Справа № 821/864/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/864/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Дубровної В.А., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Чаплинського районного центру
зайнятості до Скадовської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного Управління Міндоходів у
Херсонській області (Чаплинське
відділення) , за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог,
Управління державної казначейської
служби у Чаплинському районі
Херсонської області про скасування
рішення,

встановив:

Чаплинський районний центр зайнятості
(далі - позивач, Чаплинський РЦЗ)
звернувся до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Скадовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Херсонській
області (Чаплинське відділення) (далі -
відповідач, Чаплинське відділення
Скадовської ОДПІ), за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог, Управління державної
казначейської служби у Чаплинському
районі Херсонської області (далі -
третя особа, УДКСУ у Чаплинському
районі), у якому просить скасувати
рішення від 19.12.2013 року № про
застосування фінансових санкцій у сумі
1321,12 грн. та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску у сумі
105,69 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що Чаплинським РЦЗ своєчасно
були подані до казначейської служби
платіжні доручення щодо сплати на
рахунок органів доходів і зборів
єдиного внеску за вересень 2013 року,
проте несвоєчасне його перерахування
УДКСУ у Чаплинському районі не є
підставою щодо застосування до
Чаплинського РЦЗ штрафних санкцій та
нарахування пені згідно оскаржуваного
рішення.

Відповідач надав письмові заперечення,
згідно яких зазначає, що днем сплати
єдиного внеску є надходження коштів на
рахунок органів доходів та зборів, а не
день надання органам казначейської
служби платіжних документів, а тому
податковим органом правомірно
застосовано до позивача штраф у
розмірі 10 % на суму недоїмки по єдиному
внеску та нарахована пеня згідно
оскаржуваного рішення.

В судове засідання, призначене на 29.05.2014
року, представники сторін не з'явилися.

29.05.2014 року представник позивача надала
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

29.04.2014 року відповідач надав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

14.05.2014 року представник третьої особи
надав клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути адміністративну
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши подані сторонами документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, оцінивши в
сукупності надані докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України від 08 липня 2010 року №
2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (далі - Закон
України №2464-VI).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону
України №2464-VI платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 11 ст.25 Закону України
№2464-VI орган доходів і зборів
застосовує до платника єдиного внеску
такі штрафні санкції, зокрема, за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

На суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу
(ч.10 ст. 25 Закону України №2464-VI).

Судом встановлено, що 19.12.2013 року
Чаплинським відділенням Скадовської
ОДПІ прийнято рішення за № , яким
на підставі ч.10 та пункту 2 ст. 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" за несвоєчасну
сплату єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до Чаплинського
районного центру зайнятості
застосовано штраф у сумі 1321,12 грн., та
нарахована пеня в сумі 105,69 грн. за
період з 22.10.2013 р. до 29.10.2013 р., яке є
предметом оскарження в даній
адміністративній справі.

Як вбачається з витягу картки
особового рахунку Чаплинського РЦЗ
станом на 21.10.2013 р. відображено
самостійно нараховані платежі за кодом
71010000 в сумі 23554,00 грн., які були погашені
за рахунок переплати в сумі 10343,00 грн.

Станом на 21.10.2013 року залишок
несплаченого єдиного внеску склав 13211,00
грн. (23554,00 грн. - 10343,00 грн.), який був
погашений 29.10.2013 р., що стало підставою
для нарахування спірних сум штрафної
санкції та пені за оскаржуваним
рішенням.

Надаючи правову оцінку вказаним діям
відповідача, суд встановив наступне.

17 жовтня 2013 року Чаплинським РЦЗ було
подано до податкового органу звіт за
вересень 2013 року про суми нарахованої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення, допомоги, компенсації)
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів, згідно якого в графі 8
"загальна сума єдиного внеску, що
підлягає сплаті, всього (р.3+р.5+р.6-р.7)"
Чаплинським РЦЗ визначено суму 23554,02
грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України
№2464-VI, сплата єдиного внеску
здійснюється у національній валюті
шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується в
іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку (ч. 7
ст. 9 Закону України №2464-VI).

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і
5частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, 02
жовтня 2013 року Чаплинським районним
центром зайнятості було сформовано та
передано до УДКСУ у Чаплинському
районі Херсонської області платіжні
доручення № 834, № 835, № 836, № 837 на
перерахування сум єдиного внеску за
вересень 2013 року у загальній сумі 12983,46
грн.

Проте, вказана сума єдиного внеску була
перерахована УДКСУ Чаплинському
районі до бюджету 29.10.2013 р., оскільки
листом від 11.10.2013 р. за №03-35/144 УДКСУ у
Чаплинському районі Херсонської
області повідомило позивача, що
вказані платіжні доручення будуть
виконані органами Казначейства
Херсонської області в порядку
черговості, оскільки
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів, а також
операцій з бюджетними коштами
відповідно до законодавства, тому при
проведенні видатків розпорядників і
одержувачів бюджетних коштів органи
Казначейства України повинні в першу
чергу та стислі терміни забезпечити
виконання захищених статей видатків,
перелік яких визначений частиною 2
статті 55 Бюджетного кодексу України.

Як зазначається в письмових
запереченнях, то податковий орган
вважає, що днем сплати єдиного внеску є
надходження коштів на рахунок органів
доходів та зборів, а не день надання
органам казначейської служби
платіжних документів, тому
перерахування вказаного внеску до
бюджету 29.10.2013 р. є несвоєчасною його
сплатою.

Суд не погоджується з вказаною
позицією податкового органу, виходячи
з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону
України №2464-VI днем сплати єдиного
внеску вважається у разі перерахування
сум єдиного внеску з рахунку платника
на відповідні рахунки органу доходів і
зборів - день списання банком або
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів.

Відповідно до п.109.1 ст. 109 Податкового
кодексу України податковими
правопорушеннями є протиправні діяння
(дія чи бездіяльність) платників
податків, податкових агентів, та/або їх
посадових осіб, а також посадових осіб
контролюючих органів, що призвели до
невиконання або неналежного виконання
вимог, установлених цим Кодексом та
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

Згідно п. 109.2 ст.109 Податкового кодексу
України вчинення платниками податків,
їх посадовими особами та посадовими
особами контролюючих органів порушень
законів з питань оподаткування та
порушень вимог, встановлених іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, тягне за собою
відповідальність, передбачену цим
Кодексом та іншими законами України.

З огляду на вищевказані приписи норм
діючого законодавства, суд приходить
до висновку про відсутність у діях
позивача податкового правопорушення
щодо несвоєчасної сплати єдиного
внеску за вересень 2013 року у сумі 12983,46
грн., оскільки несвоєчасне його
перерахування на рахунок органу
доходів і зборів виникло не з вини
позивача, а своєчасне подання до УДКСУ
у Чаплинському районі Херсонської
області платіжних доручень для
перерахування єдиного внеску у сумі
12983,46 грн. та наявність рахунках
Чаплинського районного центру
зайнятості грошових коштів, необхідних
для сплати вказаного внеску свідчить
про дотримання ним порядку сплати
єдиного внеску відповідно до вимог
Закону України №2464-VI.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, що податковим органом
неправомірно застосовано до позивача
штрафну санкцію у сумі 1298,35 грн. та
нараховано пеню у сумі 103,87 грн.

При цьому, судом встановлено, що згідно
звіту Чаплинського РЦЗ за вересень 2013
року загальна сума єдиного внеску, що
підлягає сплаті складає 23554 грн., проте
відповідно до наданих позивачем
платіжних доручень загальна сума
сплаченого внеску за вересень 2013 р.
складає 12983,46 грн., різниця між
вказаними сумами складає 227,56 грн. та не
підтверджується платіжним документом.

Ухвалою від 14.05.2014 року судом було
витребувано пояснення щодо підстав
виникнення в картці особового рахунку
Чаплинського районного центру
зайнятості станом на 21.10.2013 року
недоїмки у сумі 13211,00 грн., докази
погашення недоїмки у сумі 13211,00 грн. за
даними картки особового рахунку або
спростування наявності такої недоїмки.

22 травня 2014 року Чаплинським РЦЗ були
надані пояснення, згідно яких позивач
вказує, що згідно документів
бухгалтерського обліку Чаплинського
РЦЗ за вересень 2013 року до сплати
підлягала сума 12983,46 грн., а вказана
різниця виникла за рахунок не
відображення у рядку 7.1 зменшення
нарахування єдиного внеску у сумі 208,88
грн. та перерахування суми єдиного
внеску у розмірі 18,80 грн. 31.10.2013 року
після фінансування лікарняних з Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності згідно
платіжного доручення №907 від 28.10.2013
року, що, на думку позивача, спростовує
наявність недоїмки у сумі 13211 грн.
станом на 21.10.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
№2464 - VI, платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема, вести облік
виплат (доходу) застрахованої особи та
нарахування єдиного внеску за кожним
календарним місяцем і календарним
роком, зберігати такі відомості в
порядку, передбаченому законодавством;
подавати звітність до органу доходів і
зборів за основним місцем обліку
платника єдиного внеску у строки,
порядку та за формою, встановленими
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Пунктом 5.1 розділу 5 Порядку формування
та подання страхувальниками звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 №454 (далі - Порядок
№454) передбачено, що у разі виявлення
помилки у звіті страхувальник має
право до закінчення терміну подання
цього звіту повторно сформувати та
подати звіт до органу доходів і зборів
за місцем взяття на облік. Чинним
вважається останній електронний або
паперовий звіт, поданий
страхувальником до закінчення
термінів подання звітності, визначених
цим Порядком.

У разі виявлення страхувальником
самостійно недостовірних відомостей,
які подані після закінчення звітного
періоду та/або накопичені в
електронних базах даних
персоніфікованого обліку,
страхувальник подає до відповідного
територіального органу доходів і
зборів необхідні скасовуючі документи
щодо виявлених недостовірних
відомостей про застраховану особу та
одночасно початкові документи із
зазначеними вірними відомостями на
одну застраховану особу разом з
пояснювальною запискою щодо зміни
відомостей. Якщо потрібно повністю
скасувати відомості, зазначені в
таблицях 5 та 7 додатка 4 до цього
Порядку, подаються тільки скасовуючі
документи щодо виявлених
недостовірних відомостей про
застраховану особу (п. 5.2 розділу 5
Порядку №454).

Враховуючи, що позивачем не надано
будь-яких корегуючих звітів щодо
нарахованого єдиного внеску за
вересень 2013 року, при цьому в графі 8
звіту за вересень 2013 року загальна сума
єдиного внеску, що підлягає сплаті
складає 23554,02 грн. та відповідає даним
облікової картки платника єдиного
внеску, тому суд вважає, що
вищенаведені доводи Чаплинського РЦЗ
не спростовують факт несвоєчасної
сплати єдиного внеску за вересень 2013
року у сумі 227,56 грн.

Таким чином, суд вважає правомірним
застосування до позивача штрафу у
розмірі 10 % на суму недоїмки по єдиному
внеску, що складає 22,77 грн. та
нарахована пеня у сумі 1,82 грн.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень,
частково доведено правомірність
прийнятого рішення від 19.12.2013 року
№, а тому позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-14, 71, 159-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати рішення від 19.12.2013 року
№ в частині застосування
фінансових санкцій у сумі 1298,35 грн. та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску у сумі 103,87 грн.

В частині скасування рішення від 19.12.2013
року № про застосування
фінансових санкцій у сумі 22,77 грн. та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску у сумі 1,82 грн. -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Дубровна В.А.

кат. 10.1