Справа № 826/5660/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 травня 2014 року № 826/5660/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії судді:
головуючого судді Гарника К.Ю., суддів
Дегтярьової О.В., Шрамко Ю.Т.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до Державної
виконавчої служби України про
скасування постанови від 27.03.2014 В С Т А Н
О В И В:

28 квітня 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Полтавське обласне комунальне
виробниче підприємство теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної виконавчої служби Україна
(далі по тексту - відповідач) в якому
просить суд: скасувати постанову
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 27 березня 2014 року
(ВП № 31391733) про стягнення з
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства
«Полтаватеплоенерго» виконавчого
збору.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 квітня 2014 року
позовну заяву Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» залишено бух
руху.

За результатом усунення недоліків
позовної заяви, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13 травня 2014 року відкрито провадження у
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні на 21
травня 2014 року.

У судовому засіданні 21 травня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача
адміністративний позов не визнав, з
посиланням на необґрунтованість
позовних вимог, просив суд відмовити у
їх задоволення.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що постановою
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 21 червня 2012 року відкрито виконавче
провадження № 33191733 по примусовому
виконанню наказу Господарського суду
Полтавської області від 28 травня 2012
року № 18/3640/11 про стягнення з
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства "Полтаватеплоенерго" (36008,
м. Полтава, вул. Комарова, 2а), р/р 9 в
філії Октябрського відділення № 43 ВАТ
"Ощадбанк" м. Полтава, МФО 391098, на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1),
р/р 0 в ВАТ "Ощадбанк", МФО 300465, - 16 686 991,46 грн. основного
боргу, 162 082,43 грн. пені, 690 380,74 грн.
інфляційних втрат, 524 096,96 грн. трьох
процентів річних, 56 460,00 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Зазначеною постановою надано Боржнику
семиденний строк з моменту винесення
постанови для добровільного виконання
рішення.

Відповідно до рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, вищезазначену постанову
про відкриття виконавчого провадження
отримано позивачем 07 липня 2012
року.

Разом з тим, 05 липня 2012 року вх. 12-0-34-3076
(відповідно до відмітки служби
діловодства ДВС України) до відповідач
надійшла заява позивача про зупинення
виконавчого провадження у зв'язку з
внесенням Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтавтеплоенерго» до реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості
відповідно до Закону України ««Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу».

Постановою Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 02 серпня 2012 року
зупинено виконавче провадження до
закінчення строку дії процедури
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, визначеного Законом України
"Про заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що листом від 17 квітня 2013 року
(вх. 13-0-35-1605) останнім повідомлено
Відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
що ухвалами господарського суду
Полтавської області від 21.03.2013 року
визнано згаданий наказ суду таким, що
не підлягає виконанню в частині
стягнення грошових коштів у сумі 16 686
991,46грн., а також розстрочено виконання
рішення господарського суду
Полтавської області від 05 квітня 2012
року по справі № 18/3640/11 в частині
стягнення з підприємства 162 082,43 грн.
пені, 690 380,74 грн. інфляційних втрат, 524
096,96 грн. трьох процентів річних на два
роки щоквартально рівними частками.

Постановою Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 28 лютого 2014 року
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
поновлено виконавче провадження №
33191733.

24 березня 2014 року (вх. 14-0-34-1741) позивач
повторно звинувся до відповідача із
повідомленням про визнання наказу суду
таким, що не підлягає виконанню в
частині стягнення грошових коштів у
сумі 16 686 991,46грн., та про розстрочення
виконання рішення господарського суду
Полтавської області від 05 квітня 2012
року по справі № 18/3640/11 в частині
стягнення з підприємства 162 082,43 грн.
пені, 690 380,74 грн. інфляційних втрат, 524
096,96 грн. трьох процентів річних на два
роки щоквартально рівними частками.

Постановою Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 27 березня 2014 року
стягнено з Боржника виконавчий збір у
розмірі 5646,00 грн.

Матеріали виконавчого провадження
свідчать, що позивачем третє листом від
12 травня 2014 року повідомлено
Відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про зміст ухвал господарського суду
Полтавської області від 21 березня 2013
року.

Наразі, виконавче провадження № 33191733 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Полтавської
області від 28 травня 2012 року № 18/3640/11 не
закінчено та триває.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, зареєстровану в Міністерстві
юстиції України 15 грудня 1999 року
за N 865/4158, Конституцією України, тощо.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Пунктом 5 цієї статті визначено, що
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, суду належить встановити
чи мало місце невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
Закону України "Про виконавче
провадження" для самостійного його
виконання.

Як вже зазначалось, матеріали
виконавчого провадження
підтверджують, що виконавче
провадження № 33191733 відкрито згідно
постанови від 21 червня 2012 року, яку
отримано Боржником 21 червня 2012 року.

Згідно вказаної постанови державним
виконавцем для добровільного
виконання рішення суду згідно з
виконавчим документом надано
семиденний строк з моменту винесення
постанови.

Як передбачено в частині другій статті
25 Закону України «Про виконавче
провадження» у постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Заява про зупинення виконавчого
провадження позивачем подано до
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України 05
липня 2012 року вх. 12-0-34-3076.

Тобто, заяву про зупинення виконавчого
провадження подана Боржником до
моменту отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження,
відтак, до початку перебігу строку,
встановленого для добровільного
виконання наказу.

В свою чергу, поновлено виконавче
провадження на підставі заяви позивача
від 17 квітня 2013 року (вх. 13-0-35-1605)
яким повідомлено Відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, що ухвалами
господарського суду Полтавської
області від 21.03.2013 року визнано
згаданий наказ суду таким, що не
підлягає виконанню в частині стягнення
грошових коштів у сумі 16686 991,46грн., а
також розстрочено виконання рішення
господарського суду Полтавської
області від 05 квітня 2012
року по справі № 18/3640/11 в частині
стягнення з підприємства 162
082,43 грн. пені, 690 380,74 грн. інфляційних
втрат, 524 096,96 грн. трьох процентів
річних на два роки щоквартально
рівними частками.

Порядок і строки зупинення виконавчого
провадження встановлені статтею 39
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, встановлено, що
Державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець. Постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтею 37 цього Закону,
державний виконавець виносить не
пізніше наступного робочого дня, коли
йому стало відомо про такі обставини.
Копія постанови надсилається сторонам
у триденний строк.

Постанова про зупинення виконавчого
провадження може бути оскаржена у
десятиденний строк в порядку,
встановленому цим Законом. Строки
зупинення виконавчого провадження
можуть бути скорочені судом.

Протягом строку, на який виконавче
провадження зупинено, виконавчі дії не
провадяться. Накладений державним
виконавцем арешт на майно боржника, у
тому числі на кошти на рахунках і
вкладах боржника у банках та інших
фінансових установах, не знімається. У
період зупинення виконавчого
провадження державний виконавець має
право звертатися до суду в порядку,
встановленому цим Законом, а також
вживати заходів щодо розшуку боржника
(його майна) або перевірки його
майнового стану.

Після усунення обставин, які стали
підставою для зупинення виконавчого
провадження, державний виконавець
протягом трьох днів з моменту, коли
йому стало про це відомо, зобов'язаний
своєю постановою поновити виконавче
провадження за власною ініціативою або
за заявою стягувача. Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

В свою чергу, частиною 2 статті 30
цього ж Закону встановлено, що строк
здійснення виконавчого провадження не
включає час відкладення провадження
виконавчих дій або зупинення
виконавчого провадження на період
проведення експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника.

З системного аналізу вищезазначених
норм права вбачається, що в разі
зупинення виконавчого провадження,
одночасно із зупиненням перебігу
строків виконання рішення зупиняється
і перебіг строку, наданого державним
виконавцем боржнику на добровільне
виконання рішення суду.

За таких обставин, враховуючи, що
спірне виконавче провадження зупинено
в межах семиденного строку, наданого
боржнику для добровільного виконання
рішення суду, поновлено на підставі
заяви позивача, суд дійшов висновку про
винесення спірної постанови від 27
березня 2014 року про стягнення з
боржника виконавчого збору в межах
строку, наданого для добровільного
виконання рішення.

Разом з тим, згідно пункту 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26 грудня 2003 № 14 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
чи бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» витрати виконавчого
провадження та виконавчий збір
стягується за постановою державного
виконавця з боржника, якщо останній не
виконав рішення добровільно в
установлений для цього строк і воно
було виконане примусово.

Колегія суддів звертає увагу, що
ухвалами господарського суду
Полтавської області від 21 березня 2013
року визнано згаданий наказ суду таким,
що не підлягає виконанню в частині
стягнення грошових коштів у сумі 16 686
991,46грн., а також розстрочено виконання
рішення господарського суду
Полтавської області від 05 квітня 2012
року по справі № 18/3640/11 в
частині стягнення з підприємства 162 082,43
грн. пені, 690 380,74 грн. інфляційних втрат,
524 096,96 грн. трьох процентів річних на
два роки щоквартально рівними
частками.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем разом із заявами від 17 квітня
2013 року, від 04 березня 2014 року та від 12
травня 2014 року надавались копії
платіжних доручень на підтвердження
здійснення оплати згідно ухвал
господарського суду Полтавської
області від 21 березня 2013 року.

Відтак, колегія суддів дійшла
висновку, що позивач (Боржник у
спірному виконавчому провадженні)
добровільно виконує виконавчого
документу у відповідності до
встановленого судовим и рішеннями
порядку.

До того ж, Закон України «Про
виконавче провадження» визначає умови
та види примусового виконання рішення,
при цьому, доказів вчинення
відповідачем дій щодо примусового
виконання виконавчого документу
матеріали спірного виконавчого
провадження не містять, що свідчить про
передчасність спірної постанови про
стягнення виконавчого збору та
наявність підстав для скасування
постанови.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем не
доведено правомірність винесення
оскаржуваних постанов з урахуванням
вимог, встановлених частиною другою
статті 19 Конституції України та
частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»
задовольнити.

2. Скасувати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 27 березня 2014 року (ВП
№ 31391733) про стягнення з Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства «Полтаватеплоенерго»
виконавчого збору у розмірі 5646,00 грн.

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн.
присудити на користь Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» за рахунок
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції за
правилами, встановленими статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
К.Ю. Гарник

Судді
О.В. Дегтярьова

Ю.Т. Шрамко