Справа № К/9991/61667/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/61667/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Амєліна С.Є., Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу Державної
виконавчої служби Шахтарського
районного управління юстиції в
Донецькій області, управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у
Дніпропетровській області, управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Кіровоградській області, управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області, управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області
про визнання дій протиправними,
скасування постанов про відкриття
виконавчого провадження, про стягнення
виконавчого збору, про приєднання
виконавчих проваджень до зведеного
виконавчого провадження, скасування
зведеного виконавчого провадження,
скасування постанови про арешт коштів
та стягнення судових витрат за
касаційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу
Донецького окружного
адміністративного суду від 9 серпня 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 вересня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Донецького окружного
адміністративного суду від 9 серпня 2011
року закрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Дніпропетровській
області, управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області, управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області,
управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області про визнання
неправомірними дій посадових осіб в
частині порушення чинного
законодавства та безпідставного
притягнення до адміністративної
відповідальності на підставі пункту 2
частини 1 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 6 вересня 2011
року, з урахуванням виправлення описки
ухвалою апеляційного суду від 20
вересня 2011 року, апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишено без задоволення, а
ухвалу Донецького окружного
адміністративного суду від 9 серпня 2011
року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,
судами порушення норм чинного
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень,
представник позивача просить
скасувати постановлені судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_1 був
притягнутий до адміністративної
відповідальності та на нього було
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу за постановами у
справах про адміністративне
правопорушення: ВА № 099822 від 3 березня
2010 року; ВА № 121891 від 23 квітня 2010 року;
ВА №160251 від 10 червня 2010 року; АЕ № 340686
від 14 липня 2010 року; ВА № 148185 від 3
червня 2010 року; АН № 860286 від 29 вересня
2010 року; АЕ № 065594 від 30 жовтня 2010 року;
АРІ № 031298 від 22 листопада 2010 року; ВІ №
126983 від 26 листопада 2010 року; ВА № 269017
від 18 грудня 2010 року; АЕ 1 № 027424 від 21
січня 2011 року; АР 1 №011956 від 20 січня 2011
року.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3
цього Кодексу справою
адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі й на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що компетенція
адміністративних судів поширюється,
зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктами владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що місцевим загальним
судам як адміністративним судам
підсудні усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, висновок судів
першої та апеляційної інстанцій щодо
наявності підстав для закриття
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства
України у зв'язку з підсудністю
вказаних позовних вимог місцевим
загальним судом як адміністративним
судом є правильним.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судових рішеннях, не спростовуються,
підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Донецького
окружного адміністративного суду від 9
серпня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 6 вересня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Амєлін С.Є.

Кобилянський М.Г.