Справа № 802/846/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/846/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сапальової Т.В.

при секретарі судового засідання:
Марцісь Ю.А.

за участю:

представника позивача Вініцької Б.А.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, третя особа на
стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Хмільницька міська рада Вінницької
області, до ОСОБА_4 про зобов'язання
вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області звернулась в суд з
позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача:
Хмільницька міська рада Вінницької
області, в якому просить зобов'язати
ОСОБА_4 знести за власний рахунок
самочинно збудований капітальний
гараж на прибудинковій території
будинку АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач на
підставі рішення 17 сесії Хмільницької
міської ради 6 скликання від 22.12.2011,
виготовила технічну документацію на
земельну ділянку, однак не затвердила
її рішенням сесії Хмільницької міської
ради, самочинно, без розробленої та
затвердженої в установленому порядку
проектної документації, провела
будівництво капітальної будівлі
гаражу розміром 4,0 х 6,0 м. на
прибудинковій території, що є
порушенням статті 9 Закону України "Про
архітектурну діяльність" та статті 34
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Вінницьким окружним адміністративним
судом постановою від 29 квітня 2014 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивач, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

04 червня 2014 року на адресу суду
апеляційної інстанції надійшла заява
Хмільницької міської ради Вінницької
області (вх. №12235/14), в якій третя особа
заявляє про обґрунтованість
апеляційної скарги позивача та
просить її задовольнити. В цій же
заяві, міська рада просить провести
розгляд справи за відсутності її
представника.

Відповідач не скористався правом
регламентованим статтею 191 КАС України
щодо надання письмових заперечень на
апеляційну скаргу позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які прибули до суду апеляційної
інстанції, а саме: представника
позивача - на підтримання доводів
апеляційної скарги, представника
відповідача - на підтримання рішення
суду першої інстанції, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що рішенням 17 сесії 6
скликання Хмільницької міської ради
від 22.11.2011 ОСОБА_4 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
щодо встановлення права користування
на умовах оренди на земельну ділянку,
для обслуговування тимчасового
збірно-розбірного гаражу на
прибудинковій території будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням 33 сесії 6 скликання
Хмільницької міської ради від 29.11.2012
ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
для оформлення документів, що
посвідчують право користування
земельною ділянкою на умовах оренди
для городництва, суміжну до
прибудинкової території по АДРЕСА_2.

Постановою заступника начальника
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області № 247 від 29.03.2013 на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від
22.02.2013 ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено
на неї адміністративне стягнення -
штраф - у розмірі 4 250 грн., який 04.04.2013
відповідачем сплачено.

На початку 2013 року ОСОБА_4 виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі для індивідуального
гаражного будівництва та
зареєстровано у Державному земельному
кадастрі 01.03.2013.

Рішенням Хмільницької міської ради №
1166 від 04.04.2013 ОСОБА_4 відмовлено у
затвердженні технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для розміщення
збірно-розбірного гаражу.

Відповідно до акту 600-ШІ від 26.06.2013,
ОСОБА_4 не виконала умови припису
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області від 22.03.2013 щодо
виготовлення технічної документації
на право власності чи користування
земельною ділянкою для встановлення
збірно-розбірного гаражу на
прибудинковій території будинку
АДРЕСА_1.

Наведене і спонукало позивача до
звернення до суду з позовом про
зобов'язання ОСОБА_4 знести за власний
рахунок самочинно збудований
капітальний гараж на прибудинковій
території будинку АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що Інспекцією не надано суду
жодного доказу в підтвердження
істотного порушення будівельних норм і
правил з боку відповідача, а матеріали
перевірки (акти, приписи) не містять
будь-яких посилань на те, що гараж
побудовано без додержання
архітектурних, санітарних,
екологічних, протипожежних та інших
вимог і правил.

Крім того, суд дійшов висновку, що
однією з підстав знесення самочинно
збудованого об'єкта є відмова
добровільно виконувати умови припису
про усунення порушень вимог
законодавства, натомість відповідачем
неодноразово вчинилися дії на
виконання вимог припису від 22.03.2013,
однак рішеннями Хмільницької міської
ради Вінницької області ОСОБА_4
відмовлено в затвердженні технічної
документації.

Також, суд першої інстанції зазначив,
що позивачем невірно обрано спосіб
захисту порушеного права, а саме
зобов'язання відповідача знести
самочинно збудований об'єкт, оскільки
законодавством не передбачено,
зобов'язання відповідача у справі
знести самовільно побудований об'єкт,
адже роботи по проведенню знесення
самочинного об'єкта здійснюються
певною особою за замовленням інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції такі висновки суду першої
інстанції вважає правильним, при цьому
зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові та службові особи зобов'язані
діяти на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Положеннями частини 7 статті 376
Цивільного кодексу України унормовано,
що у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

У відповідності до статті 38 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" у редакції, чинній на час
звернення до суду з даним позовом, у
разі виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Тобто, вказана норма права зобов'язує
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області звернутися до суду
з позовом про знесення самочинно
збудованого об'єкта у разі, якщо особа
не виконала вимоги припису про його
знесення.

До того ж, такий припис може бути
виданий лише у разі якщо перебудова
самочинного будівництва об'єкта з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою.

В даному випадку Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області в приписі від 22
березня 2013 року зазначила те, що
негативні наслідки здійснення
позивачем самочинного будівництва по
АДРЕСА_1 (прибудинкова територія)
можуть бути усунені шляхом
виготовлення до 22 червня 2013 технічної
документації на право власності чи
користування (в тому числі на умовах
оренди) земельною ділянкою; в місячний
термін після отримання документу на
земельну ділянку привести самочинно
збудований об'єкт у відповідність до
вимог чинного законодавства. Тобто
вказано, що негативні наслідки
здійснення позивачем самочинного
будівництва по АДРЕСА_1 (прибудинкова
територія) можуть бути усунені у інший
спосіб, ніж знесення.

Як встановлено з матеріалів справи,
спроба приведення самочинного
будівництва у відповідність до вимог
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності"
підтверджується тим, що ОСОБА_4
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі для
індивідуального гаражного будівництва
та зареєстровано у Державному
земельному кадастрі 01.03.2013 та надано на
затвердження Хмільницької міської
ради. Однак рішенням Хмільницької
міської ради № 1166 від 04.04.2013 позивачу
відмовлено у затвердженні технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) для розміщення
збірно-розбірного гаражу.

При цьому, рішенням Хмільницької
міської ради Вінницької області №1375
від 31.10.2013 року "Про затвердження
технічних документацій та передачу
земельних ділянок в користування на
умовах оренди для обслуговування
гаражів" вирішено ОСОБА_4 надати в
оренду земельну ділянку площею 24,0 кв. м.
на прибудинковій території будинку
АДРЕСА_1, порядковий номер гаражу
№НОМЕР_1, кадастровий номер
:00:008:0950, терміном до 01.11.2018 року. На
підставі даного рішення укладено
договір оренди землі від 19.11.2013 року,
який зареєстровано в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію іншого речового права
19.11.2013 за №3627229.

З огляду на те, що питання про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для розміщення
збірно-розбірного гаражу по АДРЕСА_1 не
вирішене, колегія суддів дійшла
висновку про те, що ОСОБА_4 не
позбавлена можливості усунути
порушення вимог Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
в інший спосіб, ніж шляхом знесення
гаража.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не довів належними доказами в
чому полягає порушення прав інших
осіб при самочинному будівництві або
істотно порушені будівельні норми і
правила, як і не доведено те, що їх
усунення є неможливим в інший спосіб,
ніж шляхом знесення.

Апеляційний суд погоджується з
доводами відповідача про те, що лише
сам факт самочинного будівництва, не є
підставою для ухвалення судового
рішення про знесення самочинного
будівництва.

За таких обставин колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції було зроблено
правильний висновок про відсутність
підстав для задоволення
адміністративного позову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області.

Згідно зі статтею 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують. За
таких обставин, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
10 червня 2014 року .

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

ОСОБА_5