Справа № 2а-10496/12/2670
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Соколова
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі - Ніколаєнко М.Г.,

за участю позивача - ОСОБА_2,
представника позивача - ОСОБА_3,
представника відповідача - Карпінської
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Міністерства доходів і зборів України,
Київської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 26 листопада 2013 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства доходів і зборів України,
третя особа - Київська митниця
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправним та
скасування наказу та зобов'язання
поновити на посаді,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Міністерства доходів і
зборів України про визнання
протиправним та скасування наказу від
22.06.2012 № 1287-к «Про звільнення з митного
органу»; зобов'язати поновити його на
посаді головного інспектора митного
поста «Східний термінал» Київської
обласної митниці з 22.06.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, Міністерство доходів і
зборів України та Київська митниця
Міністерства доходів і зборів України
подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні вимог
адміністративного позову в повному
обсязі.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують
тим, що постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
листопада 2013 року є необґрунтованою і
підлягає скасуванню, оскільки під час
розгляду справи суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, не врахував всі
подані докази та належним чином їх не
дослідив, чим порушив норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, які прибули в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 перебував на державній службі в
митних органах України на посаді
головного інспектора митного поста
«Східний термінал» Київської обласної
митниці.

Наказом Державної митної служби
України №1287-к від 22 червня 2012 року «Про
звільнення з митного органу» за
систематичні порушення службової
дисципліни, у відповідності до вимог п.7
ст.28 Дисциплінарного статуту митної
служби України ОСОБА_2 22.06.2012 звільнено
з митного органу.

Підставою для прийняття спірного
наказу є подання Київської обласної
митниці від 11.06.2012 № 12-38/13-4575, акт
службового розслідування від 01.06.2012.

Так, відповідно акту службового
розслідування під час проведення
перевірки встановлені порушення
нормативно-правових актів, які
регулюють питання здійснення митного
контролю й митного оформлення товарів
у 86 (вісімдесяти шести) ВМД (перелік
яких наявний у матеріалах службового
розслідування), а саме: порушення ст. 27
Митного кодексу України (відсутній
дозвільний штамп карантину рослин у
ВМД від 15.03.2012 № 125110000/2012/325538); порушення
розділу 2, п. 2.5 (не завірення копій
документів), розділу 3 (відсутність
підпису посадової особи ПМО, яка згідно
з функціональними обов'язками здійснює
розподіл ВМД між посадовими особами
ПМО, на інформаційному аркуші;
відсутність завдань для проведення
митного огляду у розділі II
інформаційного аркуша; відсутність
підпису декларанта про видачу йому
відповідного аркуша (аркушів) ВМД,
копії Акта про проведення митного
огляду товарів (у разі його складення),
носія електронної інформації і
комплекту документів в інформаційному
аркуші), розділу 6, п 6.3 (відсутність
відміток про факт виконання окремих
митних процедур під час митного
контролю та оформлення у графі Е/Г ВМД)
Порядку здійснення митного контролю й
митного оформлення товарів із
застосуванням вантажної митної
декларації, затвердженого наказом
Держмитслужби України від 20.04.2005 №314,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.04.2005 за № 439/10719;
порушення пункту 2.1 (відсутність
реєстраційного номеру та запису "Митну
вартість визнано» на додаткових
аркушах ДМВ) Порядку заповнення
декларації митної вартості
затвердженого наказом Держмитслужби
України від 02.12.2003 №828.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що на
підтвердження підстав звільнення
позивача з митного органу відповідачем
не надано вантажних митних декларацій
і їх копій, на неналежне митне
оформлення яких позивачем посилається
відповідач у висновку акту службового
розслідування, що і стало причиною
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 407 МК України
посадовими особами митної служби
України є працівники митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, на яких Митним кодексом та
іншими законами України покладено
здійснення митної справи,
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і яким
присвоєно спеціальне знання.

Згідно з ч. 1 ст. 410 МК України порядок і
умови прийняття на службу до митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, порядок та
умови проходження служби, просування
посадових осіб по службі, оплати та
стимулювання праці в митних органах,
спеціалізованих митних установах та
організаціях визначаються
законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст. 410 МК України у
митній службі України діє Статут, який
затверджується законом.

На час притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності був
чинний Дисциплінарний статут митної
служби України, затверджений Законом
України від 06.09.2005 № 2805- ІV (далі Статут).

В преамбулі Дисциплінарного статуту
зазначено, що цей Статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій, щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України «Про
державну службу».

Відповідно до ст. 21 Дисциплінарного
статуту встановлено, що порушення
службової дисципліни - протиправне,
винне (умисне чи необережне) діяння (дія
чи бездіяльність) посадової особи
митної служби, тобто невиконання
урочистого зобов'язання посадових осіб
митної служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

Згідно зі статтею 22 Статуту до діянь,
які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України.

Відповідно до статті 31 Статуту з метою
з'ясування всіх обставин вчинення
посадовою особою митної служби
дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування.

Відповідно спірного наказу позивача
звільнено з підстави передбаченою у
пункті 7 статті 28 Дисциплінарного
статуту митної служби України за
систематичні порушення дисципліни.

Відповідач стверджує, що позивач
притягався до дисциплінарної
відповідальності неодноразово, а саме:
наказом Київської обласної митниці від
01.08.2011 № 710-к оголошено зауваження,
наказом Київської обласної митниці від
23.03.2012 № 349-к оголошено догану, наказом
Київської обласної митниці від 23.04.2012 №
434-к попереджено про неповну службову
відповідність. Зазначені
дисциплінарні стягнення є діючими.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Докази суду надають особи, які беруть
участь у справі.

Проте, як вірно зазначено судом першої
інстанції, відповідачем не надані
достатні докази про порушення
позивачем митного законодавства, за що
саме він і був звільнений з митного
органу, тобто не доведені порушення з
боку позивача під час митного
контролю та митного оформлення товарів
у 86 вантажних митних декларацій, як це
зазначено у акті службового
розслідування та в спірному наказі про
його звільнення з митного органу. Дані
документи, а бо їх копії, відповідачем
не надані для дослідження в судовому
засіданні, в той час як позивачем
заперечувались висновки акту
службового розслідування та дії
посадових осіб щодо фіксування
виявлених недоліків вантажних митних
декларацій і порушень митного
законодавства.

Таким чином, в зв'язку з
необґрунтованістю висновків,
зазначених в акті службового
розслідування та в спірному наказі,
щодо вчинення позивачем порушення
службової дисципліни упродовж березня
- квітня 2012 року при здійсненні митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації у 86 випадках оформлення ВМД,
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність підстав для визнання
протиправним та скасуванню наказу
Державної митної служби України від
22.06.2012 року № 1287-к «Про звільнення з
митного органу».

Згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України в разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір (частина
перша).

Таким чином, суд першої інстанції дав
ґрунтовний аналіз нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, що об'єктивно
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів зазначає, що відповідачами не
було доведено законність та
обґрунтованість прийнятого ним
рішення та вчинених дій, а тому суд
першої інстанції дійшов правильних
висновків про обґрунтованість
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, в зв'язку з чим підстави для
її задоволення відсутні.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства
доходів і зборів України, Київської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 26 листопада 2013 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:

О.М. Оксененко

Судді:

О.В. Карпушова

М.І. Кобаль

Ухвалу в повному тексті виготовлено
03.06.2014 року.

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Кобаль М.І.