Справа № 815/5980/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/5980/13-а

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Бережного О.В.,
представника відповідача Василенко
Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кераміт» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кераміт» до
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення від 31.05.2013р.
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі 190255,00
грн.,-

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кераміт» (далі - ТОВ
«Кераміт») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Комінтернівському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, в якому просило скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Комінтернівському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 31.05.2013р. № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 190255,00 грн., з яких
171232,00 грн. - основний платіж, 19023,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

В обґрунтування позову зазначено, що
ДПІ у Комінтернівському районі
Одеської області ДПС була проведена
позапланова виїзна перевірка ТОВ
«Кераміт» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2012р., за результатами якої складено
Акт №412/22-32497386 від 18.05.2013р. Висновки акту
про виявлені порушення ТОВ «Кераміт»
не ґрунтувалися на дослідженні
документів фінансово-господарської
діяльності підприємства, оскільки при
здійсненні господарських операцій із
платниками податків, а саме: ТОВ
«Доміно-2010», ПП «Ново-Ком», ТОВ «Авитек
Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ПП
«Кіровоград Декор Технологія», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас», не було
допущено порушень податкового
законодавства, які б слугували
підставою для заниження податку на
додану вартість на суму 171232грн., у т.ч.
за лютий 2011р. - у сумі 190грн., за квітень
2011р. - у сумі 66693грн., за травень 2011р. - у
сумі 38346грн., за червень 2011р. - у сумі
28050грн., за серпень 2011р. - у сумі 5000грн.,
за жовтень 2011р. - у сумі 32020грн., за
листопад 2011р. - у сумі 1024грн., т.я.
господарські операції з контрагентами
- ТОВ «Доміно-2010», ПП «Ново-Ком», ТОВ
«Авитек Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ПП
«Кіровоград Декор Технологія», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас», проведено із
повним дотриманням законодавчих вимог,
та належним чином оформленням
необхідних документів бухгалтерського
обігу, а тому висновки податкового
органу не відповідають дійсності, в
зв'язку з чим скасуванню підлягають
податкові повідомлення-рішення,
прийняті за результатами перевірки ТОВ
«Кераміт».

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову ТОВ «Кераміт» відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням ТОВ «Кераміт»
подало апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права та неповне
з'ясування обставин справи, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою позов
задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача Бережного О.В.,
представника відповідача Василенко
Р.О., вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 25.04.2013р. по 13.05.2013р. на
підставі направлень від 25.04.2013року
№93/22, №94/22, №95/22, виданих ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС, головним державним
податковим ревізором-інспектором
відділу податкового контролю ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС, інспектором податкової
служби II рангу Волощук Надією
Миколаївною, старшим державним
податковим інспектором відділу
податкового контролю ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС, радником податкової
служби III рангу Терзієвим Олександром
Петровичем, головним державним
податковим ревізором-інспектором
сектору податкового контролю фізичних
осіб відділу оподаткування фізичних
осіб ДПІ у Комінтернівському районі
Одеської області ДПС, інспектором
податкової служби І рангу Бубняк
Тетяною Олександрівною, згідно з
п.п.78.1.1 п.78.1 та п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України, постанови
про призначення перевірки від
06.03.2013року слідчого СВ ОМУ ГУ МВС
України в Одеській області старшого
лейтенанта міліції Диби О.Д., та
відповідно до Наказу ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС №189 від 24.04.2013року,
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кераміт»
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2012р.

За наслідками вказаної перевірки ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС складено Акт №412/22-32497386 від
18.05.2013р. «Про результати позапланової
виїзної документальної перевірки ТОВ
«Кераміт» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011р. по 31.12.2012р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2012р.», у висновках якого, серед
іншого, наголошено, що фахівцями
податкового органу під час проведення
перевірки встановлено порушення
Товариством вимог п.201.4 ст.201, ст.185, п.198.3
ст.198 Податкового кодексу України, а
саме заниження податку на додану
вартість на суму 171232грн., у т.ч. у
розрізі податкових періодів: лютий 2011р.
- у сумі 190грн., квітень 2011р. - у сумі
66693грн., травень 2011р. - у сумі 38346грн.,
червень 2011р. - у сумі 28050грн., серпень
2011р. - у сумі 5000грн., жовтень 2011р. - у сумі
32020грн., листопад 2011р. - у сумі 1024грн.

На підставі складеного Акта перевірки
№412/22-32497386 від 18.05.2013р. ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС 31.05.2013р. винесено податкове
повідомлення-рішення № щодо
збільшення суми грошового зобов'язання
по податку на додану вартість у
загальному розмірі 190255,00грн., з яких
171232,00грн. - основний платіж, 19023,00грн. -
штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись із винесеним ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС податковим
повідомленням-рішенням від 31.05.2013р.
№, ТОВ «Кераміт» звернулось до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області зі скаргою про його
скасування (від 10.06.2013р. №б/н), за
результатами розгляду якої податковим
органом прийнято рішення «Про
результати розгляду первинної скарги»
№172/10/15-32-10-02-07 від 01.07.2013р., яким залишено
без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС від 31.05.2013р. №, а
первинну скаргу генерального
директора ТОВ «Кераміт» Майданського
О.С. - без задоволення, а також збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 91 грн.

Не погодившись із винесеними
контролюючими органами рішеннями, ТОВ
«Кераміт» звернулось до Міністерства
доходів і зборів України зі скаргою
(від 16.07.2013р. вхід.№9746/6), за результатами
розгляду якої податковим органом
прийнято рішення «Про результати
розгляду скарги» №8272/6/99-99-10-01-15 від
05.08.2013р., яким залишено без змін
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС від 31.05.2013р. № з
урахуванням рішення, прийнятого за
розглядом первинної скарги, а скаргу -
без задоволення.

Не погодившись із винесеним ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС податковим
повідомленням-рішенням від 31.05.2013р.
№ щодо збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість у загальному розмірі
190255,00грн., позивач звернувся до
Одеського окружного адміністративного
суду з позовною заявою про його
скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ
«Кераміт» суд першої інстанції виходив
з наступного, з чим погоджується
апеляційний суд.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та вбачається матеріалів
справи, підставою для встановлення
факту заниження ТОВ «Кераміт» податку
на додану вартість у загальному
розмірі 171232грн., з яких за лютий 2011р. - у
сумі 190грн., за квітень 2011р. - у сумі
66693грн., за травень 2011р. - у сумі 38346грн.,
за червень 2011р. - у сумі 28050грн., за
серпень 2011р. - у сумі 5000грн., за жовтень
2011р. - у сумі 32020грн., за листопад 2011р. - у
сумі 1024грн., слугували, зокрема,
правовідносини щодо здійснення
фінансово-господарських операцій між
ТОВ «Кераміт» та його контрагентами:
ТОВ «Доміно-2010», ПП «Ново-Ком», ТОВ
«Авитек Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ПП
«Кіровоград Декор Технологія», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас».

Крім того, як з'ясовано судом першої
інстанції, договори між ТОВ «Кераміт»
та ТОВ «Доміно-2010», ПП «Ново-Ком», ТОВ
«Авитек Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ПП
«Кіровоград Декор Технологія», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас», у письмовій
формі не укладались та відповідно
надати їх суду не є можливим.

Водночас, судом першої інстанції вірно
встановлено, що податкові накладні
містять посилання на реквізити певних
договорів, а саме: договору
купівлі-продажу від 05.04.2011р. №19,
укладеного між ТОВ «Кераміт» та ПП
«Ново-Ком», договору від 07.02.2011р. №702007,
укладеного між ТОВ «Кераміт» та ТОВ
«Доміно-2010», договорів поставки від
29.04.2011р., від 24.05.2011р., від 31.05.2011р., від
20.06.2011р. №АГ-Р-1186, від 22.06.2011р., від
30.06.2011р., укладених між ТОВ «Кераміт» та
ТОВ «Авитек Груп ЛТД», договору
купівлі-продажу від 22.04.2011р., укладеного
між ТОВ «Кераміт» та ТОВ «Айвар-МС»,
договору про надання послуг від
04.05.2011р., укладеного між ТОВ «Кераміт»
та ПП «Кіровоград декор технологія»,
договору від 06.10.2011р., укладеного між
ТОВ «Кераміт» та ТОВ «Агенція
досконалих рішень».

Також, вищевказані податкові накладні
та наявні у справі видаткові накладні,
містять посилання на реквізити
рахунків-фактур від 07.02.2011р. №070207,
№ББББ від 29.04.2011р., №АГ-801 від 29.04.2011р.,
від 24.05.2011р. б/н, від 31.05.2011р. б/н, №АГ-Р-1186
від 20.06.2011р., від 22.06.2011р. б/н, від 30.06.2011р.
б/н, від 22.04.2011р. №2110, від 30.09.2011р. №300935,
від 20.10.2011р. №201001, від 21.10.2011р. №211002, від
26.10.2011р. №261002, які, при цьому, на
відповідну пропозицію суду, позивачем
до справи не надано.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про правомірність прийнятих
податковим органом податкових
повідомлень-рішень, враховуючи
наступне.

Згідно зі ст.11 Цивільного Кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу
України договір вважається укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст.181 Господарського кодексу
України господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Згідно з п.1 ст.208 Цивільного кодексу
України у письмовій формі належить
вчиняти правочини між юридичними
особами.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з обов'язку
юридичних осіб вступати у договірні
правовідносини виключно на підставі
правочинів, укладених у письмовій
формі.

При цьому судом було враховано, що
позивачем - ТОВ «Кераміт» та його
контрагентами ТОВ «Доміно-2010», ПП
«Ново-Ком», ТОВ «Авитек Груп ЛТД», ТОВ
«Айвар-МС», ПП «Кіровоград Декор
Технологія», ТОВ «Лантанбуд», ТОВ
«Агенція досконалих рішень», МП ТОВ
«Гамас» цього обов'язку дотримано не
було.

Згідно з п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010року
№2755-VI, податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 вказаного Кодексу
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.201.4 ст.201 означеного
Кодексу податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Згідно з приписами п.201.10 ст.201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту.

Відповідно до п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції вірно
виходив з того, що податковий кредит
для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Зокрема, статтею 2 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» зазначено, що
сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб створених відповідно до
законодавства України, незалежно від
їх організаційно-правових форм і форм
власності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 означеного
Закону України бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Необхідність
підтвердження господарських операцій
первинними документами визначена
також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704 (зі змінами та доповненнями),
відповідно до якого первинні документи
- це письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» визначено, що
первинним документом є документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Тобто, законодавчо визначено, що
первинним документом, який засвідчує
факт здійснення господарської
операції є, серед іншого, акт
здачі-приймання робіт (надання послуг),
який відповідно повинен містити усі
необхідні реквізити, передбачені ч.2
ст.9 Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», а також інші документи, які
свідчать про здійснення господарської
операції.

Зокрема, статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Також, згідно з п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995р. №88, первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного
Положення забороняється приймати до
виконання первинні документи на
операції, що суперечать законодавчим
та нормативним актам, а відтак, для
надання юридичної сили і доказовості,
первинні документи повинні бути
складені відповідно до вимог чинного
законодавства та не порушувати
публічний порядок, встановлений
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку.

Також суд першої інстанції вірно
виходив з того, що будь-які документи (у
тому числі договори, накладні, рахунки,
акти приймання-передачі товарів (робіт,
послуг), тощо) мають силу первинних
документів лише у разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності усіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Отже, витрати для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, а також податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому, за
відсутності факту придбання товарів чи
послуг або в разі, якщо придбані товари
чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів чи сплати грошових коштів.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що надані позивачем - ТОВ
«Кераміт» та наявні у матеріалах
справи первинні документи, зокрема, на
підтвердження реальності та
фактичності виконання господарських
операцій з контрагентами - ТОВ
«Доміно-2010», ПП «Ново-Ком», ТОВ «Авитек
Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ПП
«Кіровоград Декор Технологія», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас», а саме:
податкові накладні, видаткові
накладні, платіжні доручення, акт
надання послуг з транспортного
обслуговування, не відповідають
вимогам ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999року
№996-XIV (зі змінами та доповненнями), а
також Положенню про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 р. за №168/704 (зі змінами та
доповненнями), оскільки не містять
розгорнутої інформації щодо товару,
котрий поставлявся позивачеві, а також
зі змісту означених документів не
можливо встановити, в якому, зокрема,
обсязі, придбано товар, поставлено
товар, надано послуги з транспортного
обслуговування, та яким чином
визначалися та вираховувалися їх
вартісні показники.

Судом враховано, що надані позивачем та
наявні у матеріалах справи видаткові
накладні, у порушення приписів статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», не містять вказівок на посади
повноважних осіб як з боку ТОВ
«Кераміт», так і з боку його
контрагентів - ТОВ «Доміно-2010», ТОВ
«Авитек Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас», якими їх
підписано, що відповідно унеможливлює
ідентифікувати осіб, котрі підписали
вказані документи.

Окрім того, як з'ясовано судом першої
інстанції та зазначено у наданому ДПІ у
Комінтернівському районі Головного
управління Міндоходів в Одеській
області та наявному у матеріалах
справи Акті ДПІ у Київському районі
м.Харкова від 15.11.2011р. №823/23-506/37367946 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Доміно-2010» щодо
документального підтвердження
господарських відносин з платниками
податків та зборів їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період лютий-квітень 2011р.», відсутній
факт реального вчинення господарських
операцій за лютий-квітень 2011р., з огляду
на те, що ТОВ «Доміно-2010» не знаходиться
за адресою вказаною у реєстраційних
документах: м.Харків, вул.Ольгінська,11.
При цьому, приміщення яке знаходиться з
вказаною адресою, згідно свідоцтва від
14.04.2004р. на праві власності належить ПП
«ОКС», та відповідно до Листа
Підприємства від 03.08.2011р., договори в
усній та письмовій формах на надання
юридичної адреси, надання приміщень,
або інших договорів з представниками
або іншими особами ТОВ «Доміно-2010» не
укладались. Також, в означеному акті
зазначено, що директор ТОВ «Доміно-2010»
Попенко В.В. не встановлений та
знаходиться за межами Харківської
області, основні засоби, транспорт,
складські приміщення відсутні.

Також, судом враховано, що у висновках
наявного у матеріалах справи Акта
Алчевської ОДПІ в Луганській області
від 10.02.2012р. №315/231-36917481 «Про результати
позапланової невиїзної документальної
перевірки ПП «Ново-Ком» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за період 01.02.2011р. по 30.09.2011р.»,
зазначено, що факт відсутності за
місцезнаходженням ПП «Ново-Ком»
документів, які свідчать про
фінансово-господарську діяльність,
техніки та інших засобів, а також
працівників, необхідних для здійснення
господарської діяльності підприємства
надає можливість стверджувати, що
підприємство (його посадові особи) за
місцем своєї реєстрації не могло
здійснювати фінансово-господарську
діяльність, здійснювати дії,
спрямовані на встановлення, зміну або
припинення правовідносин та
здійснювати фактичні дії, спрямовані
на виконання взятих на себе
зобов'язань. Також, в означеному акті
перевірки зазначено, що на
Підприємстві «Ново-Ком» відсутні
транспортні засоби, тобто Товариство
не має можливості здійснювати
транспортування придбаного або
реалізованого товару власними силами,
у зв'язку з чим в ході перевірки
фахівцями податкового органу
встановлено відсутність у
Підприємства необхідних умов для
здійснення господарської діяльності в
частині купівлі, продажу, реалізації,
зберігання та відвантаження
товарноматеріальних цінностей та
надання послуг чи здійснення робіт в
силу відсутності відповідного
персоналу, транспортних засобів,
приміщень та матеріальних ресурсів, що
свідчить про відсутність у ПП
«Ново-Ком»
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань та
відсутності фактичних дій, спрямованих
на виконання взятих на себе
зобов'язань. Господарські операції між
ПП «Ново-Ком» та контрагентами не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів, транспортних
засобів та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення такої
діяльності.

Також, згідно Актів ДПІ у Печерському
районі м.Києва від 08.08.2011р. №1042/23-3/37046350
«Про результати невиїзної
документальної перевірки ТОВ «Авитек
Груп ЛТД» з питань правомірності
нарахування податку на додану вартість
за період з 01.05.2011р. по 31.05.2011р.», та від
09.06.2011р. №688/23-3/37046350 «Про результати
невиїзної документальної перевірки
ТОВ «Авитек Груп ЛТД» з питань
правомірності нарахування податку на
додану вартість за період з 17.07.2010р. по
30.04.2011р.», відповідно до службової
записки ГВПМ ДПІ у Печерському районі
м.Києва від 31.05.2011р. №6512/26-06/51, директор
ТОВ «Авитек Груп ЛТД» Мартинюк А.Ф.
пояснив, що не має відношення до
ведення фінансово-господарської
діяльності Підприємства. До того ж, в
означеному акті зазначено, що операції
ТОВ «Авитек Груп ЛТД» не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. У
зв'язку з чим, ТОВ «Авитек Груп ЛТД» не
мало змоги фактично здійснювати
господарські операції з урахуванням
часу, оперативності проведення
операцій, місцезнаходження майна,
віддаленості контрагентів один від
одного. Також, в ході проведення
перевірки не встановлено факт передачі
товарів (послуг) від ТОВ «Авитек Груп
ЛТД» до підприємств-покупців, у зв'язку
з відсутністю (не наданням для
перевірки) актів приймання-передачі
товару, довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів.

Відповідно до висновків Акта
Кіровоградської ОДПІ Кіровоградської
області ДПС від 07.02.2013р. №113/1520/37426854 «Про
результати проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Айвар-МС» з питань повного
декларування податкових зобов'язань та
правомірності формування податкового
кредиту з податку на додану вартість за
лютий-грудень 2011р.», у ТОВ «Айвар-МС»
відсутні необхідні умови для ведення
господарської діяльності, відсутні
власні основні фонди, технічний
персонал у необхідній кількості,
власні виробничі активи та складські
приміщення, транспортні засоби у
необхідній кількості, вбачається
проведення транзитних фінансових
потоків, спрямованих на здійснення
операцій надання податкової вигоди
переважно з контрагентами, які не
виконують свої податкові зобов'язання,
зокрема, у випадках, коли операції
здійснюються через посередників з
метою штучного формування валових
витрат та податкового кредиту не мають
реального товарного характеру, платник
не знаходиться за місцезнаходженням,
тому наведені обставини свідчать про
відсутність факту реального
здійснення господарського діяльності
зазначеного підприємства за
лютий-грудень 2011р., безпідставного
формування податкових зобов'язань з
ПДВ по операціям з продажу товарів
(робіт, послуг) та податкового кредиту.

Також, у висновках Акта ДПІ у
Печерському районі м.Києва від 07.03.2012р.
№109/22-2/37100851 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Агенція досконалих рішень» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за період з
30.04.2010р. по 31.01.2012р.», зазначено, що
операції ТОВ «Агенція досконалих
рішень» не підтверджуються стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. У
зв'язку з чим, ТОВ «Агенція досконалих
рішень» не мало змоги фактично
здійснювати господарські операції з
урахуванням часу, оперативності
проведення операцій, місцезнаходження
майна, віддаленості контрагентів один
від одного. Також, в ході проведення
перевірки не встановлено факт передачі
товарів (послуг) від ТОВ «Агенція
досконалих рішень» до
контрагентів-покупців, у зв'язку з
відсутністю (не наданням для перевірки)
договорів про господарську діяльність,
актів приймання-передачі товару,
довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів.

Як вбачається із висновків Акта ДПІ у
Київському районі м.Одеси Одеської
області ДПС від 23.08.2012р. №1109/22-34/13918998/63
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки МП у вигляді ТОВ
«Гамас» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами за жовтень 2011р., лютий,
квітень, травень 2012р.», при проведенні
аналізу наявних баз даних АРМів «РПП»,
«Бестзвіт», ТАХ, Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість у
розрізі контрагентів на рівні ДПА
України, що використовуються ДПІ у
Київському районі м.Одеси, листів ДПІ у
Печерському районі м.Києва від 07.03.2012р.
№188/7/22-211, від 04.07.2012р. №8681/7/22-911, ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Одеської
області ДПС від 22.06.2012р. №21425/7/22-5/09, від
18.07.2012р. №25699/7/22-5/03, неможливо
встановити підтвердження реального
здійснення фінансово-господарських
операцій МП у вигляді ТОВ «Гамалс».

У висновках Акта Кіровоградської ОДПІ
від 08.11.2011р. №137/23-1/35914034 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «Кіровоград декор
технологія» з питань дотримання вимог
податкового законодавства в частині
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
податку на додану вартість за червень,
липень 2011р.», зазначено, що згідно
наданих пояснень директор ПП
«Кіровоград декор технологія» ОСОБА_14
до господарської діяльності
Підприємства не має жодного
відношення, оскільки на початку липня
2011р., у зв'язку з фінансовою скрутою, та
неможливість подальшого ведення
господарської діяльності, прийняв
рішення щодо продажу Підприємства, про
що дав відповідне оголошення у ЗМІ.
Через деякий час до ОСОБА_14 звернулась
ОСОБА_15, якій він передав усі
бухгалтерські документи, печатку та
електронні ключі для здачі податкової
звітності, у зв'язку з чим підприємство
було перереєстровано на ОСОБА_15, та
після якого ПП «Кіровоград декор
технологія» за юридичною адресою не
знаходиться, що стало підставою для
анулювання 07.10.2011р. Свідоцтва платника
ПДВ. Таким чином,
фінансово-господарська діяльність ПП
«Кіровоград декор технологія»
здійснювалась невстановленими
особами, які при складанні податкової
звітності користуються електронними
ключами, оформленими на ОСОБА_14, та
відповідно не направлена на реальне
настання правових наслідків, а
укладені, від імені ОСОБА_14 за період
червень- липень 2011р., правочини
спрямовані винятково на зменшення бази
оподаткування та не маючи під собою
розумної, економічно-обґрунтованої,
необхідної і достатньої ділової
(господарської) мети, у зв'язку з чим в
ході перевірки встановлено
відсутність майна, трудових ресурсів,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, засобів для
транспортування та іншого майна, які
економічно необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Також, як зазначено у Акті ДПІ у
Приморському районі м.Одеси від 07.11.2011р.
№2827/23-5/37224664 «Про неможливість
проведення позапланової невиїзної
документальної перевірки ТОВ
«Лантанбуд» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами за період жовтень 2010р. по
серпень 2011р.» враховуючи пояснення
засновника ТОВ «Лантанбуд» ОСОБА_16 та
директора ОСОБА_17, з яких вбачається, що
фінансово-господарською діяльністю
Підприємства вони не займались, надані
ТОВ «Лантанбуд» до ДПІ у Приморському
районі м.Одеси документи за період
жовтень 2010р. - серпень 2011р. складені з
порушенням вимог Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та не можуть бути
визнанні як первинні та підтверджувати
дані бухгалтерського та податкового
обліку підприємства.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме Вироку Приморського районного
суду м.Одеси від 20.02.2013р. по справі
№1-КП/1522/9/12 (1522/29086/12), ОСОБА_16 визнано
винною у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.5 ст.25,
ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України
та призначено покарання у вигляді
штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - 5100грн., з
огляду на вчинення пособницьких дій в
державній реєстрації ТОВ «Лантанбуд» і
в подальшому самоусунувшись від
виконання своїх посадових обов'язків,
не зайняттям фінансово-господарською
діяльністю Підприємства, та не
веденням документів, пов'язаних з
фінансово-господарською діяльністю, у
зв'язку з чим ОСОБА_16 сприяла
невстановленим в ході слідства особам
у прикритті незаконної діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПП «Кіровоград декор технологія» та
ТОВ «Лантанбуд», податкові накладні
яких власне, у тому числі, слугували
підставою для формування позивачем -
ТОВ «Кераміт» податкового кредиту,
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України і Реєстрі платників податку на
додану вартість за зверненням
невстановлених осіб від імені осіб, які
заперечують свою участь у створенні та
діяльності даних Підприємств, зокрема,
й у підписанні будь-яких первинних
документів, а відтак виписані від їх
імені податкові накладні не можна
вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, котрі
посвідчують факт придбання товарів,
робіт чи послуг, а тому віднесення
відображених у них сум ПДВ до
податкового кредиту, є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Верховного Суду України від
05.03.2012р. у справі за позовом ТОВ «Нафта»
до Шосткинської Міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області
про визнання висновків перевірки
неправомірними, визнання чинним
договору, та скасування податкових
повідомлень-рішень.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що господарські операції між позивачем
- ТОВ «Кераміт» та його контрагентами:
ТОВ «Доміно-2010», ПП «Ново-Ком», ТОВ
«Авитек Груп ЛТД», ТОВ «Айвар-МС», ПП
«Кіровоград Декор Технологія», ТОВ
«Лантанбуд», ТОВ «Агенція досконалих
рішень», МП ТОВ «Гамас», не мали
реального характеру, а їх виконання
оформлено лише документально, без мети
реального настання правових наслідків,
обумовлених ними.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
правомірності та ґрунтовності
збільшення Державною податковою
інспекцією у Комінтернівському районі
Головного управління Міндоходів в
Одеській області ТОВ «Кераміт» податку
на додану вартість у загальному
розмірі 171232грн., з яких за лютий 2011р. - у
сумі 190грн., за квітень 2011р. - у сумі
66693грн., за травень 2011р. - у сумі 38346грн.,
за червень 2011р. - у сумі 28050грн., за
серпень 2011р. - у сумі 5000грн., за жовтень
2011р. - у сумі 32020грн., за листопад 2011р. - у
сумі 1024грн.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ТОВ
«Кераміт».

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду довів
та обґрунтував. В свою чергу позивач,
всупереч наведеним приписам, не довів
апеляційному суду протиправність
прийнятого відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 31.05.2013р.
№.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кераміт»
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кераміт» -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 25 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов