Справа № 524/2450/14-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2450/14-а
Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2014 року,Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області у складі:
головуючого - судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Стецик Ю.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кременчуці
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про скасування
рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 06.12.2013 року № 660
та зобов'язання прийняти рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
вищевказаним адміністративним
позовом.

В позові вказувала, що вона на підставі
договору купівлі-продажу квартири, що
посвідчений 13.06.2013 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_2
(реєстровий номер 3037) є власником
квартири АДРЕСА_1.

З метою здійснення підприємницької
діяльності нею було прийнято рішення
про переведення належної їй квартири
до нежитлового фонду, з метою подальшої
її реконструкції під магазин
непродовольчих товарів.

Процедура переведення житлових
приміщень в нежитлові в м. Кременчуці
регламентується Порядком переведення
житлових приміщень (квартир, будинків),
що належать на праві власності
юридичним або фізичним особам, у
нежитлові затвердженим рішенням
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 31.08.2010 р.
Відповідно до вищевказаного порядку
вона звернулась до відповідача з
відповідною заявою на ім'я міського
голови, при цьому до заяви нею було
додано всі необхідні документи,
перелік яких визначений Порядком.

06.12.2013 року на її заяву відповідачем -
Виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради було прийнято рішення №
660 «Про відмову в наданні дозволу на
переведення жилих приміщень квартири
АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд
у м. Кременчуці» відповідно до якого їй
відмовлено в наданні дозволу на
переведення жилих приміщень квартири
АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд
у м.Кременчуці з метою реконструкції
під магазин продовольчих товарів з
посиланням на те, що заявник не надала
документи, що свідчили б про
непридатність квартири для проживання.
Необхідність її переведення в
нежитловий фонд не обумовлюється
винятковістю, крайньою необхідністю чи
іншими надзвичайними обставинами.
Бажання заявника змінити статус
житлових приміщень на приміщення для
підприємницької діяльності не є
винятковим випадком в розумінні статті
8 Житлового кодексу Української РСР.

Рішенням Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 41 від 10.02.2014 року
«Про внесення змін до рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області від
06.12.2013 року № 660» вирішено внести зміни
до рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 06.12.2013 року № 660
«Про відмову в наданні дозволу на
переведення жилих приміщень квартири
АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд
у м.Кременчуці», а саме: по всьому
тексту рішення замість слів «під
магазин продовольчих товарів» читати
«під магазин непродовольчих товарів».

Вважає відмову відповідача в наданні
дозволу на переведення належної їй
квартири з житлового до нежитлового
фонду з підстав викладених в п. 2
рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 06.12.2013 року № 660
не правомірною, а зазначене рішення
таким, що підлягає скасуванню оскільки
квартира АДРЕСА_1 належить йому на
праві приватної власності, тобто в
розумінні ст. 4 ЖК Української РСР,
належна йому квартира відноситься до
приватного житлового фонду внаслідок
чого відповідачем на його думку
неправомірно було застосовано норму
ст. 8 ЖК Української РСР, яка стосується
виключно будинків і квартир державного
і громадського житлового фонду.

Вважає, що прийняття відповідачем
рішення від 06.12.2013 р. № 660 «Про відмову в
наданні дозволу на переведення жилих
приміщень квартири АДРЕСА_1 із
житлового в нежитловий фонд у
м.Кременчуці» яким їй як власнику
квартири АДРЕСА_1 було відмовлено в
наданні дозволу на переведення жилих
приміщень квартир із житлового в
нежитловий фонд в м.
Кременчуці з метою реконструкції для
розміщення магазину непродовольчих
товарів призвело до порушення її
особистих прав, як власника квартири,
що виражається в обмеженні права
розпоряджатись належним їй майном, як
складової частини права власності

Посилаючись на вищевикладені
обставини, а також на обставини і
підстави викладені в тексті позовної
заяви позивач просив суд скасувати
рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 06.12.2013 р. № 660
«Про відмову в наданні дозволу на
переведення жилих приміщень квартири
АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд
у м.Кременчуці» та зобов'язати
виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради Полтавської області
прийняти рішення, яким дати їй дозвіл
на переведення жилого приміщення
квартири АДРЕСА_1 в нежитловий фонд з
метою реконструкції під магазин
непродовольчих товарів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
прибула, про день, час та місце розгляду
справи повідомлена була належним
чином, подала суду заяву відповідно до
якої позовні вимоги підтримує та
просить суд розглянути справу у її
відсутності в зв'язку з необхідністю
виїзду за межі міста Кременчука.

Представник відповідача - Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області в судове засідання
не прибув, про день, час та місце
слухання справи повідомлені були
належним чином, подали суду заяву про
розгляд справи у відсутності їх
представника, проти задоволення позову
не заперечували.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, давши аналіз та оцінку наданим
доказам, встановив наступне.

Статтею 6 КАС України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутись
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушенні
її права, свободи чи інтереси.

Згідно ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом достовірно встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири, що
посвідчений 13.06.2013 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_2
(реєстрований номер 3037) є власником
квартири АДРЕСА_1.

З метою здійснення підприємницької
діяльності позивачем було прийнято
рішення про переведення належної їй
квартири до нежитлового фонду, з метою
подальшої її реконструкції під магазин
непродовольчих товарів.

Процедура переведення житлових
приміщень в нежитлові в м. Кременчуці
регламентується «Порядком переведення
житлових приміщень (квартир, будинків),
що належать на праві власності
юридичним або фізичним особам, у
нежитлові» затвердженим рішенням
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 31.08.2010 р.

На виконання вимог вказаного Порядку
позивачем ОСОБА_1 18.09.2013 року було
отримано Акт № 47 «Обстеження
технічного стану квартири АДРЕСА_1», що
складений комісією з обстеження стану
житлових будинків і жилих приміщень в
м. Кременчуці. Відповідно до
зазначеного акта, комісія вважає, що
технічна можливість реконструкції
квартири АДРЕСА_1 під магазин
непродовольчих товарів з влаштуванням
окремого входу є, за умови виконання
робочого проекту, дотримання вимог
нормативно-правових актів у
будівельній сфері та
житлово-комунальних послуг, пожежної і
газової безпеки, санітарних норм,
правил тощо, з врахуванням
рекомендацій, наданих у «Звіті про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкції та інженерних
мереж об'єкта (переведення приміщення
квартири АДРЕСА_1 в нежитловий фонд для
реконструкції під магазин
непродовольчих товарів» від 20.07.2013
року.

Квартира АДРЕСА_1 не відповідає
санітарним вимогам, так як не
допускається прокладку транзитних
газопроводів через жилі приміщення.
Враховуючи вищевикладене, згідно з
Порядком переведення житлових
приміщень (квартир, будинків), що
належать на праві власності юридичним
або фізичним особам, у нежитлові в
м. Кременчуці, затвердженим
рішенням сесії міської ради від 31
серпня 2010 року комісія запропонувала
квартиру АДРЕСА_6 визнати можливим
використовувати за новим
функціональним призначенням
(під адміністративно-торгово-побутове
приміщення) за умови дотримання вимог
нормативно-правових актів у сфері
житлово-комунальних послуг, пожежної і
газової безпеки, санітарних норм і
правил, тощо.

Також 22.08.2013 року позивачем ОСОБА_1 було
отримано лист за вих. № 854/01-07
відповідно до якого КГЖЕП
«Автозаводське» не заперечує проти
переведення квартири АДРЕСА_1, з
житлового фонду в нежитловий при умові
отримання узгодження відповідних
служб та дозволу міськвиконкому.

Відповідно до довідки ТОВ
«Житлорембудсервіс» від 20.09.2013 року №
3222 квартира АДРЕСА_1 значиться
зареєстрованою за ОСОБА_1, при цьому у
вказаній квартирі будь-які особи
зареєстрованими не значаться.

Відповідно до довідок КП
«Кременчукводоканал», ВАТ
«Полтаваобленерго», ВАТ
«Кременчукгаз» та КП
«Кременчукводоканал» заборгованість
за надані послуги з обслуговування
квартири АДРЕСА_1 відсутня.

12.07.2013 р. позивачем ОСОБА_1 було отримано
розписки від гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відповідно до яких вказані громадяни,
як власники квартир, що суміжні з
квартирою АДРЕСА_1 не заперечують
проти реконструкції квартири АДРЕСА_1 в
нежитлове приміщення.

Відповідно до вищевказаного «Порядку
переведення житлових приміщень
(квартир, будинків), що належать на
праві власності юридичним або фізичним
особам, у нежитлові» позивач ОСОБА_1
звернулась до Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради з
відповідною заявою на ім'я міського
голови про надання дозволу на
переведення належної їй квартири до
нежитлового фонду. При цьому до
вказаної заяви позивачем було додано
всі необхідні документи, перелік яких
визначений Порядком.

Виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області за
результатами розгляду заяви гр. ОСОБА_1
щодо надання дозволу на переведення
квартир із житлового в нежитловий фонд
з метою реконструкції для розміщення в
них об'єктів непромислового характеру
було прийнято рішення № 660 від 06.12.2013 р.
яким ОСОБА_1, як власнику квартири
АДРЕСА_1 було відмовлено в наданні
дозволу на переведення жилого
приміщення квартири із житлового в
нежитловий фонд в м. Кременчуці з метою
реконструкції під магазин
продовольчих товарів з посиланням на
те, що заявник не надав документів, що
свідчили б про непридатність квартири
для проживання. Необхідність її
переведення в нежитловий фонд не
обумовлюється винятковістю, крайньою
необхідністю чи іншими надзвичайними
обставинами. Бажання заявника змінити
статус житлового приміщення на
приміщення для підприємницької
діяльності не є винятковим винятком в
розумінні ст. 8 Житлового кодексу УРСР.

Рішенням Виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області № 41 від 10.02.2014 року
«Про внесення змін до рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області від
06.12.2013 року № 660» вирішено внести зміни
до рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 06.12.2013 року № 660
«Про відмову в наданні дозволу на
переведення жилих приміщень квартири
АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд
у м.Кременчуці», а саме: по всьому
тексту рішення замість слів «під
магазин продовольчих товарів» читати
«під магазин непродовольчих товарів».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії);

4) безсторонньо
(неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Стаття 8 Житлового кодексу УРСР
визначає, що переведення придатних для
проживання жилих будинків і жилих
приміщень у будинках державного і
громадського житлового фонду в нежилі,
як правило, не допускається. У
виняткових випадках переведення
жилих будинків і жилих приміщень у
нежилі може здійснюватися за рішенням
органів, зазначених у частині другій
статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Житлового
кодексу УРСР житловий фонд включає в
тому числі і жилі будинки (частини
будинків), квартири, що належать
громадянам на праві приватної
власності (приватний житловий фонд);

Враховуючи ту обставину, що позивач
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу квартири, що
посвідчений 13.06.2013 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 та право
власності позивача на зазначену
квартиру зареєстровано в
КП «Кременчуцьке МБТІ»,
зазначена квартира в розумінні ст. 4 ЖК
Української РСР відноситься до
приватного житлового фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
та інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особина річ
(майно), яке вона здійснює за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч. 1,2 ст. 319 вищевказаного Кодексу
визначає, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України
власник має право використовувати своє
майно для здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1,2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.
Адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд має право прийняти
постанову про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначення способу його здійснення.
Також зазначеною нормою статті
визначено, що суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи вищевикладені обставини і
підстави, беручи до уваги неподання
представником відповідача доказів
щодо правомірності постановлення
оскаржуваного акту (рішення), суд
прийшов до висновку, що при прийнятті
рішення від 06.12.2013 р. № 660 Виконавчим
комітетом Кременчуцької міської ради
було безпідставно застосовано ст. 8 ЖК
Української РСР, що призвело до
порушення прав позивача ОСОБА_1 на
вільне користування та розпорядження
власністю останнього - квартирою
АДРЕСА_1 позбавляє позивача можливості
використовувати належне йому майно для
здійснення підприємницької
діяльності, а тому порушує права
позивача щодо розпорядження належним
йому майном, як складової частини права
власності, внаслідок чого даний позов
є обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-14,17,69-71,158-163,171 КАС
України, ст.ст. 4, 8 ЖК Української РСР,
ст.ст. 21,316,319,230 ЦК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 06.12.2013 р. № 660
«Про відмову в наданні дозволу на
переведення жилих приміщень квартири
АДРЕСА_1 із житлового в нежитловий фонд
в м. Кременчуці».

Зобов'язати виконавчий комітет
Кременчуцької міської ради
Полтавської області прийняти рішення,
яким дати фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 дозвіл на переведення жилого
приміщення квартири АДРЕСА_1 в
нежитловий фонд з метою реконструкції
для використання під магазин
непродовольчих товарів.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на постанову суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а
особами, які не приймали участь у
розгляді справи в цей же термін з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: