Справа № 814/440/14
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

12 березня 2014 року
Справа № 814/440/14

Суддя Миколаївського окружного
адміністративного суду Марич Є.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк", вул. Ковпака, 29,
м. Київ, 03150 адреса для листування: вул.
Фалеєвька, 14/1, м. Миколаїв, 54001

доЦентрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, вул.
Декабристів, 41/23, м. Миколаїв, 54020

треті особиОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54000
провизнання протиправною
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії, В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк", звернувся до
суду з позовом до відповідача
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції, про
визнання протиправної бездіяльності,
зобов'язання провести опис та арешт
предмета іпотеки, зобов'язання
призначити експерта суб'єкта оціночної
діяльності суб'єкта господарювання,
зобов'язання підготувати та передати
заявку на реалізацію майна боржника.

Позов обґрунтовано тим, що
бездіяльність відповідача в частині не
звернення стягнення на предмет іпотеки
житловий будинок АДРЕСА_2, що належить
на праві власності боржнику ОСОБА_2,
оскільки порушуються права
Іпотекодержателя - стягувача за
виконавчим провадженням в частині
неможливості повернути кошти по
кредитному договору.

Відповідач подав заперечення на
позовну заяву, в яких зазначив, що він
діяв виключно у відповідності до норм
Закону України "Про виконавче
провадження" та у межах наданих йому
повноважень, в зв'язку з чим просить суд
відмовити в задоволені позовних вимог
з підстав, викладених у запереченнях (
арк. справи 42).

Третя особа у судове засідання не
з'явилася. Ухвала суду про відкриття
провадження в адміністративній справі
від 14.02.2014 року направлена за адресою
третьої особи, повернулась до суду без
вручення адресату.

Сторони подали клопотання про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

За приписами частини 4 статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи. Які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Суд дослідив матеріали і обставини
справи, якими обґрунтовані позовні
вимоги та заперечення та встановив
наступне.

19.11.2007 позивач уклав Договір про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 640/682-К682 (далі - договір кредиту)
з ОСОБА_3, відповідно до якого позивач
надав позичальнику кредит в сумі 373000
гривень з порядком повернення кредиту
(арк. справи 7-12) .

21 листопада 2007 року з метою
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, між позивачем та ОСОБА_2
(далі - третя особа) укладено Іпотечний
договір(арк. справи 13-16), відповідно до
умов якого, третя особа надала ПАТ
«Укрсоцбанк» в іпотеку нерухоме майно
(житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2).

25.09.2008 в зв'язку з невиконанням умов
договору кредиту від 19.11.2007 позивачем
отримано виконавчий напис нотаріуса №
1872 від 25.09.2008 про звернення стягнення
іпотечного майна шляхом його
реалізації та задоволення вимог
стягувача у розмірі 385012,29 грн.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий напис нотаріуса є
виконавчим документом, що підлягає
примусовому виконанню державною
виконавчою службою.

Виконавчий документ повинен бути
належним чином оформлений відповідно
до вимог статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження".

Виконавчий напис нотаріуса № 1872 тричі
пред'являвся на виконання до Державної
виконавчої служби.

Згідно статті 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до вимог статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документу до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу держаної
виконавчої служби.

Частина 2 статті 25 Закону України "Про
виконавче провадження" зобов'язує
державного виконавця протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

20.03.2013 за заявою позивача до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції
направлено виконавчий напис нотаріуса
для відкриття виконавчого провадження
та примусового його виконання.

27.03.2013 заступником начальника відділу
Кашніковичем А.Г. відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
зазначеного виконавчого документа та
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження направлено
сторонам за адресами їх знаходження
(проживання).

25.10.2013 відповідачем відмовлено в
зверненні стягнення на нерухоме майно -
житловий будинок АДРЕСА_2, посилаючись
на пункт 5.4.9 Інструкції з організації
примусового виконання рішень, тобто
відсутність дозволу на реалізацію
житлового будинку Служи у справах
дітей адміністрації Центрального
районного м. Миколаєва.

Особою, що проживає за адресою
знаходження предмета іпотеки було
повідомлено держаному виконавцю, що за
вказаною адресою проживає малолітня
дитина. Держаним виконавцем було
направлено запит від 02.09.2013 до служби у
справах дітей про надання дозволу
звернення стягнення на житловий
будинок. 16.09.2013 відповідачем отримано
відповідь на запит від 02.09.2013 служби у
справах дітей Адміністрації
Центрального району м. Миколаєва про
відмову в надані дозволу предмета
іпотек.

Відповідно до п.2.1.4 іпотечного договору
№ 3815 від 21.11.2007 іпотекодавець
зобов'язаний не відчужувати предмет
іпотеки, а також не передавати його в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду, користування. Письмової
згоди іпотекодержателя не надавалось.
Тобто третьою особою всупереч умовам
іпотечного договору та з метою
перешкоджання виконання виконавчого
напису нотаріуса щодо задоволення
вимог іпотекодержателя вчинено
перешкоду виконанню виконавчого
напису нотаріуса.

Законом України "Про виконавче
провадження" зазначено, що виконавче
провадження це завершальна стадія
судового провадження та примусового
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі що спрямовані на
примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 8 статті 54 Закону
№ 606-XIV примусове звернення стягнення
на предмет іпотеки здійснюється
держаним виконавцем з урахуванням
положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку"
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Таким чином бездіяльність заступника
начальника Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції в частині не звернення
стягнення на предмет іпотеки є
протиправною.

Стосовно вимог позивача про
зобов'язання Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції провести опис та арешт
предмета іпотеки та призначення
експерта суб'єкта оціночної діяльності
суб'єкта господарювання для визначення
вартості описаного та арештованого
майна, суд зазначає.

Відповідно до статті 57 Закону України
"Про виконавче провадження" держаний
виконавець для забезпечення реального
виконання рішення виносить проводить
опис майна боржника і накладає на нього
арешт. Про проведення опису майна
боржника і накладання на нього арешту
держаний виконавець складає акт опису
та арешту майна боржника. Під час
проведення опису та арешту майна
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника.

Для з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає соєю
постановою експерта або спеціаліста, а
для оцінки майна - суб'єктів оціночної
діяльності - суб'єктів господарювання.

Державний виконавець здійснював
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення, які
входять до його компетенції у спосіб та
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездітності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність
заступника начальника Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстицій Кашніковича А.Г., в частині не
звернення стягнення на предмет іпотеки
- житловий будинок АДРЕСА_2.

3. В іншій частині відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Є. В. Марич