Справа № 810/1006/14
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/1006/14
інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря Савін І.В.

розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу Тетіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області про скасування
вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Тетіївської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату боргу (недоїмки) з єдиного
внеску від 06.02.2014 року № Ф-31-17 у розмірі
1218 грн. 67 коп.

Відповідно до постанови Київського
окружного адміністративного суду від 27
лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, Тетіївська об'єднана
державна податкова інспекція ГУ
Міндоходів у Київській області подала
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196
КАС України визнала можливим проводити
апеляційний розгляд справи за
відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем,
що зареєстрована Ставищенською
районною державною адміністрацією
Київської області 04.05.1999 року та
відповідно до свідоцтва є платником
єдиного податку.

Крім того, позивач є особою, яка
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Ставищанському районні Київської
області та є пенсіонером за віком, що
підтверджується пенсійним
посвідченням від 17.11.2009 року НОМЕР_1

У лютому 2014 року на адресу позивача
надійшла вимога Тетіїівської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Київській
області від 06.02.2014 року № Ф-31-17 про
сплату заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне у розмірі 1218,67 грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є страхувальники,
зазначені у пункті 1 частини першої
цієї статті, та застраховані особи,
зазначені у пунктах 2-14 частини першої
цієї статті.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», до платників
єдиного внеску належать фізичні особи -
підприємці, у тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно з приписами пункту 2 частини
першої статті 7 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» , для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону (крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) єдиний внесок
нараховується на суму доходу
(прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

Для платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, єдиний внесок
нараховується на суми, що визначаються
такими платниками самостійно для себе
та членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом, та не
менше за розмір мінімального
страхового внеску (пункт 3 частини
першої статті 7 Закону України № 2464-VI).

Особи, які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з приписами абзацу 1 частини
першої статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Статтею 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII, яка
визначає умови надання пенсії за віком
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, закріплено право таких
осіб на отримання пенсії із зменшенням
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Колегія суддів вважає, що положеннями
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не передбачено,
що саме особи, яким надано пенсію за
віком на підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, та ч. 4 ст. 4
вказаного Закону не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач під час винесення
вимоги про сплату недоїмки № Ф - 31-17 від
06 лютого 2014 року діяв з порушенням норм
чинного пенсійного законодавства, та
прийняв вимогу, яка не відповідає
вимогам Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки
належними та допустимими доказами у
справі доведено, що позивач, як
пенсіонер за віком, звільняється від
сплати за себе єдиного внеску.

Відповідачем не надано доказів
правомірності прийнятої ним вимоги про
сплату недоїмки, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами та наведеними
законодавчими нормами.

Доводи апелянта не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тетіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подано касаційну скаргу до
Вищого адміністративного суду України
у порядку та в строки, визначені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя:
Бужак Н.П.

судді:
Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Головуючий суддя
Бужак Н.П.

Судді:
Костюк Л.О.