Справа № 2а-6311/12/1370
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Справа № 9104/178801/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючої - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В.,Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 3
жовтня 2012 року в адміністративній
справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської
митниці про скасування
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Львівської митниці про скасування
повідомлення-рішення №54 від 13 червня
2012 року про визначення суми
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 3959161,49 грн., в
тому числі 3230388,44 грн. за основним
платежем та штрафної санкції з цього
податку в розмірі 728773,05 грн..

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 3 жовтня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржив позивач, який,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити. У
поданій апеляційній скарзі фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 покликається
на те, що суд першої інстанції, дійшов
висновку про правильність
донарахування відповідачем податку на
додану вартість за товар, який був
придбаний у 2010 році, на підставі
виключно відомостей Митної палати щодо
опитування посадових осіб
контрагентів, без дослідження належних
доказів. Також суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що позивач придбав
товар - змішувачі для ванної у
польської фірми, яка самостійно
здійснювала поставку товару на
територію України на умовах DDU згідно
Incoterms 2000, тому оригінали документів,
отримував після розмитнення. Під час
перетину товаром кордону та
розмитнення після огляду товарів та
отримання оригіналів документів в
працівники митниці підтвердили
заявлену вартість товару, яка
зазначена у рахунках - фактурах та
інших документах. Під час митного
оформлення товару видавався
сертифікат відповідності, відповідно
до якого присвоювався відповідний код
згідно з Клисифікатором. Тому митниця
мала інформацію про характеристики
товару і відповідно за кодом визначила
ціну товару. Декларування товару
здійснювалось ТОВ «Рас Логістік».
Розмитнення товарів та подальша сплата
обов'язкових митних платежів
відбувалося по значеннях митної
вартості вище середніх. Згідно
висновку Львівської
торгово-промислової палати №19-09/456 від
27 квітня 2012 року вартість товару, яка
зазначена у вантажно-митних
деклараціях, які подані до української
митниці, відповідає дійсності. Крім
того, апелянт зазначив, що відповідач
прийняв спірне рішення з перевищенням
повноважень, оскільки відповідачем
товар був перевірений і прийнято
рішення про його розмитнення за
вказаними у деклараціях цінами, які
відповідали дійсності.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 підтримала апеляційну
скаргу з підстав, що у ній викладені.

Представник Львівської митниці Рибак
Н.Я. заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснив, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим. Суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про законність
донарахування позивачу податку на
додану вартість на підставі інформації
Митної палати в Польщі. Крім того
пояснив, що контрагент позивача вказав
в деклараціях поданих до митниці іншу
вартість товару, саме з якої митниця
вирахувала податок на додану вартість
при прийнятті спірного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників позивача та відповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності, суд
апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що на
підставі наказу Львівської митниці від
№ 311 від 09.04.2012 року (зі змінами
внесеними наказом Львівської митниці
від 24.04.2012 року №342) відповідно до вимог
ст.ст. 41, 69 Митного кодексу України, ст.
54.4 Податкового кодексу України,
постанови Кабінету Міністрів України
від 02.02.2011 №71 «Про затвердження Порядку
проведення митними органами невиїзних
документальних перевірок» з метою
недопущення уникнення сплати належних
митних платежів робочою групою митниці
проведено невиїзну документальну
перевірку на предмет своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів платником
податків ФОП ОСОБА_1 при митному
оформленні товарів: «Крани змішувальні
для ванної кімнати» задекларованих за
кодом згідно з УКТЗЕД, за
результатами якої складено Акт
перевірки №022/12/209000000/НОМЕР_1 від 17
травня 2012 року.

Згідно цього акту в результаті
перевірки відповідачем встановлено
невідповідність відомостей заявлених
ФОП ОСОБА_1 при митному оформленні
товарів ввезених на митну територію
України, відомостям отриманим від
митних органів Республіки Польща за
ВМД №209000012/2010/008453 від 18.06.2010 року,
№209000012/2010/009506 від 08.07.2010 року,
№209000012/2010/012553 від 03.09.2010 року,
№209000012/2010/013011 від 10.09.2010 року, №
209000012/2010/021365 від 22.12.2010 року,
№209000012/2010/021794 від 29.12.2010 року,
№209000012/2011/002852 від 09.02.2011 року,
№209000012/2010/012556 від 03.09.2010 року,
№209000012/2010/013018 від 10.09.2010 року,
№209000012/2010/019057 від 23.11.2010 року,
№209000012/2010/021364 від 22.12.2010 року,
№209000012/2010/021795 від 29.12.2010 року.

Тому відповідач дійшов висновку, що
позивачем порушено вимоги
законодавства України з питань митної
справи, а саме, положень статтей 259, 264, 267
Митного кодексу України, внаслідок
надання при переміщенні через митний
кордон України та митному оформленні
товару документів, що містять
неправдиві дані, що призвело до
невірного визначення митної вартості
товару, та, як наслідок, порушення вимог
статті 17 Закону України «Про Єдиний
митний тариф» від 05.02.92 року №2097-ХІІ,
пункту 4.3 статті 4 Закону України «Про
податок на додану вартість»від 03.04.1997
року №168/97-ВР, що діяв на день подання
товарів до митного оформлення, пункту
188.1 статті 188 Податкового кодексу
України й несвоєчасної та в неповному
обсязі сплати митних платежів.

На підставі вище зазначеного акту
перевірки відповідачем 13 червня 2012
року винесено повідомлення-рішення №54,
яким позивачу визначено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 3959161,49 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 3230388,44 грн. та штрафні санкції в
розмірі 728773,05 грн..

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що оскаржуване рішення митниці
про донарахування податку на додану
вартість, виходячи з ціни ввезеного
позивачем товару, яка є зазначена у
європейських експортних деклараціях
рахунках-фактурах, що були подані до
митного контролю митним органам
Республіки Польща, є законним.

Колегія суддів апеляційного суду не
погоджується з такими висновками,
виходячи з наступного.

Згідно п. 19 ст. 1 цього Кодексу митні
процедури - це операції, пов'язані зі
здійсненням митного контролю за
переміщенням товарів і транспортних
засобів через митний кордон України,
митного оформлення цих товарів і
транспортних засобів, а також із
справлянням передбачених законом
податків і зборів.

Пунктом 12 статті 1 МК України
передбачено, що митна декларація - це
письмова заява встановленої форми, яка
подається митному органу і містить
відомості щодо товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, необхідні для їх
митного оформлення або переоформлення.

Згідно п. 14 ст. 1 МК України, митне
оформлення - це виконання митним
органом дій (процедур), які пов'язані із
закріпленням результатів митного
контролю товарів і транспортних
засобів, які перемішуються через
митний кордон України, і мають юридичне
значення для подальшого використання
цих товарів і транспортних засобів.

Відповідно до ст. 159 МК України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, обчислена
відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 41 МК України визначено, що
митний контроль може здійснюватися у
формі перевірки системи звітності та
обліку товарів, що переміщуються через
митний кордон України, а також
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, які відповідно до законів
справляються при переміщенні товарів
через митний кордон України.

Пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур (п. 35 ст. 1
Митного кодексу України).

Статтею 260 МК України передбачено, що
митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу.
Порядок визначення митної вартості
товарів поширюється на товари, які
переміщуються через митний кордон
України. Для цілей визначення митної
вартості використовується інформація,
підготовлена у спосіб, сумісний з
принципами бухгалтерського обліку,
прийнятими у відповідній країні і
доцільними для певного методу
визначення митної вартості. Методи
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та умови їх застосування
встановлюються цим Кодексом.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи (ст. 69
Митного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів» від 09.04.2008
року встановлено, що контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів після завершення
операцій їх митного контролю, митного
оформлення та пропуску через митний
кордон України здійснюється митним
органом у випадку надходження від
митних органів іноземних держав
інформації про не підтвердження
автентичності документів, поданих
митному органові України щодо товарів,
митне оформлення яких завершене.

Згідно листа відділу Міжнародної
допомоги Митної палати у Вроцлаві вих.
№ 4000000-ІКРW-0707-182/11 від 7 березня 2012 року в
результаті перевірки за запитом
Львівської митниці встановлено, що Global
Trade S.A здійснено 9 фактів митного
оформлення товарів «змішувачів для
ванної кімнати» для ФОП ОСОБА_1 за ціною
за одиницю змішувачів для ванної
кімнати відповідно 3500 і 5000 злотих.

При цьому Митною палатою у Вроцлаві
було відмічено про наявність у
товаросупровідних документах
отриманих від Держмитслужби України
розбіжностей з документами які
знаходились у Польщі.

Зокрема, відповідно до фактур № FAE/1/2010
від 31.05.2010 року, № FAE/2/2010 від 29.06.2010 року,
№ FAE/3/2010 від 30.07.2010 року, № FAE/4/2010 від
31.08.2010 року, № FAE/5/2010 від 25.11.2010 року, №
FAE/6/2010 від 21.12.2010 року, № FAE/1/2010 від 13.01.2011
року, наданих для контролю митним
органам Республіки Польща, ціна товару
«змішувач для ванної кімнати»
становить 5000 та 3500 злотих за одиницю.
Відповідно до рахунків - фактур,
отриманих з України, - 112 та 114 злотих.
При цьому Митна палата констатувала, що
на рахунках-фактурах, отриманих з
України, існує відповідність записів (в
тому числі номер/дата, кількість
товару). Відмінності пов'язані з назвою
товару (повніший опис) та ціною, яка
нижче ні за рахунками, наданими для
перевірки польській митниці. Оплата за
товар проводилася готівкою, а також за
рахунок компенсаційних зобов'язань.

Також згідно цього листа Митною
палатою перевірено специфікації на
товар, зміст яких (в частині номеру/дати
фактури-рахунку, до якого належить:
найменування, кількість і ціна за
одиницю товару) відповідає змісту
рахунків, отриманих з України.

Крім того, зазначено, що фірмі Global Trade S.A
було надіслано лист з проханням надати
пояснення. Згідно пояснень контрагента
позивача рахунки-фактури,
специфікації, пакувальні листи, цінові
калькуляції, торгові пропозиції не
складалися цією фірмою. Товар
перевозився автомобілем, що належить
Global Trade S.A, але водієм був рекомендована
позивачем особа. Досліджуючи
розрахунки продажу змішувачів до
одержувачів, згаданих в пункті 1,
встановлено, що ФОП ОСОБА_1 брав участь
у компенсаційних домовленостіх,
укладених через фірму, що перевірялася
з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 як сторона,
реалізовуючи зобов'язання ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Global Trade S.A (том
1 а.с. 163-166).

При цьому у вказаному листі Митна
палата у Вроцлаві зазначила тільки про
пояснення, які були надані Global Trade S.A.

Докази фальсифікації документів,
поданих до Львівської митниці, якими
позивачем обґрунтовано ціну ввезеного
товару при імпорті, відсутні.

Згідно висновку експерта Львівської
торгово-промислової палати від 27
квітня 2012 року №19-09/456 щодо вартості
товарів на підставі проведених
розрахунків ймовірне значення
вартості товару: змішувачів для ваної
кімнати ТХ 323-GТ - 107.75 пол. злотих без ПДВ,
змішувачів для ваної кімнати ТХ 323/1-GТ
-122,32 пол. злотих без ПДВ, змішувачів для
ваної кімнати ЕХ 200 - 83,10 пол. злотих без
ПДВ, змішувачів для ваної кімнати L 101 -
98.09 пол. злотих без ПДВ. (том 1 а.с. 29 - 43).

При вивченні пропозицій по продажу
аналогічного товару на ринку України
(оптом) експертом Львівської
торгово-промислової палати
встановлено середнє значення вартості
(з ПДВ) змішувачів для ванної кімнати:
ТХ 323-GТ по Україні - 455,40 грн., змішувачів
ТХ 323/1-GТ- 513 грн., ЕХ 200 - 358 грн., L 101 - 417, 25
грн..

Таким чином, експерт підтвердив
задекларовану позивачем ціну товару.

Доводи суду першої інстанції щодо
неприйнятності даного висновку як
доказу колегія суддів апеляційного
суду відхиляє, оскільки при
дослідженні було використано дані щодо
виду (моделі) змішувачів для ваної, їх
технічні характеристики. Також були
надані зразки товару.

Враховуючи викладене, експерт мав
достатні вихідні дані для визначення
вартості товару.

Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України
у разі надходження від уповноважених
органів іноземних держав
документально підтверджених
відомостей щодо країни походження,
вартісних, кількісних або якісних
характеристик, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України або територію
вільної митної зони або вивезенні
(пересиланні) товарів і предметів з
митної території України або території
вільної митної зони, які відрізняються
від задекларованих під час митного
оформлення, митний орган має право
самостійно визначити базу
оподаткування та податкові
зобов'язання платника податків шляхом
проведення дій, визначених пунктом 54.3
цієї статті, на підставі відомостей,
зазначених у таких документах.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 та до ст. 11 КАС
України суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суб'єкти владних
повноважень зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Львівська митниця при прийнятті
рішення про донарахування позивачу
податку на додану вартість використала
дані про вартість товару, зазначену
фірмою Global Trade S.A у електронних копіях
європейських експортних деклараціях,
тоді як такі не підтверджують
документально вартісні
характеристики, які мають значення для
оподаткування товарів і предметів при
ввезенні (пересиланні) на митну
територію України.

Відповідач при проведенні перевірки не
дослідив договори, рахунки-фактури, на
які посилається у повідомленні Митна
палата у Вроцлаві, комерційні
пропозиції, калькуляцію вартості та
інші документи, які складалися при
здійсненні позивачу поставок товару,
врахувавши ціну, вказану в
односторонньому порядку тільки фірмою
Global Trade S.A при декларуванні експорту,
хоча й така суттєво перевищує середню
комерційну, яка вказана у висновку
Львівської торгово-промислової палати.

При цьому жодних доказів
недостовірності поданих позивачем
рахунків-фактур із зазначенням ціни
товару, комерційних пропозицій,
калькуляції собівартості, тощо подано
не було.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач прийняв
оскаржуване рішення, не дослідивши
належним чином всі обставини, таке є
протиправним й підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції невірно
застосував норми матеріального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а отже
оскаржувану постанову слід скасувати
та прийняти нову про задоволення
позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 202,
205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити,
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року у справі № 2а-6311/12/1370 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 -
задовольнити.

Скасувати повідомлення-рішення
Львівської митниці від 13.06.2012 року № 54.

Постанова Львівського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня складання в повному
обсязі шляхом подання апеляційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
В.Я. Макарик

І.В. Глушко

Повний текст постанови виготовлено 27
травня 2014 року.