Справа № 569/8282/13-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" червня 2014 р.
Справа № 569/8282/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі
Зеліковій О.В. ,

за участю представників сторін,
третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен Севенті
Петроліум" на постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"02" квітня 2014 р. у справі за позовом
Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен Севенті
Петроліум" до Рівненської міської
ради Рівненської області, третя особа
Приватне підприємство "Елсерж" про
визнання протиправним та скасування
рішення

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ДП "Оптіма-770-Р" ТзОВ
"Севен Севенті Петроліум" звернулося
до суду з позовом до Рівненської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення Рівненської
міської ради № 2553 від 15.11.2012 року "Про
внесення змін до рішення Рівненської
міської ради від 28.02.2002 року № 657 "Про
надання і вилучення земельних ділянок".

Постановою Рівненського міського суду
від 02.04.2014 року відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
Дочірнього підприємства "Оптіма-770-Р"
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен Севенті
Петроліум" до Рівненської міської ради,
третя особа на стороні відповідача
Приватне підприємство "Елсерж" про
визнання протиправним та скасування
рішення Рівненської міської ради № 2553
від 15.11.2012 року "Про внесення змін до
рішення Рівненської міської ради від
28.02.2002 року № 657 "Про надання і вилучення
земельних ділянок".

В апеляційній скарзі ДП "Оптіма-770-Р"
ТзОВ "Севен Севенті Петроліум",
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволені позову. Вказує, що дане
рішення Рівненської міської ради
суперечить вимогам діючого
законодавства.

Розглянувши справу, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що спірним
рішенням Рівненської міської ради від
15.11.2012 року № 2553 внесено зміни до
рішення цієї ради від 28.02.2002 року № 657
та замінено площу земельної ділянки на
вул. Гагаріна, 39 (Черняка, 17), надану в
оренду ДП "Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен
Севенті Петроліум" строком на 49 років
для будівництва та обслуговування
автозаправної станції з комплексом
сервісного обслуговування автомобілів
з 24 346 м кв. на 23 755м кв.

Отже, вказаним рішенням зменшено на 591
м кв. розмір земельної ділянки, яка була
передано в оренду позивачу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків, що рішення
Рівненської міської ради № 2553 від
15.11.2012 року "Про внесення змін до
рішення Рівненської міської ради від
28.02.2002 року №657 "Про надання і вилучення
земельних ділянок" прийняте в межах
чинного законодавства України та
підлягає обов'язковому виконанню,
відповідно до ст.73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" та
ст.144 Конституції України.

Вказані висновки суд першої інстанції
обґрунтовує тим, що при підготовці
пропозиції про надання земельної
ділянки ДП "Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен
Севенті Петроліум" площею 24346 м кв.
проектною землевпорядною організацією
було помилково включено у вищезгадану
площу частину земельної ділянки площею
591 м кв., яка вже перебувала у
тимчасовому довгостроковому
користуванні на умовах оренди ПП
"Елсерж" для влаштування відкритої
стоянки, тому спірним рішенням
правомірно було усунуто вказані
розбіжності.

Колегія суддів не погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
ґрунтуються на приписах чинного
законодавства.

Згідно із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 144 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території. Рішення органів
місцевого самоврядування з мотивів їх
невідповідності Конституції чи
законам України зупиняються у
встановленому законом порядку з
одночасним зверненням до суду.

Частинами 1,10 статті 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень. Акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Конституційним Судом України у рішенні
від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частин першої, десятої статті 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" зазначено, що
системний аналіз положень Конституції
і законів України дає підстави вважати,
що за органами місцевого
самоврядування законодавцем
закріплюється право на зміну та
скасування власних рішень. Таке право
випливає із конституційного
повноваження органів місцевого
самоврядування самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на відповідній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну,
доповнення чи скасування.

Конституційний Суд України дійшов
висновку, що органи місцевого
самоврядування мають право приймати
рішення, вносити до них зміни та
скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України,
керуючись у своїй діяльності ними та
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України.

У той же час, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Аналіз наведених положень свідчить про
можливість скасування органом
місцевого самоврядування власного
рішення, у той же час, реалізація
зазначених повноважень можлива у разі
дотримання сукупності умов, зокрема:
відсутність факту виконання рішення,
що скасовується; відсутність факту
виникнення правовідносин, пов'язаних з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів або
ж відсутність заперечень суб'єктів
правовідносин щодо їх зміни чи
припинення у разі виникнення таких
правовідносин.

Як встановлено судом, рішенням
Рівненської міської ради від 28.02.2002
року № 657 "Про надання і вилучення
земельних ділянок" було затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та надано в оренду ДП
"Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті
Петроліум" земельну ділянку площею 24 346
м кв. на вул. Гагаріна, 39, строком на 49
років для будівництва та
обслуговування автозаправної станції
з комплексом сервісного
обслуговування автомобілів за рахунок
частини земель, відведених відповідно
до розпорядження Ради Міністрів
Української РСР від 04.11.1986 року № 621-р
"Про надання земельної ділянки
підприємству поштова скринька А-7208 під
будівництво виробничих об'єктів", на
підставі пункту «а» статті 141
Земельного кодексу України.

27.03.2002 року між Рівненською міською
радою та ДП "Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен
Севенті Петроліум" було укладено
договір оренди земельної ділянки № 20.
та додаткові угоди про внесення змін
та доповнень до цього договору, в
частині адреси земельної ділянки: м.
Рівне, вул. Черняка, 17.

Згідно п.5 рішення Рівненської міської
ради від 25.01.2006 року № 1930 "Про
оформлення права користування
земельними ділянками та скасування
окремих пунктів рішень Рівненської
міської ради", на підставі договору
купівлі-продажу від 28.04. 2004 року р. № 1819,
ВАТ "Укрнафта" було оформлено право на
оренду строком на 49 років земельної
ділянки площею 3 788 м кв. на вул. Черняка,
17 для обслуговування автозаправної
станції за рахунок земель, наданих ДП
"Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті
Петроліум" в оренду рішенням
Рівненської міської ради від 28.02.2002
року № 657.

Відповідно до 5.1. рішення Рівненської
міської ради від 25.01.2006 року № 1930
втратив чинність пункт 2 рішення
Рівненської міської ради від 28.02.2002
року № 657 в частині надання ДП
"Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті
Петроліум" земельної ділянки площею 3 788
м кв. на вул. Гагаріна, 39 для
обслуговування та будівництва
автозаправної станції з комплексом
сервісного обслуговування
автомобілів.

Пунктом 5.2. рішення Рівненської міської
ради від 25.01.2006 року № 1930 зобов'язано ДП
"Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті
Петроліум" у тримісячний термін з дня
ухвалення цього рішення внести зміни в
договір оренди землі від 27.03.2002 року №20.

Рівненською міською радою та ДП
"Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті
Петроліум" укладено додатковий договір
про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки від 27.03. 2002 року №20,
який зареєстровано 28.01.2008 року №
28, та замінено площу земельної
ділянки, яка перебуває в оренді ДП
"Оптіма-770-Р" ТзОВ "Севен Севенті
Петроліум" з 24 346 м кв. на 20 588 м кв..

Положеннями ст.116 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на час
прийняття відповідачем рішення від
28.02.2002 року №657) визначено, що громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Положеннями статті 125 Земельного
Кодексу України визначено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Право
оренди землі оформляється договором,
який реєструється відповідно до
закону.

Як встановлено судом, згідно рішення
Рівненської міської ради від 15.11.2002
року №657 позивачу з дотриманням
приписів діючого законодавства було
передано в оренду земельну ділянку
площею 24346 кв.м, тобто на підставі
цього рішення виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів. Вказане рішення
було виконано, оскільки сторони уклали
договір оренди земельної ділянки,
умови якого виконуються позивачем.

Позивач заперечує щодо зміни
правовідносин, які виникли на підставі
цього рішення,

Статтею 141 Земельного кодексу України
визначений вичерпний перелік підстав
припинення права користування
земельною ділянкою: добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою; вилучення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Кодексом; припинення
діяльності державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій;
використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам; використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням;
систематична несплата земельного
податку або орендної плати.

Відповідно до статті 149 Земельного
кодексу України земельні ділянки,
надані у постійне користування із
земель державної та комунальної
власності, можуть вилучатися для
суспільних та інших потреб за рішенням
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

З огляду на вищенаведене, оскільки
рішення Рівненської міської ради від
15.11.2012 року №2553 прийняте з порушенням
вищенаведених норм закону, то воно
підлягає скасуванню.

Отже, прийнята судом першої інстанції
постанова не можна вважатися законною
і обґрунтованою, та постановленою з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача
підлягає до задоволення, а постанова
суду першої інстанції, яка прийнята з
порушенням норм матеріального права -
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Севен
Севенті Петроліум" задовольнити.
Постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "02" квітня 2014 р.
скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Дочірнього підприємства
"Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен Севенті
Петроліум" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рівненської міської ради № 2553
від 15 листопада 2012 року "Про внесення
змін до рішення Рівненської міської
ради від 28 лютого 2002 року № 657 "Про
надання і вилучення земельних ділянок "
та договору оренди земельної ділянки".
Стягнути на користь Дочірнього
підприємства "Оптіма-770-Р" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Севен
Севенті Петроліум" з місцевого бюджету
Рівненської міської ради 34 грн.41 коп.
судових витрат.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "05" червня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірне
підприємство "Оптіма-770-Р" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Севен
Севенті Петроліум"
вул.Соборна,442-Д,м.Рівне,33024

3- відповідачу/відповідачам:
Рівненська міська рада Рівненської
області вул. Соборна,
12-А,м.Рівне,Рівненська область,33000

4-третій особі: Приватне підприємство
"Елсерж" - вул.Черняка,2, кв.108,м.Рівне,33000,