Справа № 803/387/14
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року Справа № 803/387/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання
Грушецькому П.В.,

за участю представників позивача
Кортоус Т. В., Карпюка В. М.,

представника відповідача Кот Н. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції у
Волинській області до Луцького
міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області про зобов'язання
виконати пункти 4, 5, 6 вимоги від 15.10.2013
року № 03-080-14-14/6342,

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у
Волинській області (далі - ДФІ у
Волинській області) звернулася з
позовом до Луцького міського відділу
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинській області
(далі - Луцький МВ УМВС) про зобов'язання
виконати пункти 4, 5, 6 вимоги від 15.10.2013
року № 03-080-14-14/6342.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
працівниками ДФІ у Волинській області
відповідно до ухвали Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 03.09.2013 № 1-кс/161/3414/13
проведено позапланову ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Луцького МВ УМВС за період з
01.01.2010 по 31.12.2012 року, якою виявлено
порушення, що викладені у акті ревізії
від 01.10.2013 № 080-22/16.

Зокрема, в ході ревізії надходження і
законності використання продуктів
харчування встановлено, що у Луцькому
МВ УМВС не дотримуються вимоги
постанови Кабінету Міністрів України
від 16.06.1992 року № 336 «Про норми
харчування осіб, які утримуються в
установах виконання покарань, слідчих
ізоляторах Міністерства внутрішніх
справ України» та Інструкції «Про
роботу ізоляторів тимчасового
тримання органів внутрішніх справ
України», затвердженої наказом МВС
України від 20.01.2005 року № 60 щодо
забезпечення належного трьохразового
гарячого харчування утримання осіб в
ізоляторі тимчасового тримання на
протязі 2010-2012 років.

Крім того, при співставленні даних
журналів обліку чисельності утриманих
осіб в ізоляторі тимчасового тримання
з даними щодо вартості харчування
наведеного в довідках, накладних про
вартість відпуску продуктів
харчування та хліба встановлено
завищення вартості харчування на
загальну суму 45065,44 грн.

З метою усунення виявлених порушень,
попередження їх виникнення в
подальшому, керуючись п. 7 ст. 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», ДФІ у Волинській області
направлено на адресу відповідача
лист-вимогу від 15.10.2013 року № 03-080-14-14/6342
щодо усунення порушень законодавства.

Однак, як вбачається з листів Луцького
МВ УМВС від 29.11.2013 року № 25550 та від
13.02.2014 року № 317 порушення виявлені в
ході ревізії не усунуті.

Тому, позивач просить зобов'язати
відповідача виконати пункти 4, 5, 6
вимоги від 15.10.2013 року № 03-080-14-14/6342.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали із
наведених вище підстав, просили позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовних вимог не визнала,
посилаючись на те, що у вимозі позивача
не було взято до уваги те, що у
міськвідділу була відсутня
заборгованість перед підприємцем
ОСОБА_4 станом на 01.01.2010 року за
харчування утриманих в ІТТ. Крім цього,
зазначила, що у накладні за 2010 рік
включені суми по харчуванню
затриманих, яке фактично було
здійснено в 2009 році. Тобто ніяких
переплат підприємцю зі сторони
відповідача не було.

Також звернула увагу на ту обставину,
що станом на це число фактично існувала
заборгованість перед підприємцем в цій
сумі, за надані послуги в 2009 році.

По питаннях розрахунків за хліб також
зазначила, що вони проводились по
заявках міськвідділу виходячи їх
фактичної кількості осіб, які
перебували в ІТТ. Накладні оформлені за
2009 рік та подані у 2010 році.

Що стосується зайво отриманих послуг
від підприємця ОСОБА_4 в сумі 39387,75
гривень, то зазначила, що послуги
надавались підприємцем по заявках
міськвідділу по фактичній кількості
осіб, яким було передбачено харчування.
Крім того, зазначила, що позивачем не
враховано кількість осіб, які
перебували в камерах тимчасового
тримання, а пізніше були звільнені
судом. Фактично харчування цим особам
надавалось.

Просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши подані суду
письмові докази, суд встановив
наступне.

Судом встановлено, що за дорученням
прокуратури м. Луцька від 05.09.2013 року №
108-317, відповідно до ухвали Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 03.09.2013 № 1-кс/161/3414/13, на
підставі направлення від 10.09.2013 року №
689, провідним державним фінансовим
інспектором відділу інспектування
органів державної влади Карпюком В. М.
проведено позапланову ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Луцького МВ УМВС за період з
01.01.2010 по 31.12.2012 року, якою виявлено
порушення, викладені у акті ревізії від
01.10.2013 № 080-22/16.

Зокрема, в ході ревізії надходження і
законності використання продуктів
харчування встановлено, що у Луцькому
МВ УМВС не дотримуються вимог щодо
забезпечення належного трьохразового
гарячого харчування утримання осіб в
ізоляторі тимчасового тримання на
протязі 2010-2012 років, передбачених в п.
11.3 Інструкції «Про роботу ізоляторів
тимчасового тримання органів
внутрішніх справ України»,
затвердженої наказом МВС України від
20.01.2005 року № 60, та постанови Кабінету
Міністрів України від 16.06.1992 року № 336
«Про норми харчування осіб, які
утримуються в установах виконання
покарань, слідчих ізоляторах
Міністерства внутрішніх справ
України».

Проведеною в ході ревізії звіркою
даних накладних постачальників з
заявками та довідками складеними в
Луцькому МВ УМВС отримано розбіжність
щодо чисельності, ціни та вартості
харчування утриманих осіб в ізоляторі
тимчасового тримання за 2010-2012 роки.
Зокрема, згідно накладних ФОП ОСОБА_4 за
вказаний період проведено харчування в
кількості 30289 на суму 422095,90 грн. (з яких
оплачено замовником на суму 421242,75 грн.),
а в довідках Луцького МВ УМВС наведено
харчування 29461 людино-днів загальною
вартістю 415722,45 грн., що менше до даних
накладних в кількості 828 одиниць на
суму 6373,4 грн. та менше ніж оплачено
коштів підприємцю на суму 5520,30 грн.

Також, встановлено, що згідно звірки
даних накладних ТзОВ «Волиньтогхліб»
відпущено хліба в кількості 27790 одиниць
на загальну суму 66699,40 грн., з яких
оплачено замовником на суму 65613,98 грн.
За даними довідок Луцького МВ УМВС
вартість харчування становить 29461
людино-днів на суму 65456,59 грн., що менше
ніж наведено в накладних на суму 1242,81
грн. та оплачених коштів на 157,39 грн.

Згідно звірки даних журналів обліку
утриманих осіб в ізоляторі тимчасового
тримання щодо чисельності осіб та
періоду їх утримання з даними заявок і
довідок харчування встановлено, що
чисельність утримання в ізоляторі
тимчасового тримання за 2010-2012 роки
становила 27109 людино-днів, а згідно
заявок та довідок включено на
харчування 29448 на загальну суму 477246,58
грн. Звіркою встановлено відхилення в
сторону завищення чисельності осіб
включених на харчування в кількості 2339
людино-днів, з використанням коштів по
наведених в довідках цінах на суму 39387,75
грн.

ДФІ у Волинській області 15.10.2013 року
направлено лист-вимогу № 03-080-14-14/6342
«Про усунення порушень виявлених
ревізією», в якому перелічені ряд вимог
з метою повного усунення виявлених
порушень, зокрема: відобразити в обліку
дебіторську заборгованість ФОП ОСОБА_4
за надані послуги з харчування у
завищених обсягах на суму 5520,30 грн. та
провести претензійну роботу з
підприємцем щодо відшкодування зайвих
виплат шляхом повернення коштів або
надання відповідного обсягу послуг. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у зайвих виплатах шкоду у порядку та
розмірах встановлених ст..ст.130,136 КЗпП
України; стягнути з осіб, винних у
зайвому списані хліба, використання
якого не підтверджено первинними
документами на суму 1242,81 грн., шкоду у
порядку та у розмірах встановлених
ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу законів про працю
України; стягнути з осіб, винних у
зайвому отриманні від ФОП ОСОБА_4
послуг з харчування засуджених на суму
39387,75 грн., шкоду у порядку та у розмірах
встановлених ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу
законів про працю України.

Як вбачається з матеріалів справи,
листами від 29.11.2013 року № 25550 та від
13.02.2014 року № 317 Луцький МВ УМВС
проінформував позивача про виконання
виявлених ревізією порушень чинного
законодавства, зазначених у вимозі від
15.10.2013 року та зазначив, що по факту
виявлених порушень відкрито
прокуратурою м. Луцька кримінальне
провадження , яке 04.10.2013 року закрите у
зв'язку з відсутністю в діях службових
осіб складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191
КК України.

Із листа відповідача від 29.11.2013 року
вбачається, що провадження в цій
кримінальній справі 04.10.2013 року було
закрите у зв'язку з відсутністю в діях
службових осіб складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191
КК України.

Також зазначив, що на даний час винні
особи у виявлених порушеннях не
встановлені.

Із довідки зустрічної звірки від 19.09.2013
року із підприємцем ОСОБА_4 вбачається,
що заборгованість в розрахунках з
Луцьким МВ УМВС станом на 01.01.2010 року,
01.01.2011,01.01.2012 року та на момент
проведення звірки підприємцем не
відображена. Посилаючись на умови
укладених договорів, ведення обліку за
спрощеною системою оподаткування,
підприємцем не надано перелік, обсяги
та вартість щоденно відпущених
продуктів харчування або інші первинні
документи, обсягу і якості відпущеної
продукції та стану обліку розрахунків
з Луцьким МВ УМВС України у Волинській
області.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Що стосується позовних вимог позивача
про зобов'язання відповідача про
виконання п.п.4.5,6 вимоги від 15.10. 2013
року, в яких зазначено: відобразити в
обліку дебіторську заборгованість ФОП
ОСОБА_4 за надані послуги з харчування у
завищених обсягах на суму 5520,30 грн. та
провести претензійну роботу з
підприємцем щодо відшкодування зайвих
виплат шляхом повернення коштів або
надання відповідного обсягу послуг. В
іншому випадку стягнути осіб винних у
зайвих виплатах шкоду у порядку та
розмірах встановлених ст..ст.130,136 КзПП
України стягнення з осіб, винних у
зайвому списані хліба, використання
якого не підтверджено первинними
документами на суму 1242,81 грн., шкоду у
порядку та у розмірах встановлених
ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу законів про працю
України; стягнути з осіб, винних у
зайвому отриманні від ФОП Рудик Л,Ф.
послуг з харчування засуджених на суму
39387,75 грн., шкоду у порядку та у розмірах
встановлених ст.ст. 130, 133, 136 Кодексу
законів про працю України, то суд
зазначає, то вони не підлягаю
задоволенню враховуючи наступне.

На даний час фактично вимога позивача
від 15.10.2013 року не виконана в частині
відшкодуванні виявлених ревізією
вимог по відшкодуванню завданих
збитків.

Згідно з частиною першою статті 2
Закону України від 26 січня 1993 року №
2939-ХІІ «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» (далі - Закон № 2939-ХІІ)
головним завданням органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 10 статті 10 Закону
№ 2939-ХІІ органу державного фінансового
контролю надається право перевіряти у
підконтрольних установах перевіряти в
ході державного фінансового контролю
грошові та бухгалтерські документи,
звіти, кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів.

Відповідно до.4.3 Положення про
територіальні органи Державної
фінансової інспекції України та їх
підрозділи, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
03.10.2011 року та зареєстрованого в
Мінюсті 19.10.2011 року № 1212/19950, державні
фінансові інспекції в областях
зокрема, мають право звертається до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів;

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків завданих державі
чи об'єкту контролю, орган державного
фінансового контролю має право
визначати їх розмір та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольне о установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на приведення
роботи підконтрольної організації у
відповідність із вимогами
законодавства у майбутньому і є
обов'язково до виконання.

Що ж стосується відшкодування
виявлених збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, то про їх наявність
може бути зазначено у вимозі, але вони
не можуть бути примусово відшкодовані
шляхом вимоги. Такі збитки
відшкодовуються у добровільному
порядку або шляхом звернення органу
державного фінансового контролю до
суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного вбачається про
наявність у органу державного
фінансового контролю права заявляти
вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути кошти на
відшкодування виявлених в ході
перевірки збитків.

У справі, яка розглядається ДФІ
пред'явило вимогу від 15.102013 року про
усунення порушень, виявлених під час
ревізії Луцького МВ УМВС У Волинській
області.

При цьому п.п.4, 5,6 вимоги ДФІ вказують,
зокрема, на необхідність стягнення з
винних у зайвому списанні хліба та
отриманих послуг осіб збитків в
порядку та розмірах, встановлених
статтями 130, 136 КЗпП.

Тобто, зазначені у вимозі збитки
повинні бути відшкодовані не шляхом
пред'явлення вимоги, а стягненні у
судовому порядку за позовом органу
державного фінансового контролю,
правильність обчислення їх розміру
перевіряє суд, який розглядає цей
позов.

Аналогічна позиція висловлена у
Постанові ВСУ від 15.04.2014 року у справі №
21-63а14, яка згідно з п. 1 ст. 244-2 КАС
України є обов'язковою для суду.

На підставі викладеного суд вважає, що
в задоволенні позову Державної
фінансової інспекції про зобов'язання
відповідача виконати п.п.4,5,6 вимоги від
15.10.2013 року слід відмовити.

Керуючись статтями 11, 17, 158, 160 ч. 3, 162, 163,
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Державної фінансової інспекції
у Волинській області до Луцького
міського відділу управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Волинській області про зобов'язання
виконати пункти 4, 5, 6 вимоги від 15.10.2013
року № 03-080-14-14/6342 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст.186 КАС України.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі до 06.06.2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Р.С. Денисюк