Справа № 812/366/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 червня 2014 року м. Київ
В/800/1407/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівГоляшкіна О.В. Мороз
Л.Л. Розваляєвої Т.С. Стрелець
Т.Г.розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року (К/800/26373/13) в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) "ДТЕК
Ровенькиантрацит" до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки про
скасування акту

в с т а н о в и л а :

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року, залишеною без зміни ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2013
року, відмовлено у задоволенні
позовних вимог ТОВ "ДТЕК
Ровенькиантрацит".

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19 лютого 2014 року касаційну
скаргу ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит"
залишено без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2013
року - без зміни.

ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" направило
до Вищого адміністративного суду
України заяву про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року у зазначеній справі.

У заяві ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит"
просить скасувати зазначену ухвалу
Вищого адміністративного суду України
з підстав, передбачених пунктом 1
частини першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

При цьому ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит"
послалося на неоднакове застосування
Вищим адміністративним судом України,
як судом касаційної інстанції, одних і
тих самих норм матеріального права у
даній справі та в іншій справі, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

В заяві ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит"
зазначило, що ухвала Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року прийнята з неоднаковим
застосуванням одних і тих самих норм
матеріального права, а саме Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", а саме
його Прикінцевих та перехідних
положень та Інструкції про порядок
перерахування, обліку та витрачання
страхових коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
Постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12 липня 2007 року
№ 36.

Суд касаційної інстанції, на думку
заявника, застосовуючи одні і ті ж
норми матеріального права у подібних
правовідносинах, ухвалив різні за
змістом судові рішення.

Вивчивши заяву ТОВ "ДТЕК
Ровенькиантрацит" та додані до неї
матеріали, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку про відсутність підстав для
допуску до перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року у зазначеній справі,
оскільки у даному випадку мають місце
різні обставини та відсутнє неоднакове
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах і прийняття різних за
змістом судових рішень.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах
може бути подана виключно з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах та встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у пункті 4 постанови від 13
грудня 2010 року № 2 "Про судову практику
застосування статей 235- 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України" роз'яснив судам, що заява про
перегляд рішення з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах може бути подана за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень; спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема, різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі, різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню, різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню, різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року, про перегляд Верховним
Судом України щодо якої подано заяву,
предметом оскарження у цій справі є
правомірність складеного відповідачем
акту про нарахування пені в сумі 723028,45
грн., що була нарахована на суму
недоїмки зі сплати страхових внесків у
розмірі 11708000,00 грн., яка утворилась
станом на 01 січня 2011 року.

Проте, згідно з ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 18
березня 2014 року, на яку посилається ТОВ
"ДТЕК Ровенькиантрацит", у справі за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.
Первомайську Луганської області до ДП
"Первомайськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу
"Ремонтно-механічний завод ім. О.І.
Бахмутського" про стягнення пені,
предметом спору є правомірність акту,
складеного за результатом перевірки
правильності нарахування, повноти і
своєчасності перерахування
відповідачем страхових внесків та
витрачання коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за період з 01
квітня 2011 року по 30 вересня 2012 року.

Тобто, спірні правовідносини виникли
після 01 січня 2011 року і при вирішенні
спору судами застосовані інші норми
матеріального права, які введені в дію
саме з цієї дати.

В обох випадках суди дійшли висновку,
що після набрання чинності Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" за органами
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
збережено повноваження щодо
застосування фінансових санкцій (пені)
за несплату заборгованості зі
страхових внесків, яка виникла лише до
01 січня 2011 року.

Отже, спірні правовідносини не мають
характеру тотожності. Крім того,
відсутнє й неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та виходячи з
мети судового перегляду, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску заяви до перегляду судового
рішення Верховним Судом України.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У допуску до перегляду Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 19
лютого 2014 року (К/800/26373/13) в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Ровенькиантрацит" до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки про
скасування акту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Горбатюк С.А.

Голяшкін О.В.

Мороз Л.Л.

Розваляєва Т.С.

Стрелець Т.Г.