Справа № 2-а-1683/11
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1683/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 червня 2011 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська у складі:

Судді - Казака
С.Ю.

при секретарі - Бабка
Г.Г.

розглянувши в письмовому провадженні в
м.Дніпропетровську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.Дніпропетровська
про поновлення пропущеного строку,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
зазначеним позовом в обґрунтування
якого зазначила, що відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»є дитиною війни та
відповідно до ст.6 вказаного закону має
право на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Однак відповідачем їй допомога в
зазначеному вище розмірі не
виплачується. В зв'язку з цим, просила
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити недоплачену допомогу, як
дитині війни, за період 2007-2011 року в
розмірі 7686 грн. 60 коп. та в подальшому
нараховувати таку допомогу відповідно
до діючого законодавства. Також
просила поновити строк для звернення
до суду з позовом, посилаючись на
поважність причин пропуску останнього.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надавши заяву про розгляд
справи у її відсутності в письмовому
провадженні.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська в судове
засідання не з'явився. В наданих
письмових запереченнях просили
розгляд справи проводити без участі
представника Управління в письмовому
провадженні, позов не визнали у повному
обсязі та просили відмовити в
задоволенні позову посилаючись на
пропуск позивачкою строку для
звернення до суду. Також в письмових
запереченнях зазначили, що були
внесені відповідні зміни до Законів
України, якими регулювалися спірні
правовідносини та з 01.01.2008 року
позивачці нараховується та
виплачується надбавка до пенсії у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету міністрів України №530 від
28.05.2008 року. Крім того посилались на
неврегульованість законодавства в
частині виплат дітям війни,
передбачених в ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»

З урахуванням зазначених обставин,
судом у відповідності до ст.ст.122,128 КАС
України було ухвалено про розгляд
справи в письмовому провадженні.

Як встановлено судом позивачка має
статус дитини війни, що
підтверджується відповідною відміткою
в пенсійному посвідченні (а.с.10).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»(в
редакції до 28.12.2007 року) дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно п.12 ст.71, ст.111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік»було призупинено дію ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення
п.12 ст.71, ст.111 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007
рік»щодо призупинення дій ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»визнані неконституційними.

Частина друга ст.152 Конституції
України закріплює принцип, за яким
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Тобто, за вказаним принципом
закони, інші правові акти мають
юридичну силу до визнання їх
неконституційними окремим рішенням
органу конституційного контролю.

Відповідно до п.3 рішення
Конституційного суду України від 09.07.2007
року № 6-рп/2007 визначено, що положення
ст.71 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Норми Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік", які визнані
неконституційними, втратили чинність з
09.07.2007 року. Відповідно, категоріям осіб
які підпадають під поняття "діти війни"
згідно Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" з цього моменту
поновлено право на отримання пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи соціальної допомоги, які
виплачуються замість пенсії, та
підвищуються на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»в
редакції Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 рік», дітям війни
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни. Тому
відповідач нараховував та виплачував
позивачці в 2008 році надбавки, визначені
постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року, що вбачається з
письмових заперечень відповідача.

Разом з тим, рішенням Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року дію ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»відновлено в первісній
редакції щодо підвищення пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком. Тому при
визначенні розміру надбавки до пенсії
дітям війни повинні застосовуватись
саме положення ст.6 зазначеного Закону,
яки мають вищу юридичну силу відносно
постанови Кабінету Міністрів України
№530.

А у відповідності до п.4 ст.9 КАС України
у разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до
ухвалення зазначеного рішення
Конституційним Судом, Закон України
«Про соціальний захист дітей війни»в
редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням
п.п.41 розділу 2 Закону України «Про
Державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», відповідач діяв на
підставі та у відповідності з діючою
нормою зазначених законів.

Заперечення відповідача стосовно
відсутності на законодавчому рівні
механізму згідно з яким можливо було
визначити величину мінімальної пенсії
за віком, що застосовується для
обчислення підвищення пенсії особам,
яким встановлено статус "дитина війни"
судом не приймаються до уваги оскільки
зазначене не звільняє суб'єкта владних
повноважень в особі Управління
пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська діяти на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу
адміністративного судочинства України
звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.
Забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в
частині неврегульованості на
законодавчому рівні порядку
здійснення доплат особам, які мають
статус дітей війни, не можуть бути
підставою для їх не здійснення або
відмови в задоволенні позову.

За чинним законодавством, розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає не
обґрунтованими доводи відповідача
щодо застосування положення ч.3 ст.28
зазначеного Закону, з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком, не є підставою
для відмови в реалізації позивачем
конституційної гарантії, встановленої
ст.46 Конституції України та права на
отримання доплати до пенсії,
передбаченої ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС
України пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Позивачка в своєму позові ставить
питання про зобов'язання відповідача
провести перерахунок та виплатити
щомісячну соціальну допомогу за 2007-2011
роки.

Рішення Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 було
опубліковано в Офіційному віснику
України 27.07.2007 року, рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року №10-рп/2008 було
опубліковано в Офіційному віснику
України 06.06.2008 року.

Офіційний вісник України є
загальнодоступним друкованим засобом
інформації для всіх громадян. Тому
позивачка мала дізнатись про порушення
своїх прав з моменту опублікування
зазначених вище Рішень
Конституційного Суду України, якими
було відновлено її право на отримання
надбавки до пенсії.

Крім того, позивачка отримує пенсію
щомісяця та мала можливість самостійно
відслідкувати повноту та своєчасність
її нарахування відповідачем.

Разом з тим, з позовом до суду позивачка
звернулась лише 14.04.2011 року.

Доказів щодо поважності причин
пропуску строку для звернення до суду з
позовом позивачка не надала та не
ставила питання про його поновлення.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання не чинним рішення чи окремих
його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

З урахуванням зазначених вище
обставин, встановлених судом та
положень закону, враховуючи, що
відповідач не визнає право позивачки
на отримання допомоги відповідно до
ст.6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни" та ч.1 ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", діюче
законодавство з вказаного питання на
день розгляду справи в суді не
змінювалось, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню та, в межах строку позовної
давності, слід визнати протиправною
бездіяльність Управління пенсійного
фонду України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська щодо не проведення
нарахування та не виплати щомісячної
соціальної допомоги позивачці
відповідно до ст.6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни" з 14.10.2010
року, зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська провести
перерахунок та здійснити виплати
пенсії позивачці з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 14.10.2010
року по 14.04.2011 року (день звернення до
суду з позовом), з урахуванням
виплаченої за цей період надбавки.

Позовну заяву в частині заявлених
позовних вимог до 14.10.2010 року слід
залишити без розгляду.

Щодо вимог позивача про
зобов'язання відповідача нарахувати
йому щомісячну соціальну державну
допомогу відповідно до Закону України
«Про соціальний захист дітей
війни»надалі при нарахуванні пенсії,
суд зазначає наступне.

Згідно ст.104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Тобто, правовою підставою для
звернення до адміністративного суду є
захист порушених прав, свобод чи
інтересів, а тому право на позов у особи
виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушено у майбутньому і
щодо якого невідомо, буде воно порушено
чи ні.

Таким чином вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача нарахувати
щомісячну соціальну державну допомогу
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»надалі
при нарахуванні пенсії не ґрунтуються
на законі та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст.8,9,11,99,100,102,128,160-163,183-2
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська про поновлення
пропущеного строку, зобов'язання
вчинити певні дії -задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м.Дніпропетровська
щодо не проведення нарахування та не
виплати щомісячної соціальної
допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни" з 14.10.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі
м.Дніпропетровська провести
перерахунок та здійснити виплати
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" за період з 14.10.2010
року по 14.04.2011 року, з урахуванням
виплаченої за цей період надбавки.

Позовну заяву в частині
заявлених позовних вимог до 14.10.2010 року
залишити без розгляду.

В частині заявлених позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
надалі нараховувати щомісячну
соціальну допомогу до пенсії
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»- в
задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо останню не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. У
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С. Ю. Казак