Справа № 631/1966/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.Справа № 631/1966/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Нововодолазькому районі Харківської
області на постанову Нововодолазького
районного суду Харківської області від
19 березня 2014 року, що прийнята за
наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення по справі № 2-а-133/11, -

У с т а н о в и л а:

Постановою Нововодолазького районного
суду Харківської області від 17 лютого
2011 року, по справі № 2-а-133/11, задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1

Судовим рішенням, зокрема, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Нововодолазькому районі Харківської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати, з 05.07.2010 року на весь час
виплати пенсії, виходячи із розміру
пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

18 березня 2011 року на вимогу ОСОБА_1
Нововодолазьким районним судом
Харківської області виданий
виконавчий лист № 2-а-133/11, який останнім
переданий для примусового виконання до
відділу державної виконавчої служби
Нововодолазького районного управління
юстиції Харківської області (справа №
2-а-133/11, а.с. 21).

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Нововодолазького районного управління
юстиції від 31 березня 2011 року виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-а-133/11 закінчено з
підстав визначених п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
тобто з підстав фактичного виконання в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом (а.с. 82).

05 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення суду, якою, з
урахуванням наданих уточнень (а.с. 43),
просив суд замість встановленого
судовим рішенням зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
Нововодолазькому районі Харківської
області вчинити певні дії по
проведенню фактичного перерахунку
його пенсії з 05 липня 2010 року, змінити
порядок виконання судового рішення і
стягнути з управління Пенсійного фонду
України в Нововодолазькому районі
Харківської області на його користь
суму перерахованої пенсії з
урахуванням 30 % з 01 листопада 2011 року
згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; поновити строк
пред'явлення виконавчого листа,
виданого 18 березня 2011 року для
подальшого виконання.

Судовим рішенням, викладеним у формі
постанови Нововодолазького районного
суду Харківської області від 19 березня
2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, в апеляційній скарзі
управління Пенсійного фонду України в
Нововодолазькому районі Харківської
області просить скасувати рішення суду
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача - ОСОБА_1, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) підлягає
задоволенню, оскаржуване судове
рішення - скасуванню з прийняттям
нового судового рішення про відмову в
задоволенні заяви позивача, з
наступних підстав.

Згідно із положеннями ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 263 КАС України за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою або за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Таким чином, підставою для вирішення
питання про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання судового
рішення є встановлення судом факту
наявності об'єктивних обставин, які
ускладнюють виконання судового
рішення, або роблять його неможливим.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту
положень ч. 3 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
випливає, що процесуальним документом,
який виноситься за результатами
розгляду питання про зміну способу і
порядку виконання судового рішення є
ухвала суду.

Як зазначалось вище, постановою
Нововодолазького районного суду
Харківської області від 17 лютого 2011
року по справі № 2-а-133/11 зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Нововодолазькому районі Харківської
області вчинити певні дії.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Таким чином, враховуючи наведені
положення та зміст резолютивної
частини постанови Нововодолазького
районного суду Харківської області від
17 лютого 2011 року колегія суддів
приходить до висновку про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд першої інстанції
задовольнив.

При цьому колегія суддів зазначає, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

За таких обставин позивач просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
ухвалення вищевказаної постанови суду
першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що
запропонований ОСОБА_1 спосіб
виконання судового рішення фактично
змінює зміст резолютивної частини
судового рішення, що є неприпустимим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Нововодолазького районного управління
юстиції від 31 березня 2011 року (серія ВП
№ 25333030, реєстраційний номер
виконавчого провадження 25333030) про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-133/11 заявником ОСОБА_1, в
порядку, встановленому ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження» не
оскаржена, тобто є чинною.

В провадженні органу державної
виконавчої служби відсутній
виконавчий документ і, таким чином, у
суду відсутні підстави для вирішення
питання стосовно зміни способу і
порядку виконання судового рішення.

Зазначені обставини залишені судом
поза увагою.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до приписів ч. 1 ст. 50 Закону України
«Про виконавче провадження», -
завершене виконавче провадження не
може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Такими випадками, відповідно до
приписів ч. 1 ст. 51 зазначеного закону,
зокрема, є випадки якщо постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відтак, за відсутністю даних про
скасування постанови органу державної
виконавчої служби про закінчення
виконавчого провадження у суду були
відсутні підстави для вирішення
питання про поновлення строку
пред'явлення виконавчого листа по
адміністративній справі № 2-а-133/11.

Таким чином, враховуючи наведене,
колегія суддів приходить до висновку,
що постанова Нововодолазького
районного суду Харківської області від
19 березня 2014 року, відповідно до
приписів п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підлягає скасуванню з прийняттям нової
ухвали про відмову в задоволенні заяви
ОСОБА_1 про зміну способу і порядку
виконання рішення по справі № 2-а-133/11.

Інші доводи апеляційної скарги та
пояснення ОСОБА_1 висновки колегії
суддів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199 ч. 1 п. 6, 202
ч. 1 п. 4, 205, 206, 209, 254, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Нововодолазькому районі Харківської
області - задовольнити.

Постанову Нововодолазького районного
суду Харківської області від 19 березня
2014 року - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення по справі № 2-а-133/11 - відмовити.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст ухвали виготовлено
та підписано 06 червня 2014 року