Справа № 826/15101/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Дегтярьова О. В.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Європєум
Проект» (далі позивач, Товариство) до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі відповідач, ДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Європєум Проект»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № 7 від 27
серпня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.11.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати, та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Справа розглянута відповідно до
вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, 08 серпня 2013 року, згідно з
нормами пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України, на
підставі наказу ДПІ № 823 від 08.08.2013 року,
працівником ДПІ у Печерському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Європєум Проект»
(ідентифікаційний код 34543821) з питання
підтвердження відомостей по
взаємовідносинам з контрагентом ТОВ
«Ревел» (ідентифікаційний код 33415828) за
травень 2013 року, за результатами якої
складений Акт № 202/26-55-22-07/34543821 від 08.08.2013
року(далі - Акт перевірки).

За висновками акту перевірки
встановлено порушення ст. 185, п. 198.3, п.
198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, п. 2 Порядку заповнення
податкової накладеної, затвердженого
Наказом ДПА України № 696 від 21.12.2010 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 29 грудня 2010 року за №
1401/18696, що призвело до заниження цим
Товариством податку на додану вартість
за звітний місяць травень 2013 року на
суму 125 000, 00 грн.

27 серпня 2013 року ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві, на підставі Акта перевірки №
202/26-55-22-07/34543821 від 08.08.2013 року, прийняла
спірне податкове повідомлення-рішення
(форми «Р») № 7, яким, згідно з пп.
54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу
України, відповідно до п. 123.1 ст. 123 цього
Кодексу, за порушення вимог ст. 185, п. 198.3,
п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201
Податкового кодексу України, п. 3
Порядку заповнення податкової
накладеної, затвердженого Наказом ДПА
України № 165 від 30.05.1997 року, визначено
ТОВ «Європєум Проект» суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 187 500, 00 грн., в т. ч. 125
00, 00 грн. - основний платіж, 62 500, 00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Вважаючи податкове
повідомлення-рішення протиправним,
позивач оскаржив його в судовому
порядку.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, 01
квітня 2013 року між ТОВ «Європєум
Проект» (Замовник), в особі
Генерального директора Толстих Ю. В., і
ТОВ «Ревел» (Виконавець), в особі
директора Коротких В. С., був укладений
договір на вивіз будівельного сміття
за № 01/04. Згідно умов цього Договору,
Виконавець зобов'язується за
завданнями Замовника своїми силами та
механізмами надати послуги (а саме:
вивіз та утилізацію будівельного
сміття з будівельного майданчика за
адресою: м. Київ, бульв. Шевченко, буд. 4
(літ. «А», «Г») на користь Замовника, а
Замовник в свою чергу зобов'язується
прийняти результати наданих послуг та
оплатити їх вартість в порядку
визначеному цим Договором. Послуги з
вивозу будівельного сміття надаються
Виконавцем впродовж дії цього Договору
на підставі заявок Замовника. Заявка на
вивіз твердого будівельного сміття
виконується в день надходження
замовлення у час, погоджений із
Замовником. Розрахунок за надані
послуги здійснюється Замовником
щомісячно за фактично виконані роботи
на підставі Акта прийомки-передачі
виконаних робіт/послуг (том 1, а. с. 67-71).

Суди обох інстанцій ретельно дослідили
докази, надані позивачем, на
підтвердження факту виконання
Сторонами своїх договірних, зокрема,
договір на вивіз будівельного сміття №
01/04 від 01.04.2013 року; належним чином
оформлені податкову накладну, виписану
ТОВ «Ревел» на користь ТОВ «Європєум
Проект»; акти здачі-приймання робіт
(надання послуг) на загальну суму 755 00, 24
грн. (з ПДВ), в яких наявні відомості про
обсяги вивезеного ТОВ «Ревел»
будівельного сміття (куб. м); копію
договору про надання послуг № ДГ-0000017
від 26.03.2012 року, укладеного ТОВ «Ревел»
з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4,
щодо оренди КАМАЗу Самоскиду-С строком
до 31 грудня 2013 року, завіреного ТОВ
«Ревел» та подорожні листи вантажного
автомобіля КАМАЗу Самоскиду-С,
оборотно-сальдові відомості по рахунку
бухгалтерського обліку 631 за період
травень-червень 2013 року; копії виписок
з розрахункових рахунків позивача №
9 за квітень, червень 2013 року на
підтвердження перерахування
безготівкових коштів (вартість послуг
з ПДВ) на рахунок контрагента, що не
заперечується відповідачем, реєстри
виданих та отриманих податкових
накладних, копії договорів оренди
нежилих приміщень та акта
приймання-передачі приміщення; копія
договору генерального підряду № 19/02/13
від 19.02.2013 року з додатковими угодами до
нього, договірних цін, локальних
кошторисів, тощо та дійшли висновку, що
у Товариства були всі підстави для
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість (том 1, а. с.
71-110, 121-237, том 2, с. с. 1-119).

На момент здійснення
господарських операцій, позивач та
його контрагенти були належним чином
зареєстровані як юридичні особи та
платники податків, установчі документи
яких не визнані в судовому порядку
недійсними та відсутній вирок суду
щодо можливих зловживань з боку їх
посадових осіб.

Обгрунтованість посилань податкового
органу на висновки актів перевірок та
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагента
позивача, на підтвердження відсутності
фактичних дій, спрямованих на
виконання взятих зобов'язань,
спростовується нормами чинного
законодавства України, які не ставлять
в залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання, а відповідач, взагалі,
не наділений повноваженнями щодо
визнання правочинів нікчемними
(недійсними) в акті перевірки із
застосуванням відповідних наслідків
їх нікчемності (недійсності), без
відповідного рішення суду про визнання
таких правочинів недійсними.

Оскільки висновки відповідача
щодо заниження позивачем податку на
додану вартість, який підлягає сплаті
до бюджету, спростовуються копіями
первинних документів, наявних в
матеріалах справи, що підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту позивачем, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачем всупереч
норм чинного законодавства прийнято
податкове повідомлення-рішення №
7 від 27 серпня 2013 року, яке є
протиправним та підлягає скасуванню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, якім надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
20.11.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
20.11.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.