньоекономічними операціями,
що здійснювалися відповідно до
контракту від 08.02.2013р. № 44/2 з
нерезидентом Al Mdarij International Marketing Co,
директор Mr. Mohammed F Afsar. Із отриманої
підприємством відповіді також
вбачалося, що зовнішньоекономічна
операція не відповідає критеріям,
визначеним п.2 Порядку, а тому у наданні
висновку було відмовлено. В подальшому,
підприємство позивача - 05.07.2013р.
повторно звернувся до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, та 26.07.2013р. отримало висновок
№850, згідно якого дану
зовнішньоекономічну операцію визнано
такою, що відповідає критеріям п.2
Порядку та строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 19.08.2013 року (т. 1 а.с. 15).

Судом з'ясовано, що 21.06.2013 року позивач
звернувся до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України із листом про надання висновку
щодо продовження строків розрахунків
за зовнішньоекономічними операціями,
що здійснювалися відповідно до
контракту від 21.11.2012р. № 317 з
нерезидентом Man Enterprise sal offshore (Sole Center,7
floor,Achrafieh, Beirut,Lebanon). Із отриманої
підприємством відповіді також
вбачалося, що зовнішньоекономічна
операція не відповідає критеріям,
визначеним п.2 Порядку, а тому у наданні
висновку було відмовлено. В подальшому,
позивач - 05.07.2013р. 01.08.2013 року повторно
звернувся до Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, та 09.08.2013р. отримав висновок
№908, згідно якого дану
зовнішньоекономічну операцію визнано
такою що відповідає критеріям п.2
Порядку та строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 19.08.2013 року (т. 1 а.с. 14).

Отже, судом встановлено, що всі
вищенаведені зовнішньоекономічні
операції Фабрики «Варіант» ТОВ були
визнані посадовими особами
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України такими, що
відносяться до операцій резидента
вчинені за договорам комплексного
будівництва та відповідають критеріям
встановленим п.2 Порядку продовження
строків розрахунків за
зовнішньоекономічними операціями,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29.12.2007 року №1409, а
тому по ним подовжено граничний термін
надходження валютної виручки, а саме:

- по контракту №330/1 від 17.12.2012 року
надано висновок №907 від 09.08.2013 року,
згідно якого строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 17.08.2013 року (повернення
валютної виручки відбулося 08.05.2013р.);

- по контракту № 317 від 21.11.2012 року
надано висновок №908 від 09.08.2013 року,
згідно якого строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 17.08.2013 року (повернення
валютної виручки відбулося 28.05.2013р.);

- по контракту № 15 від 11.01.2012 року надано
висновок №884 від 07.08.2013 року, згідно
якого строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 12.08.2013 року (повернення
валютної виручки відбулося 27.03.2013р.);

- по контракту № 77/1 від 21.13.2013 року
надано висновок №885 від 07.08.2013 року,
згідно якого строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 01.10.2013 року (повернення
валютної виручки відбулося 23.07.2013р.);

- по контракту № 77/2 від 20.03.2013 року
надано висновок №851 від 26.07.2013 року,
згідно якого строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 10.12.2013 року (повернення
валютної виручки відбулося 23.07.2013р.);

- по контракту № 44/2 від 08.02.2013 року
надано висновок №850 від 26.07.2013 року,
згідно якого строк розрахунку за
зовнішньоекономічною операцією
продовжено до 19.08.2013 року (повернення
валютної виручки відбулося 13.06.2013р.).

З наданих Висновків вбачається, що
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України зазначає, що укладені
контракти підприємства позивача
(резидента) з нерезидентами
відносяться до договорів комплексного
будівництва.

Крім того, виходячи з вищевикладеного
також вбачається, що повне повернення
валютної виручки за вищенаведеними
зовнішньоекономічними контрактами,
надійшло на розрахунковий рахунок
Фабрика «Варіант» ТОВ в межах строку до
якого Міністерством економічного
розвитку і торгівлі України було
надано дозволи на продовження термінів
та отримано відповідні висновки.

Суд зазначає, що Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розширення
інструментів впливу на
грошово-кредитний ринок» № 5480-VI від
06.11.2012 року внесено зміни до Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»
(доповнено статтю 2 частиною 4),
відповідно до яких Національному банку
України надано право запроваджувати на
строк до шести місяців інші строки
розрахунків, аніж ті, що встановлені
частиною першою статті 1 та 2 цього
Закону. Вказані зміни набрали чинності
від 19.11.2012 року.

Враховуючи приведені норми, суд
зауважує, що за експортно-імпортними
операціями, які здійснюються починаючи
з 19.11.2012 року застосовується 90-денний
строк розрахунків.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розширення інструментів впливу на
грошово-кредитний ринок", у
відповідності до якого, після внесення
змін до ст. 25 Закону України "Про
Національний Банк України", основними
економічними засобами і методами
грошово-кредитної політики є
регулювання обсягу грошової маси
через, серед іншого, зміну строків
розрахунків за операціями з експорту
та імпорту товарів.

Згідно з постановою Національного
Банку України № 475 від 16.11.2012 року "Про
зміну строків розрахунків за
операціями з експорту та імпорту
товарів і запровадження обов'язкового
продажу надходжень в іноземній валюті",
розрахунки за операціями з експорту та
імпорту товарів, передбачені в статтях
1 та 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", повинні здійснюватися у строк,
що не перевищує 90 календарних днів.

Аналогічно постановою Національного
Банку України № 163 від 14.05.2013 року "Про
зміну строків розрахунків за
операціями з експорту та імпорту
товарів і запровадження обов'язкового
продажу надходжень в іноземній валюті"
встановлено менший, ніж передбачений ч.
1 ст. 1 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті", строк для надходження валютних
коштів із-за кордону (90 днів).

Суд зазначає, що відповідно до п. 3
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року №
984, результати документальних
перевірок оформлюються у формі акта
або довідки. У разі встановлення під
час перевірки порушень складається
акт.

Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт документальної перевірки, згідно
п.п. 4, 5 Розділу ІІ Порядку, повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби. За
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Особливу увагу суд звертає на п. 6
Розділу І Порядку, згідно якого факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

У висновку акта (довідки)
документальної перевірки зазначається
опис виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень (п. 6.1
Розділу ІІ Порядку).

Згідно п. 6.2 Розділу ІІ Порядку виявлені
порушення податкового та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, відображаються у
гривнях у розрізі податків та зборів з
розбивкою за роками та податковими
періодами у межах періоду, що
перевіряється. Виявлені порушення
валютного законодавства
відображаються у розрізі
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів).

При цьому акт перевірки має бути
оформлений відповідно до встановлених
стандартів якості, зокрема щодо
доказовості, обов'язковості висновків,
відсутності первинних документів,
суміжності порушення податкового
законодавства, коригування податкової
звітності, алгоритму діяльності
суб'єктів господарювання, розуміння
діяльності підприємства, обставин
укладання контрактів, відомостей про
розрахунки, операцій з цінними
паперами, відомостей про основні фонди
і запаси, відомостей про
заборгованість та зв'язок з
господарською діяльністю.

З урахуванням наведеного, суд зазначає,
що акт перевірки є документом, що
засвідчує та інформує платника про
виявлені порушення та засвідчує
позицію органу доходів та зборів таких
порушень. При перегляді в судовому
порядку правомірності виставленого
платнику податків податкового
повідомлення-рішення, орган доходів і
зборів не може посилатись на обставини,
які не були відображені в акті
перевірки.

З аналізу змісту акту перевірки №
1002/22-06/21170203 від 15.11.2013 року випливає, що
орган доходів і зборів встановив
порушення Фабрикою "Варіант" ТОВ статей
1 та 2 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті".

Водночас, зазначена стаття містить
виключно один визначений термін (строк)
надходження валютної виручки від
фірм-нерезидентів - 180 календарних днів
з дати митного оформлення (виписки
вивізної вантажної митної декларації)
продукції, що експортується.

Таким чином, хоча в п. 4 ст. 1 Закону
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті" і
йдеться про право Національного банку
України запроваджувати на строк до
шести місяців інші строки розрахунків,
ніж ті, що визначені частиною першою
цієї статті, але, в самому акті жодної
вказівки чи конкретизації підпунктів,
пунктів, статті законодавчого акту не
міститься. У висновку акту перевірки не
міститься і посилання на відповідні
постанови Національного банку України,
передбачені якими строки для
надходження іноземної валюти були, на
думку органу доходів і зборів,
порушені.

Відтак, платник податків був
позбавлений змоги трактувати допущене
порушення інакше, аніж так, як вказано в
ч. 1 ст. 1 та ст. 2 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" - порушення
180-денного строку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у
відповідності до п. 21.1 ст. 21 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючих органів зобов'язані, крім
іншого, дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами; забезпечувати сумлінне
виконання покладених на контролюючі
органи функцій; забезпечувати
ефективну роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони,
зокрема на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
органом доходів і зборів в акті
перевірки №1002/22-06/21170203 від 15.11.2013 року
не було належним чином описані
допущені платником податків порушення.
Зазначений акт перевірки в частині
порушення ст. 1 та ст. 2 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" не відповідають
вимогам Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 року № 984 та Методичним
рекомендаціям щодо оформлення акта
(довідки) про результати
планової/позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства (додаток 1 до наказу ДПА
України № 584 від 11.09.2008 року), що діяли на
момент проведення відповідачем
перевірки та оформлення акту
перевірки.

З огляду на вказане, висновки
відповідача, викладені в акті
перевірки, суд вважає непослідовними,
конкретно невизначеними та такими, що
ґрунтуються на припущеннях.

Водночас, доказування не може
базуватись на припущеннях в силу ст.ст.
69-70 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оцінивши обґрунтованість доводів
позивача, з'ясувавши обставини спірних
правовідносин та перевіривши їх
добутими доказами, суд доходить
висновку, що в ході розгляду справи
суб'єкт владних повноважень за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів
правомірності та обґрунтованості
мотивів, покладених в основу спірних
висновків, викладених в акті перевірки,
на підставі яких винесене оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
від 27.12.2013 року, яким позивачу
донарахована пеня за порушення
термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності у
розмірі 699824,42 грн.

Натомість, враховуючи те, що позивачем
надані докази на підтвердження
наявності висновків центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку про можливість продовження
строку розрахунків в іноземній валюті
за контрактами: №330/1 від 17.12.2012 року; №
317 від 21.11.2012 року; № 15 від 11.01.2012 року;
№77/1 від 21.13.2013 року; № 77/2 від 20.03.2013 року;
№ 44/2 від 08.02.2013, вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160-
163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фабрики
"Варіант" Товариства з обмеженою
відповідальністю до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення -задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Київському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
від 27.12.2013 року, винесене відносно
Фабрики "Варіант" Товариства з
обмеженою відповідальністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 10
червня 2014 року.

Суддя
Заічко О.В.