Справа № 805/3502/14
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2014 р.
Справа № 805/3502/14

Колегія суддів Донецького окружного
адміністративного суду в складі:

Головуючого судді Кірієнка В.О.

Судді Аканова О.О.

Судді Олішевської В.В.

при секретарі Шерстюк Н.А.

за участю

представника третьої особи 1 Попова О.О.

представника третьої особи 2 Войчук С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк-52, вул. 50 Гвардійської дивізії,
17, адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Державної казначейської
служби України, треті особи -
Міністерство юстиції України, Державна
виконавча служба Україна про визнання
неправомірною бездіяльність в частині
не виконання обов'язків із списання
коштів з відповідної бюджетної
програми Державного бюджету України на
банківський рахунок та зобов'язання
виконати рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Case of Makara and others
v.Ukraine (Application no. 440934/06 and 249 other applications)» за
результатами розгляду заяви № 69048/11
списанням коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на рахунок, реквізити якого
було надано ДВС України у виконавчому
провадженню № 41658729,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Державної казначейської служби
України, треті особи - Міністерство
юстиції України (третя особа № 1),
Державна виконавча служба Україна
(третя особа № 2) про визнання
неправомірною бездіяльність в частині
не виконання обов'язків із списання
коштів з відповідної бюджетної
програми Державного бюджету України на
банківський рахунок та зобов'язання
виконати рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Case of Makara and others
v.Ukraine (Application no. 440934/06 and 249 other applications)» за
результатами розгляду заяви № 69048/11
списанням коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на рахунок, реквізити якого
було надано ДВС України у виконавчому
провадженню № 41658729.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 12.12.2013 року
Європейським судом з прав людини у
справі «Case of Makara and others v.Ukraine (Application no.
440934/06 and 249 other applications)» за результатом
розгляду заяви № 69048/11 ухвалене
рішення, яким державу - відповідача
зобов'язано: до виконання постанови
Краматорського міського суду
Донецької області від 10.09.2008 року у
адміністративній справі № 2а-106/2008 про
присудження грошових коштів, а також до
виплати відповідної грошової
сатисфакції через тривале невиконання
вказаної постанови суду. Постановою
державного виконавця від 23.01.2014 року
було відкрито виконавче провадження №
41658729 з виконання вищезазначеного
рішення Європейського суду з прав
людини. Позивач зазначив, що належну
грошову суму у вказаному розмірі йому
не сплачено. Вважає, що це є наслідком
бездіяльності відповідача, який
всупереч вимогам ч. 4 ст. 8 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини» не виконав свої
функціональні обов'язки із списання
коштів з відповідної бюджетної
програми Державного бюджету України.

В зв'язку з чим позивач просив суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представнк позивача через канцелярію
суду надав заяви відповідно до яких
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд розглянути справу
без його участі.

В судове засідання представник
відповідача не прибув, повідомлений
про дату та час розгляду справи судом
належним чином.

Представники третіх осіб у судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог, просили у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, та яку
правову норму належить застосувати до
цих правовідносин, суд дійшов висновку
про те, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, разом з
іншими заявниками, звернувся з заявою
№ 69048/11 до Європейського суду з
прав людини (далі - Європейський суд) на
тривале невиконання рішень
національних судів, ухвалиних на їхню
користь, та на відсутність ефективних
національних засобів юридичного
захисту щодо цих скарг.

12 грудня 2013 року Європейським судом з
прав людини ухвалене рішення по справі
«Макара та інші проти України» (Case of Makara
and others v. Ukraine (Application no. 40934/06 and 249 others).

Розглянувши справу, Європейський суд з
прав людини одноголосно вирішив
об'єднати заяви, наведені у Додатку 1;
оголосив прийнятними скарги заявників,
наведених у Додатку 1, за п. 1 ст. 6, ст. 13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та за ст. 1
Першого протоколу до Конвенції щодо
тривалого невиконання рішень,
ухвалених на їх користь, та щодо
відсутності ефективних національних
засобів юридичного захисту щодо цих
скарг, а решту скарг у заявах оголосив
неприйнятними; постановив, що було
порушення п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції;
постановив, що було порушення ст. 13
Конвенції; постановив що: протягом
трьох місяців держава-відповідач має
виконати рішення національних судів,
ухвалених на користь заявників, які
залишаються невиконаними, та сплатити
2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику
або його/її спадкоємцю за заявами,
наведеними у Додатку 1, в якості
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, а також компенсації
судових витрат, які мають бути сплачені
разом з будь-якими податками, що можуть
нараховуватись, та конвертовані в
національну валюту за курсом на день
здійснення платежу; зі спливом
зазначеного тримісячного строку і до
остаточного розрахунку на ці суми
нараховуватиметься простий відсоток
(simple interest) у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, до якої має бути
додано три відсоткові пункти; вирішив
об'єднати заяви, наведені у Додатку 2, та
оголосити їх неприйнятними.

На підставі рішення Європейського суду
з прав людини № 40934/06 від
12.12.2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішене
Державної виконавчої служби України
23.01.2014 року відкрито виконавче
провадження № 41658729, боржника
зобов'язано добровільно виконати
рішення Європейського суду з прав
людини у строк встановлений Законом
України «Про виконавче провадження» та
Законом України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини».
Листом від 30.01.2014 року № 14-0-26-140-5/11
державним виконавцем на адресу
Департамента планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України, ОСОБА_3 та Секретаріату
Урядового уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини
направлено постанову про відкриття
виконавчого провадження від 23.01.2014
року.

Листом від 07.03.2014 року № 1215-5/11 державним
виконавцем повідомлено Департамент
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України та
Секретаріат Урядового уповноваженого
у справах Європейського суду з прав
людини про реквізити стягувача для
перерахування коштів. Також Державна
виконавча служба України просила
Департамент планово - фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України проінформувати відділ з метою
уникнення порушень строку виконання
рішень Європейського суду з прав
людини та своєчасного закінчення
виконавчого провадження.

04.03.2014 року державним виконавцем до
Департаменту планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України, Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини для
виконання спрямовано вимогу № 1215/11.

Згідно письмових пояснень
представника Державної виконавчої
служби України, на час розгляду справи
відомостей щодо виконання даної вимоги
Департаментом планово - фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України не надходило.

Законом України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини» від 23
лютого 2006 року № 3477-IV (далі по тексту
Закон № 3477) регулюються відносини, що
виникають у зв'язку з обов'язком
держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України; з необхідністю
усунення причин порушення Україною
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і протоколів до
неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до Європейського
суду з прав людини проти України.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3477 рішення
є обов'язковим для виконання Україною
відповідно до статті 46 Конвенції.
Порядок виконання Рішення
визначається вищезазначеним Законом,
Законом України "Про виконавче
провадження", іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Стаття 3 Закону № 3477 визначає, що
виконання Рішення здійснюється за
рахунок Державного бюджету України.

Приписами статті 7 Закону № 3477
встановлено, що протягом десяти днів
від дня отримання повідомлення Суду
про набуття Рішенням статусу
остаточного Орган представництва:
надсилає Стягувачеві повідомлення з
роз'ясненням його права подати до
державної виконавчої служби заяву про
виплату відшкодування, в якій мають
бути зазначені реквізити банківського
рахунка для перерахування коштів;
надсилає до державної виконавчої
служби оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду у справі проти України,
яким визнано порушення Конвенції,
оригінальний текст і переклад
резолютивної частини остаточного
рішення Суду щодо справедливої
сатисфакції у справі проти України,
оригінальний текст і переклад рішення
Суду щодо дружнього врегулювання у
справі проти України, оригінальний
текст і переклад рішення Суду про
схвалення умов односторонньої
декларації у справі проти України.
Автентичність перекладу засвідчується
Органом представництва.

Державна виконавча служба упродовж
десяти днів з дня надходження
документів, зазначених у пункті "б" цієї
частини, відкриває виконавче
провадження.

Неподання Стягувачем заяви про виплату
відшкодування не є перешкодою для
виконання Рішення.

Відповідно до ст. 8 Закону № 3477
передбачено, що виплата Стягувачеві
відшкодування має бути здійснена у
тримісячний строк з моменту набуття
Рішенням статусу остаточного або у
строк, передбачений у Рішенні. У разі
порушення строку, зазначеного в
частині першій цієї статті, на суму
відшкодування нараховується пеня
відповідно до Рішення.

Протягом одного місяця від дня
відкриття виконавчого провадження за
Рішенням Орган представництва
надсилає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
постанову про відкриття виконавчого
провадження та документи, передбачені
у пункті "б" частини першої статті 7
цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, протягом 10 днів від
дня надходження зазначених у частині
третій цієї статті документів здійснює
списання на вказаний Стягувачем
банківський рахунок, а в разі його
відсутності - на депозитний рахунок
державної виконавчої служби коштів з
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України. Порядок
збереження коштів на депозитному
рахунку державної виконавчої служби
визначається Законом України "Про
виконавче провадження".

Після опрацювання ДКС України
повернула документи, що підтверджують
факт взяття на облік бюджетного
зобов'язання та бюджетного фінансового
зобов'язання, відповідно до п.2.6.
Порядку реєстрації та обліку бюджетних
зобов'язань розпорядників бюджетних
коштів та одержувачів бюджетних коштів
в органах Державної казначейської
служби України, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 02
березня 2012 року № 309, розпоряднику
бюджетних коштів з відміткою
"зареєстровано та взято на облік".

04.03.2014 року державним виконавцем до
Департаменту планово - фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України, Секретаріату Урядового
уповноваженого у справах
Європейського суду з прав людини для
виконання спрямована вимога № 1215/11 від
04.03.2014 року.

У вказаній вимозі йшлося про те, що в
провадженні відділу примусового
виконання рішень ДВС України на
примусовому виконанні перебуває
рішення Європейського суду з прав
людини у справі "Макара та інші проти
України" від 12 грудня 2013 року № 40934/06, у
зв'язку з чим необхідно виконати
рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 10 вересня 2008 року
у справі № 2а-106/2008.

З урахуванням наведеного держаний
виконавець вимагав від Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Мін'юсту України в десятиденний строк
відповідно до Порядку використання
коштів, передбачених у державному
бюджеті для здійснення платежів,
пов'язаних з виконанням рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідком розгляду справ
проти України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 07 березня 2007 року № 408, провести дії,
спрямовані на виконання рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Макара та інші проти України"
від 12 грудня 2013 року № 40934/06; оскільки
рішення національного суду боржником
самостійно не виконано - сплатити
ОСОБА_3 заборгованість по виконанню
рішення національного суду, яка досі є
непогашеною. Про виконання даної
вимоги Департамент планово-фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності Міністерства юстиції
України мав повідомити відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

На час розгляду справи відомостей щодо
виконання даної вимоги Департаментом
планово - фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України до
відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України не
надходило.

У слубовій записці Департаменту
планово - фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності №
9.1 - 48/488/17 від 30.04.2014 року зазначено, що
згідно рішення Європейського суду з
прав людини "Макара та інші проти
України" від 12 грудня 2013 року № 40934/06
протягом трьох місяців держава має
виконати рішення національних судів,
ухвалені на користь заявників, які
залишаються не виконаними, та сплатити
2000 (дві тисячі) євро відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та
компенсації судових витрат, які мають
бути конвертовані у національну валюту
держави - відповідача за курсом на день
здійснення платежу.

Відповідно до цього рішення держава
повинна виплатити заявнику
відшкодування протягом тримісячного
строку до 12.03.2014 року. Зі спливом
зазначеного строку і остаточного
розрахунку на ці суми нараховується
простий відсоток у розмірі граничної
позичкової ставки Європейського
центрального банку, яка діятиме в
період несплати, якої має бути додано
три відсоткові пункти.

Направлення платіжних доручень до
Державної казначейської служби
України, щодо виплати коштів за
рішенням "Макара та інші проти України",
буде здійснено після виділення
відповідних кошторисних призначень у
липні 2014 року.

На теперішній час Департаментом
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Мін'юсту України проводиться робота
щодо підготовки платіжних доручень за
рішеннями Європейського суду з прав
людини, які надійшли впродовж
2013 року, про що зазначено у службовій
записці Департаменту
планово-фінансової діяльності,
бухгалтерського обліку та звітності
Міністерства юстиції України.

Як свідчить Графік підготовки
платіжних документів за рішеннями
Європейського суду з прав людини у 2014
році, розміщений на офіційному
веб-сайті Мін'юсту України, підготовка
платіжних документів на підставі
рішення у справі "Малахова та інші
проти України" запланована на липень 2014
року. Виконанню згаданого рішення
передує виконання 29 інших рішень
Європейського суду з прав людини, а
саме впродовж квітня 2014 року - рішення у
справах "Алпатов та інші проти України"
№ 7321/05, "Варава та інші проти України" №
12405/06, "Робота та інші проти України" №
7158/04, "Фея МПП та інші проти України" №
27617/06, "Роженко та інші проти України" №
2644/04, "Терновик та інші проти України" №
19430/06, "Штабовенко та інші проти України"
№ 22722/07, "Арсененко проти України" №
6128/04, "Кононова та інші проти України" №
11770/03, впродовж травня 2014 року - рішення
у справах "Цибулько та інші проти
України" № 65656/11, "Москаленко проти
України" № 1270/12, "Хворостяной проти
України" № 54552/09, впродовж червня 2014
року - "Нечепоренко проти України" №
73631/10, "Вінник та інші проти України" №
13977/05, "Рудніченко проти України" № 2775/07,
"Чемерега проти України" № 40077/06,
"Гриценко проти України" № 49773/07, "Бурла
проти України" № 17129/11, "Мамченко проти
України" № 38848/05, "Кисельов проти
України" № 629/07, "Білий та Біла проти
України" № 41578/09, "Жужнева проти України"
№ 31790/05, "Нікіфорова проти України" №
29883/03, "Міхальчук проти України" № 18620/06,
впродовж липня 2014 року - рішення у
справах "Малахова проти України" №
35995/09.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їхні
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету
Міністрів України "Про заходи щодо
реалізації Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 31 травня 2006 року № 784
функції органу, відповідального за
забезпечення представництва України в
Європейському суді з прав людини та
виконання його рішень, покладені на
Мін'юст України.

Ст. 2 Закону № 3477 передбачає, що рішення
є обов'язковим для виконання Україною
відповідно до ст. 46 Конвенції. Порядок
виконання рішення визначається цим
Законом, Законом України "Про виконавче
провадження", іншими
нормативно-правовими актами з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Закону № 3477
виконання рішення здійснюється за
рахунок Державного бюджету України.

Пп. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону №
3477 Кабінет Міністрів України
зобов'язано щорічно передбачати в
проекті Державного бюджету України
окремою бюджетною програмою кошти на
виконання рішень Європейського суду з
прав людини.

Платежі, пов'язані з виконанням рішень
Європейського суду з прав людини,
здійснюються за програмою "Платежі на
виконання рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України", виконавцем якої є Мін'юст
України.

Порядок використання коштів,
передбачених у державному бюджеті для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, прийнятих за
наслідками розгляду справ проти
України, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 07
березня 2007 року № 408 (далі - Порядок №
408).

Звернення Рішення до виконання в
частині виплати відшкодування
визначається положеннями ст. 7 Закону №
3477.

Розглянувши матеріали справи суд
зазначає, що виконання рішень
Європейського суду з прав людини
здійснюється за рахунок коштів,
передбачених бюджетною програмою
"Платежі на виконання рішень
закордонних юрисдикційних органів,
прийнятих за наслідками розгляду справ
проти України", відповідальним
виконавцем якої і головним
розпорядником є Міністерство юстиції
України, що передбачено п. 1, п.п. 1-2 п. 2
Порядку № 408.

Згідно з п. 3 Порядку № 408 підставою для
здійснення платежів, пов'язаних з
виконанням рішень закордонних
юрисдикційних органів, є: рішення
закордонного юрисдикційного органу;
повідомлення про проведення засідання
Комітету міністрів Ради Європи, на яке
виноситься питання щодо виконання
Україною рішень Європейського суду з
прав людини; повідомлення про
проведення засідання органу Ради
Європи для вжиття заходів до виконання
рішень Європейського суду з прав
людини; постанова державного виконавця
про стягнення виконавчого збору у разі
порушення строку, установленого
державним виконавцем відповідно до
Закону України "Про виконавче
провадження" , для добровільного
виконання рішення закордонного
юрисдикційного органу; вимога
державного виконавця у разі стягнення
пені, неустойки та штрафу або
додаткової сплати інших коштів,
передбачених рішенням юрисдикційного
органу.

Суми платежів та вид валюти
визначаються відповідно до рішення
закордонного юрисдикційного органу, що
встановлено п. 4 Порядку № 408.

Відповідно до вимог п. 5 Порядку № 408 для
здійснення платежів, зазначених у
пп. 1, 2 і 4 п. 2 головний розпорядник подає
до Казначейства, уповноваженого банку
платіжний документ, який повинен
містити такі відомості: найменування
справи, за якою закордонним
юрисдикційним органом прийнято
рішення проти України; найменування
стягувача (стягувачів); банківський
реквізит стягувача (стягувачів) (за
наявності).

До платіжного документа для здійснення
платежів, зазначених у пп. 1 і 2 п. 2,
додаються: постанова про відкриття
виконавчого провадження; рішення
закордонного юрисдикційного органу в
офіційному перекладі; повідомлення
стягувача (стягувачів) про банківський
реквізит, на який необхідно зарахувати
стягнуті кошти (за наявності);
постанова державного виконавця - у разі
стягнення виконавчого збору; вимога
державного виконавця - у разі стягнення
пені, неустойки та штрафу або у разі
додаткової сплати інших коштів,
передбачених рішенням юрисдикційного
органу.

До платіжного документа для здійснення
платежів, зазначених у пп. 4 п. 2,
додаються: рішення закордонного
юрисдикційного органу в офіційному
перекладі; повідомлення про реквізити
банківського рахунка, на який
необхідно зарахувати кошти (за
наявності).

Судом встановлено, що державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження № 41658729 з виконання рішення
Європейського суду з прав людини. На
адресу Департаменту планово -
фінансової діяльності бухгалтерського
обліку та звітності Міністерства
юстиції України була направлена на
виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження № 41658729.
Протягом тривалого часу у
добровільному порядку рішення
Європейського суду не виконувалось, в
зв'язку з чим, державним виконавцем на
адресу боржника (Міністерства юстиції
України) направлена вимога № 1215/11 від
04.03.2014 року про виконання рішення
Європейського суду з прав людини.

Як вбачається, з матеріалів справи
Департаментом планово - фінансової
діяльності, бухгалтерського обліку та
звітності, направлення платіжного
доручення до Державної казначейської
служби України, щодо виплати коштів за
рішенням "Макара та інші проти України"
буде здійснено після виділення
відповідних кошторисних призначень у
липні 2014 року відповідно (графік
підготовки платіжних документів за
рішеннями Європейського суду з прав
людини у 2014 році, що знаходиться на
сайті Міністерства юстиції України).

На підставі вищевикладеного суд
зазначає, що матеріалами справи не
підтверджено бездіяльність
відповідача щодо невиконання своїх
обов'язків із списання коштів
відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України, оскільки
відповідач не отримав відповідного
платіжного доручення для виконання
рішення Європейського суду з прав
людини та не має підстав для
зобов'язання відповідача списати кошти
з відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС
України).

З урахуванням вищевикладеного суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
Державної казначейської служби
України, треті особи - Міністерство
юстиції України, Державна виконавча
служба Україна про визнання
неправомірною бездіяльність в частині
не виконання обов'язків із списання
коштів з відповідної бюджетної
програми Державного бюджету України на
банківський рахунок та зобов'язання
виконати рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Case of Makara and others
v.Ukraine (Application no. 440934/06 and 249 other applications)» за
результатами розгляду заяви № 69048/11
списанням коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на рахунок, реквізити якого
було надано ДВС України у виконавчому
провадженню № 41658729.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у разі відмови у
задоволенні позовних вимог позивача,
звільненого від сплати судових витрат,
а також залишення адміністративного
позову без розгляду судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,
69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158,
162, 163, 167, 254, Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_3 до Державної
казначейської служби України, треті
особи - Міністерство юстиції України,
Державна виконавча служба Україна про
визнання неправомірною бездіяльність
в частині не виконання обов'язків із
списання коштів з відповідної
бюджетної програми Державного бюджету
України на банківський рахунок та
зобов'язання виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Case of Makara and others v.Ukraine (Application no.
440934/06 and 249 other applications)» за результатами
розгляду заяви № 69048/11 списанням коштів
з відповідної бюджетної програми
Державного бюджету України на рахунок,
реквізити якого було надано ДВС
України у виконавчому провадженню №
41658729 - відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини
постанови виготовлено у нарадчій
кімнаті і проголошено в судовому
засіданні 04 червня 2014 року.

Постанова у повному обсязі складена 10
червня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги. У разі
застосування судом частини третьої ст.
160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У випадку подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя
Кірієнко В.О.

Судді Аканов О.О. Олішевська B.В.