Справа № 694/732/13-а(2а/694/46/13)
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
694/732/13-а(2а/694/46/13) Головуючий у
1-й інстанції: Нестерук Т.М.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Звенигородського
районного суду Черкаської області від
31.03.2014 у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання перерахування та
виплати недосплачених сум пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду першої
інстанції з позовом, в якому просила:
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Звенигородському
районі Черкаської області, визнавши
його дії неправомірними, здійснити
перерахунок її пенсії, врахувавши стаж
роботи, який дає право на пенсію в
повному розмірі - 15 років, із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений стаж, за період з 01.01.2004 та
виплатити їй донараховану суму пенсії
за період з 01.01.2004.

Ухвалою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 23.05 2013
позов ОСОБА_2 було залишено без
розгляду в зв'язку з пропуском
шестимісячного строку звернення до
суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 29.01.2014
ухвалу Звенигородського районного
суду від 23.05.2013 в частині залишення без
розгляду позовних вимог за період з
21.11.2012 по 21.05.2013 скасовано та направлено
для продовження розгляду до суду
першої інстанції; в іншій частині
ухвалу Звенигородського районного
суду Черкаської області залишено без
змін.

Постановою Звенигородського районного
суду Черкаської області від 31.03.2014
адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії в частині позовних
вимог за період з 21.11.2012 задоволено:
визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області в частині відмови ОСОБА_2 в
здійсненні перерахунку пенсії
відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Звенигородському
районі Черкаської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно з ч. 2
ст. 56 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» шляхом
збільшення пенсії на 1% заробітку за
кожний повний рік стажу роботи понад
встановлений мінімальний трудовий
стаж для призначення пенсії (15 років
для жінок), та здійснювати таку виплату
з 21.11.2012 з урахуванням виплат, які були
здійснені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідачем подано апеляційну скаргу,
в якій він просить оскаржувану
постанову скасувати як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 є пенсіонером з 04.07.1998
відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_1 та знаходиться на обліку в УПФ
України в Звенигородському районі
Черкаської області (а.с. 19). На момент
призначення пенсії ОСОБА_2 мала стаж
роботи понад 30 років.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2
ОСОБА_2 є потерпілою від наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 4
категорії (а.с. 18).

28.02.2013 позивач звернулась до УПФ
України в Звенигородському районі з
проханням здійснити перерахунок її
пенсії з 01.01.2004 відповідно до ч. 2 ст. 56
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», однак, їй було відмовлено
(а.с. 20).

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що застосування
управлінням Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області під час перерахунку пенсії
надбавки за стаж понад встановлену
норму ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» призвело до звуження прав
позивача, передбачених Законом України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а тому її позов підлягає
задоволенню в частині позовних вимог
за період з 21.11.2012.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі
зазначає, що доплата за понад
нормований стаж передбачена лише ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а частиною 2 ст. 56 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
визначено лише пільгове право на
призначення пенсії із зниженням
пенсійного віку, а тому керуватись цим
законом при визначені доплати за
понаднормативний стаж немає законних
підстав.

Колегія суддів вважає доводи апелянта
необґрунтованими та погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення
громадян, які постраждали від
Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» або їм надається право на
одержання пенсій на підставах,
передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право
обирати умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, які
встановлені загальним або спеціальним
законом.

Обставини справи свідчать про те, що
позивач обрала умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, встановлені
спеціальним законом - Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до ч. 2 ст. 56 якого право на
пенсію в повному розмірі мають
громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3,
4, за умови стажу роботи не менше ніж 20
років чоловіки, 15 років жінки, із
збільшенням пенсії на 1% заробітку за
кожний рік роботи понад установлений
стаж, але не вище 75% заробітку.

Колегія суддів звертає увагу, що
вищевикладені норми свідчать про те, що
ними визначено особливі норми та умови
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі ч. 7
ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною
процесуальною нормою, відповідає абзац
2 частини 1 статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зі змісту якого випливає,
що за кожний повний рік страхового
стажу понад установлений законом
мінімальний трудовий стаж необхідний
для призначення пенсії за віком,
остання збільшується на 1 % визначеної
законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як сума заробітку за кожний рік роботи
понад установлений цим пунктом стаж
роботи. Згідно з цим Законом вона
дорівнює мінімальному розміру пенсії
за віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлений у розмірі,
визначеному законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, особам, яким призначена
пенсія на підставі Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
перерахунок пенсії має здійснюватися
за кожний повний рік стажу роботи понад
установлений для них мінімальний
трудовий стаж для призначення пенсії (15
років - для жінок і 20 років для
чоловіків) шляхом збільшення пенсії на
1% заробітку за рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При цьому, апелянтом в порушення вимог
частин 1, 2 статті 71 КАС України не
надано жодних доказів на спростування
правомірності оскаржуваної постанови
суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Звенигородського районного
суду Черкаської області від 31.03.2014 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко
Я.М.

Судді:

Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.