Справа № 812/3452/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/3452/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ігнатович О.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м. Брянці Луганської області
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 1760,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
стягнення заборгованості по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 1760,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності у
виконавчому комітеті Брянківської
міської ради та в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області, як платник
страхових внесків 24 лютого 2009 року.

В порушення пункту 6 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідач не сплачує страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим
станом на 28 квітня 2014 року утворилась
заборгованість по внескам за період з 01
липня 2010 року по 31 грудня 2010 року в сумі
1760,80 грн.

Згідно зі статтею 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»управлінням
Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1, було направлено
вимогу про сплату боргу від 10 жовтня 2012
року № Ф- 621 на суму 1768,80 грн. Відповідач
вимогу не оскаржив та не узгодив з
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Брянці Луганської області, суму
боргу в добровільному порядку не
сплатив.

Позивач просить суд стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Брянці Луганської області
недоїмку по сплаті страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 1760,80 грн.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце проведення
судового засідання не прибув до суду,
розгляд справи просив провести без
участі представника позивача.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання не
прибув до суду, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до
приписів статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд здійснює розгляд справи на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної
особи - підприємця виконавчим
комітетом Брянківської міської ради
Луганської області 24 лютого 2009 року за
№ 0003110 (а.с. 8).

Згідно вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з дня реєстрації.

Відповідачем подано звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України за 2010 рік, відповідно до
якого сума внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування складає 1816,80 грн. вказаний
звіт подано відповідачем 11 лютого 2011
року (а.с. 9, 10).

За фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
за період з 01 липня 2010 року по 31 грудня
2010 року рахується заборгованість у
сумі 1760,80 грн. зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
підтверджується карткою особового
рахунку (а.с. 5).

Згідно зі статті 106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» управлінням Пенсійного
фонду України в м. Брянці Луганської
області відповідачу було направлено
вимогу про сплату боргу № Ф-621 від 10
жовтня 2012 року на суму 1768,80 грн., яка
повинна бути сплачена боржником
протягом 10 робочих днів з дня
отримання. Конверт з зазначеною
вимогою повернувся на адресу
управління (а.с. 6, 7).

Таким чином, відповідач вимогу отримав,
не оскаржив та не узгодив з органами
Пенсійного фонду суму недоїмки.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон
України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
запроваджено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування як
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, та визначені
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 пункту 7 розділу VIII
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно із пунктом 3 статті 11 Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (тут і надалі посилання на
норми Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
наводяться в редакції, що діяла до 01
січня 2011 року) загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
підлягають фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок,
придбали спеціальний торговий патент),
та члени сімей зазначених фізичних
осіб, які беруть участь у провадженні
ними підприємницької діяльності. До
членів сімей фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, належать:
дружина (чоловік), батьки, діти та інші
утриманці, які досягли 15 років, не
перебувають у трудових або
цивільно-правових відносинах з такою
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності, але разом
з ним здійснюють підприємницьку
діяльність і отримують частину доходу
від заняття цією діяльністю.

Згідно статтям 14, 15 Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (надалі Закон України №
1058) підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, та інші
особи (виключаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок та
інші) є страхувальниками та платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Страхувальники згідно із частиною 6
статті 20 Закону України від 09 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом є: для
страхувальників, зазначених у пунктах
1, 2, 4 статті 14 цього Закону, -
календарний місяць; для
страхувальників, зазначених у пункті 5
статті 14 цього Закону, - квартал.

Згідно з підпунктом 4 пункту 8 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції Закону
України від 08 липня 2010 року № 2461-VІ «Про
внесення змін до законів України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування») фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок), та члени сімей
зазначених осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, на період дії законодавчих
актів з питань особливого способу
оподаткування сплачують страхові
внески в порядку, визначеному цим
Законом. Сума страхового внеску
встановлюється зазначеними особами
самостійно для себе та членів їх сімей,
які беруть участь у провадженні такими
особами підприємницької діяльності та
не перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески.

Відповідно до статті 1 Закону України
від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний страховий
внесок - сума коштів, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
страхового внеску, встановлених
законом на день отримання заробітної
плати (доходу).

Враховуючи розмір мінімальної
заробітної плати у 2010 році мінімальний
страховий внесок для зазначених осіб
становить: липень - 294,82 грн., серпень -
294,82 грн., вересень - 294,82 грн., жовтень -
301,12 грн., листопад - 301,12 грн., грудень -
306,10 грн.

При цьому в разі здійснення протягом
базового звітного періоду виплат
(виплати доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховуються страхові
внески, страхувальники одночасно з
видачею зазначених сум зобов'язані
сплачувати авансові платежі у вигляді
сум страхових внесків, що підлягають
нарахуванню на зазначені виплати
(дохід).

У разі несплати авансових платежів до
страхувальників застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом.

Тобто, відповідач повинен був сплатити
страхові внески за період липень -
вересень 2010 року до 20 жовтня 2010 року, за
жовтень - грудень 2010 року - до 20 січня 2011
року.

Суми страхових внесків своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки визначені
статті 20 Закону № 1058, у тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частини 3 статті 20 Закону
№ 1058, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкції.

Згідно з пункту 8.2. Інструкції про
порядок обчислення та сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України 19 грудня 2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року № 64/8663, органи
Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки якщо страхувальник має на
кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 106 Закону України
№ 1058 управлінням Пенсійного фонду
України в м. Брянці Луганської області
відповідачу було направлено вимогу про
сплату боргу № Ф-621 від 10 грудня 2012 року
на суму 1768,80 грн., яка повинна бути
сплачена боржником протягом 10 робочих
днів з дня отримання. Конверт з
зазначеною вимогою повернувся на
адресу управління (а.с. 6, 7).

Згідно з Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України 19
грудня 2003 року № 21-1 вимога вважається
врученою (надісланою) фізичній особі
якщо її надіслано листом з
повідомленням про вручення на її
адресу за місцем проживання або
останнього відомого місця її
знаходження.

Наявність заборгованості по сплаті
страхових внесків у розмірі 1760,80 грн.
підтверджується карткою особового
рахунку (а.с. 5).

Відповідачем сума боргу, зазначена у
вимозі, у встановлений законом строк не
оскаржена та у десятиденний термін в
повному обсязі не сплачена.

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а сума
заборгованості у розмірі 1760,80 грн.
підлягає стягненню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по сплаті страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
1760,80 грн., - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь управління
Пенсійного фонду України в м. Брянці
Луганської області недоїмку зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1780,60 грн. (одна
тисяча сімсот вісімдесят гривень 80
коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Т.І. Ковальова