Справа № 826/4020/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2014 року № 826/4020/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
про визнання нечинним та скасування
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд визнати
нечинною та скасувати постанову
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві від 24 грудня 2013 року
ВП № 39360273 про стягнення виконавчого
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 31 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі.
За результатом повторного
автоматичного розподілу,
адміністративну справу № 826/4020/14
передано на розгляд судді Гарнику К.Ю.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05 травня 2014 року
адміністративну справу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні на 14 травня 2014
року, яке відкладалось на 20 травня 2014
року у зв'язку з необхідністю отримання
додаткових доказів по справі.
У судовому засіданні 20 травня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його в повному обсязі.
Посилаючись на добровільне виконання
рішення суду, просив суд скасувати
спірну постанову.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, заперечень проти
позову не надав. Проте, на вимогу суду,
до матеріалів справи приєднано
завірені належним чином копії
матеріалів виконавчих про важень №
42363406 та № 39360273.

Враховуючи неявку представника
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час та місце
судового засідання, керуючись
приписами частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 08 серпня 2013 року відкрито виконавче
провадження № 39360273 по
примусовому виконанню виконавчого
листа Дарницького районного суду міста
Києва від 15 січня 2013 року № 2-4433/12 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
заборгованість в загальній сумі боргу
317 614,18 грн.

Зазначеною постановою надано Боржнику
семиденний строк (до
15 серпня 2013 року) для добровільного
виконання рішення.

Матеріали виконавчого провадження №
39360273 свідчать про звернення державного
виконавця із запитами до Державного
комітету з цінних паперів та фондового
ринку, начальника відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в місті Києві, Головного
управління Держкомзему у Київській
області, Головного управління ПФУ в
місті Києві, УДАЇ м. Києва про надання
інформації про наявність майна,
відомостей про реєстрацію місця
проживання та інших персональних
даних, місце роботи, джерела доходів та
поточних рахунків, що зареєстровані за
ОСОБА_1

Одночасно із відкриттям виконавчого
провадження, державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 08 серпня 2013
року, доказів направлення та/або
отримання якої позивачем також
відсутні.

Наразі, постановою Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 24 грудня 2013 року виконавчий лист
Дарницького районного суду міста Києва
від 15 січня 2013 року № 2-4433/12 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
заборгованість в загальній сумі боргу
317 614,18 грн. повернуто Стягувачу на
підставі заяви останнього від 09 грудня
2013 року.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 24 грудня 2013 року стягнено з ОСОБА_1
виконавчий збір у розмірі 3171,42 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначає, що про відкриття виконавчого
провадження йому не було відомо,
натомість рішення Дарницького
районного суду міста Києва останнім
виконано добровільно, про що свідчить
заява стягувача про повернення
виконавчого листа.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-IV, Інструкцією про проведення
виконавчих дій, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999 року № 74/5, зареєстровану в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за N 865/4158, Конституцією України,
тощо.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Пунктом 5 цієї статті визначено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до статті 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 4.1.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 15 грудня 1999 року № 74/5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі
по тексту - Інструкції № 74/5)
встановлено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Таким чином, відкриваючи виконавче
провадження, державний виконавець
надає боржнику семиденний строк для
добровільного виконання виконавчого
документу, який в даному випадку
(враховуючи обов'язок державного
виконавця направити Боржнику
постанову про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом із
повідомленням про вручення та
обов'язковість пересвідчення чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк) починає
перебіг з дня отримання Боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Як вже зазначалось, матеріали
виконавчого провадження
підтверджують, що виконавче
провадження № 39360273 відкрито згідно
постанови від 08 серпня 2013 року.

Суд звертає увагу, що матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження
№ 39360273 не містять доказів направлення
та/або вручення Боржнику
(ОСОБА_1) постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Представник позивача стверджує, що
постанову про відкриття виконавчого
провадження Боржник взагалі не
отримував.

Відтак, позивач як Боржник у
виконавчому провадженні № 39360273 був
позбавлений можливості добровільного
виконання рішення суду, оскільки про
відкриття виконавчого провадження та
про надання йому семиденного строку на
виконання рішення не був повідомлений.

Відповідачем не надано доказів на
підтвердження повідомлення боржника
про відкриття виконавчого провадження,
тому винесення постанови про стягнення
виконавчого збору у зв'язку з
невиконанням боржником рішення суду є
необґрунтованим.

До того ж, матеріали справи свідчать, що
будучи необізнаним про наявність
виконавчого провадження № 39360273 через
не надсилання ДВС постанови про
відкриття виконавчого провадження у
межах виконавчого провадження №39360273,
добровільно виконав рішення суду, що
підтверджується: нотаріально
завіреною заявою позивача від 09
грудня 2013 року та актом повернення
коштів від 09 грудня 2013 року.

Разом з тим, згідно пункту 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26 грудня 2003 № 14 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
чи бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягується за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконане примусово.

Відтак, суд дійшов висновку, що
позивач (Боржник у спірному
виконавчому провадженні) добровільно
виконав виконавчий документ у
відповідності до встановленого
судовим рішенням порядку.

До того ж, Закон України «Про
виконавче провадження» визначає умови
та види примусового виконання рішення,
доказів вчинення відповідачем яких
матеріали спірного виконавчого
провадження не містять, що свідчить про
передчасність спірної постанови про
стягнення виконавчого збору та
встановлення обставин для скасування
постанови.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність винесення
оскаржуваних постанов з урахуванням
вимог, встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

2. Визнати нечинною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 24 грудня 2013 року ВП №
39360273 про стягнення виконавчого збору.

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн.
присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник