Справа № 9101/186939/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" вересня 2013 р.
справа № 2а/432/14/2012 (2а-1421/11)
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 29 лютого 2012 року, прийняту у
порядку скороченого провадження,

у справі № 2а/432/14/2012(2а-1421/11)

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області

про визнання бездіяльності незаконною
зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

28 листопада 2011 року позивач звернувся
до суду першої інстанції з позовом, в
якому просив:

- визнати незаконними дії відповідача
щодо нарахування і виплати пенсії як
інваліду 3-ї групи в розмірі не меншому
ніж це передбачено ст. ч.1 ст.50, ч.4 ст.54,
ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»;

- зобов'язати відповідача розрахувати
та виплатити позивачу заборгованість
держави перед позивачем за ядерну
шкоду здоров'ю, яка привела до втрати
працездатності, виходячи з положень п.1
ст.Г.У. ст.5 (в) Віденської конвенції про
цивільну відповідальність за ядерну
шкоду, ст.ст. 1,13,50,51,54, 67 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.19
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ст. 3,4 Закону України
«Про мінімальний споживчий бюджет»
Закону України «Про прожитковий
мінімум», Постанови №244 Кабінету
Міністрів України від 03.10.1991 року, з
додатком, починаючи з 28.12.1994 р. з
урахуванням вже виплачених сум, в тому
числі і по рішенню судів з цього
приводу;

- зобов'язати відповідача здійснити
начислення та виплати виходячи з
положень п.1 ст.4, ст. 5 (в) Віденської
конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду ст.1,
13, 50, 54 та 67 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. 3,4 Закону
України «Про мінімальний споживчий
бюджет», Закону України «Про
прожитковий мінімум», Постанови №244
Кабінету Міністрів України від 03.10.1991
року, з додатком в розмірі не меншому
ніж 6,5 мінімальних пенсій за віком для
3-ої групи інвалідності, при цьому
розмірі мінімальної пенсії за віком
повинен бути не менше ніж розмір
мінімального споживчого бюджету або
прожиткового мінімуму, в залежності
від діючого на час виплати пенсії
розміру встановленого Державним
бюджетом на відповідний рік.

Постановою Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 29.02.2012 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач оскаржив її в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема позивач
зазначив, що про порушення свого права
він дізнався з відповіді відповідача у
серпні 2011 року. Відповідно до статті 46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на позовні вимоги
позивача не обмежуються будь-яким
строком. Судом першої інстанції
порушено право позивача на додаткову
пенсію в розмірі 50% мінімальної пенсії
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Просить скасувати постанову суду
від 29.02.2012 року; визнати дії відповідача
щодо відмови у перерахунку та виплаті
додаткової пенсії встановленої з 28
грудня 1996 року, як учаснику ліквідації
аварії на Чорнобильської АЕС, особі,
віднесеної до першої категорії,
інваліду 3-ї групи противоправними;
зобов'язати відповідача зробити
перерахунок та виплатити додаткову
пенсію, як учаснику ліквідації
насідків аварії на Чорнобильської АЕС,
особі віднесеної до першої категорії,
інваліду 3-ї групи згідно положення
чинного законодавства, з 28 грудня 1996
року і надалі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія І), має інвалідність ІІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач має право на отримання пенсії
по інвалідності на підставі ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж
закону.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) особам, що належать до
категорії 1 постраждалих від
Чорнобильської катастрофи, які є
інвалідами ІІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 4 статті 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів
ІІІ групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 6 мінімальних
пенсій за віком.

Позивач з 28.12.1994 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України, в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області та по 09.10.2002
року отримував пенсію по III групі
інвалідності у розмірі відшкодування
фактичних збитків згідно з Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до заяви від 10.10.2002
року позивача переведено з пенсії,
передбаченої Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», на
пільгову пенсію за віком по Списку № 1
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 99
КАС України адміністративний позов
може бути

подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як слідує зі змісту ст. 46 «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст. 87 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», обмеження
строку не розповсюджується на
нараховані та не отримані суми пенсії,
проте, позивачу, державна да додаткова
пенсії в розмірах, встановлених ст.50 та
ст. 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", відповідачем не
нараховувалася.

Закони, інші нормативно-правові акти,
судові рішення є загальнодоступними
для ознайомлення всіма громадянами.
Виплати підвищення до пенсії є
щомісячними, а відтак, позивач знав
розмір цих виплат і в разі не згоди мав
право звернутися до суду у
встановлений ч.2 ст.99 КАС України строк.

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом 28.11.2011 року,
клопотання про поновлення строку
звернення до суду не подавав, тому
колегія суддів вважає за необхідне
позовні вимоги позивача за період з
28.12.1994 року по 27.05.2011 року залишити без
розгляду.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» особам, які
мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії або каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини чи при
виконанні інших обов'язків військової
служби, або внаслідок захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті чи
з виконанням інтернаціонального
обов'язку.

Враховуючи те, що позивачу призначена
пільгова пенсія за списком №1
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
нарахування та виплати позивачу
державної пенсії відповідно до статті
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Проте, отримання позивачем пільгової
пенсії за списком №1 не позбавляє
позивача права на отримання додаткової
пенсії відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виступає мінімальна пенсія
за віком, визначена ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону
щодо застосування мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
ч.1 цієї статті тільки стосовно
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом, не
може бути перешкодою для застосування
даної величини (мінімального розміру
пенсії за віком) для розрахунку інших
пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

У період з 28.05.2011 року по 22.07.2011 року
відповідач, в порушення статті 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", здійснював
нарахування та виплату позивачу
додаткової пенсії у меншому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
14 червня 2011 року, прикінцеві положення
Закону доповнено пунктом 4, відповідно
до якого встановлено, що у 2011 році
норми і положення ст. 50, 54 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"

застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято Постанову №745
"Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набула
чинності 23 липня 2011 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік" та п. 4 Прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік" також встановлено, що
норми і положення статей 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України.

Отже, у період з 28.05.2011 року по 22.07.2011
року позивач мав нараховувати та
виплачувати позивачу додаткову пенсію
в розмірі 50% мінімальної пенсії за
віком.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.198, п.1 ч.1 ст. 201, ст.205, ст.207
КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області -
задовольнити частково.

Постанову Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 29
лютого 2012 року у справі №
2а/432/14/2012(2а-1421/11) - скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог за період
з 28.12.1994 року по 27.05.2011 року - залишити
без розгляду.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 додаткової пенсії як інваліду
IІІ групи відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
28.05.2011 року по 22.07.2011 року у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Петропавлівському
районі Дніпропетровської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 додаткової пенсії як інваліду
ІIІ групи відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50
% мінімальної пенсії за віком, виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування" за період з 28.05.2011
року по 22.07.2011 року з урахуванням раніше
здійснених виплат.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та оскарженню
відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун