Справа № 2а-1206/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа №
77225/12 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області на постанову Буського
районного суду Львівської області від
27.12.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із позовом до управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської області про стягнення
заборгованості із виплачуваної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з квітня 2007 року по 26.05.2008 року.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона
є особою, котра здійснює догляд за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та має право на отримання допомоги
у розмірі, який не може бути нижчим
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини віком до шести років. Проте
вказана допомога виплачувалася їй в
нижчому розмірі.

Постановою Буського районного суду
Львівської області від 27.12.2011 року
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача.
Зобов'язано відповідача провести
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 9.07.2007 року по 31.12.2007
року відповідно до ст. 15 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її в апеляційному порядку. У
апеляційній скарзі просить постанову
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким повністю відмовити у задоволенні
заявленого позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовує тим, що управління
належним чином виконало свій обов'язок
перед позивачкою щодо виплати їй
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною. Просить врахувати,
що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, їх розмір
та цільове спрямування і органи праці
та соціального захисту населення не
вправі їх змінювати. Стверджує, що при
ухваленні оскаржуваного судового
рішення було допущено порушення норм
бюджетного законодавства України та не
враховано видаткові можливості
основного фінансового документу
держави.

Оскільки, клопотань від осіб, які
беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю не поступило, тому,
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

В справі встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 є матір'ю
малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження, перебуває
на обліку у відповідача та має право на
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V з метою
приведення окремих норм законів у
відповідність із цим Законом зупинено
на 2007 рік дію частини 1 статті 15 та
пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Положення пункту 14 статті 71 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» щодо зупинення на 2007 рік дії
частини 1 статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 9 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
виплачувати позивачці допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у відповідності до
частини 1 статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» в
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Управління праці та соціального
захисту населення Буської районної
державної адміністрації Львівської
області при розгляді цієї справи не
наполягало на застосуванні наслідків
пропуску строку звернення до суду,
встановленого частиною 2 статті 99 КАС
України (в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин), як
на підставу для відмови у задоволенні
адміністративного позову.

Вимоги позивачки щодо нарахування та
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
період 2008 року задоволенню не
підлягають, з огляду на наступне.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року № 107, який набрав
чинності з 01.01.2008 року внесено зміни до
частини 1 статті 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми",
відповідно до яких допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановлених для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень.

Допомога у 2008 році позивачці
виплачувалась у розмірі не меншому 130
грн.

Оскільки, на момент виникнення спірних
правовідносин вказана норма не
змінювалася та Конституційним Судом
України на відповідність Конституції
України не переглядалася і не
визнавалась неконституційною, тобто
були чинними і підлягали застосуванню
в зазначений період саме ч.1 ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» у зміненій редакції, тому
виплата позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, як особі не
застрахованій у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у розмірі 130
грн. здійснена Управлінням відповідно
до діючого законодавства.

Враховуючи вказане, судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного
рішення вірно дано правову оцінку
обставинам у справі та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що згідно ст. 200 КАС України є підставою
для залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не спростовують висновків суду першої
інстанції, тому підставою для її
задоволення бути не можуть.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, ст. 254 КАС України, апеляційний
суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення Буської
районної державної адміністрації
Львівської області залишити без
задоволення.

Постанову Буського районного суду
Львівської області від 27.12.2011 року по
справі № 2а-1206/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
А.І. Рибачук

Д.М. Старунський