Справа № 820/13368/13-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 р.Справа № 820/13368/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державного підприємства
"Харківська біофабрика" на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.2014р. по
справі № 820/13368/13-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду в Україні в Червонозаводському
районі м.Харкова

до Державного підприємства
"Харківська біофабрика"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного Фонду
України в Червонозаводському районі м.
Харкова, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державного підприємства
"Харківська біофабрика", в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с. 26), просив суд:

- стягнути з відповідача суму боргу по
відшкодуванню пільгових пенсій за
списком № 2 на підставі Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в розмірі 20121,64
грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.14 року
позов Управління Пенсійного Фонду
України в Червонозаводському районі м.
Харкова до Харківської державної
біологічної фабрики про стягнення
заборгованості задоволено.

Стягнуто з Харківської державної
біологічної фабрики (61050, м. Харків,
пров. Руставелі, 4, ідентифікаційний код
юридичної особи 00483010) на користь
управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
(61140, м. Харків, вул. 1-ї Кінної Армії, буд.
15, ідентифікаційний код юридичної
особи 22682342) суму боргу по відшкодуванню
пільгових пенсій за списком № 2 на
підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в розмірі 20121 (двадцять
тисяч сто двадцять одна) грн. 64 коп.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті рішення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Колегія суддів розглядає справу у
відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що позивач зареєстрований
як платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Відповідно до списку № 2, на
підприємстві працювали особи, яким
призначено пенсію на пільгових умовах
на підставі пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", що підтверджується
протоколами про призначення пенсії за
списком № 2 (а.с. 51-58).

Внаслідок невиконання вимог діючого
законодавства щодо відшкодування
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
відповідача склалась заборгованість
перед Пенсійним фондом у сумі 20121,64 грн.

Управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова
направляло до відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" частини 1
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список № 2), що
підтверджується поштовим
відправленням (а. с. 6-18).

Згідно картки особового рахунку по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2, заборгованість відповідача за
листопад 2013 року становить 20121,64 грн. та
на момент розгляду справи у суді першої
інстанції не погашена (а. с. 27).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
має обов'язок відшкодувати витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 по пенсіонерам, які
працювали на цьому підприємстві до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", у
зв'язку з чим позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2
та абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Ставка
збору до Пенсійного фонду України
складає 100% фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій працівникам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2.

Порядок відшкодування підприємством
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
встановлено Інструкцією "Про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України".

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6
Інструкції, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку) також
100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону (1058-15)
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 зазначеної
Інструкції, розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції,
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії.

Пунктом 6.8 Інструкції встановлено, що
підприємства щомісяця до 25 числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Згідно картки особового рахунку по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
2, заборгованість відповідача за
листопад 2013 року становить 20121,64 грн. та
на момент розгляду справи у суді першої
інстанції не погашена (а. с. 27).

Щодо посилань представника
відповідача, про те, що Харківська
державна біологічна фабрика має
обов'язок відшкодовувати грошові кошти
на виплату та доставку пенсій лише тим
особам, які не досягли 55 років, колегія
суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи заперечення, відповідач
посилається на статтю 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", якою
передбачено, що право на пенсію за
віком мають жінки - після досягнення 55
років і при стажі роботи не менше 20
років. Тобто при досягненні віку 55
років жінки отримують право на пенсію
за віком, і підприємство не відшкодовує
кошти на виплату та доставку пенсій,
оскільки працівник, який отримував
пенсію за віком на пільгових умовах
досяг встановленого законом
пенсійного віку.

Колегія суддів не погоджується з такою
позицією відповідача, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", цей закон
регулює відносини, що виникають між
суб'єктами загальноообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Виключно цим Законом
визначається пенсійний вік чоловіків
та жінок, при досягненні якого особа
має право на призначення пенсії за
віком.

Право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах передбачено статтею 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", де зазначено: на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: б) працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій
і показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: жінки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років, з них не менше 10 років
на зазначених роботах.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Стаття 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає умови
призначення пенсії за віком. Зокрема,
особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення віку 60
років, але для жінок 1961 року народження
і старших встановлено поступове
збільшення віку, при досягненні якого
особа має право на призначення пенсії
за віком.

Також колегія суддів зазначає, що
пунктом 1 Закону України від 04.04.2013 року
№ 184-VІІ "Про внесення змін до деяких
законів України щодо добровільної
сплати єдиного внеску" внесено зміни до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", та
зазначено: в абзаці четвертому пункту 1
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" слова і цифри "статтею 12
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" замінити словами і
цифрами "статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Тобто, платники, крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
здійснюють відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач має
обов'язок відшкодувати витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 2 по пенсіонерам, які
працювали на цьому підприємстві до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", у
зв'язку з чим позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про те, що позивачем
пропущено шестимісячний строк на
звернення до суду за стягненням
заборгованості за пільговими пенсіями
за квітень-липень 2013 року у відношенні
ОСОБА_2 та за квітень-жовтень 2013 р. у
відношенні ОСОБА_3 колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки про
наявність такої заборгованості
Управління Пенсійного фонду в Україні
в Червонозаводському районі м.Харкова
стало відомо 14.11.2013 р. (а.с.113).

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано
задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 25.02.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Харківська біофабрика"
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.02.2014р. по
справі № 820/13368/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.

Повний текст ухвали виготовлено 10.06.14 р.