Справа № 2а-1803/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 р. Справа № 56181/09/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кушнерика М.П., Сапіги В.П.,

в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області на постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 26 червня 2009 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимир-Волинському Волинської
області про нарахування пенсії та
стягнення недоплачених сум пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 в червні 2009 року
звернувся з позовом в суд до управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області та просив визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області щодо відмови в перерахунку
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимир-Волинському Волинської
області зробити перерахунок
призначеної пенсії встановивши її з 01
червня 2009 року в розмірі 4357,50 грн. в
місяць до чергового перерахунку в
зв'язку з підвищенням розміру
мінімальної пенсії за віком та
виплатити недоплачену суму пенсії за
період з 01.06.2008 року по 31.05.2009 року в сумі
37691,50 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що
являється особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та інвалідом 2 групи,
захворювання якого пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС. У травні 2009 року
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області із заявою про перерахунок
пенсії відповідно до Закону, однак
отримав негативну відповідь.

Постановою Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 26
червня 2009 року в справі №2а-1803/09
адміністративний позов було
задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням управління Пенсійного фонду
України в м. Володимир-Волинському
Волинської області подало апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 26
червня 2009 року в справі №2а-1803/09,
оскільки така прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. В обґрунтування своїх вимог
покликається на постанови Кабінету
Міністрів України від 16.07.2008 року №654,
від 13.07.2007 року № 894, від 27.12.2005 року № 1293,
від 25.05.2008 року № 530 та доводиться
непоширенням на дані правовідносини
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у матеріалах
справи. Справу може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області слід задовольнити частково, а
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити частково. При цьому
колегія суддів виходить з наступних
міркувань.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не
заперечувалось, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, I категорії,
інвалідом II групи, що підтверджується
копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від
09.03.2006 року (а.с.7) та довідкою медико
-соціальної експертної комісії серії
ВЛН №023459 від 19.02.2009 року (а.с.9),
перебуває на відповідному обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Володимир-Волинському Волинської
області.

Право позивача на одержання пенсії для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
відповідачем не оспорюється та
доказуванню не підлягає у
відповідності до ч. 3 ст. 72 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що пенсія
позивачу відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
інваліда II групи не може бути нижчою,
як вісім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного
Закону додаткова пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю, інвалідам II групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Однак згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачці застосуванню підлягають не
постанови Кабінету Міністрів України,
оскільки останні істотно звужують
обсяг встановлених законом прав
позивачки згідно ст.50 та ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) для обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч. 1 цієї статті,
мінімального розміру пенсії за віком.

Обчислення пенсії по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсії у зв»язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, однак надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, не порушуючи
положень цього Закону, в тому числі й
інших законів, якими встановлено
розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Згідно з законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла до висновку, що положення ч.3 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом. Разом з тим, наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання пенсії і щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір пенсії, визначений
відповідно до статті 54 цього Закону, а
також розмір додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, особам,
віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір
щомісячної компенсації сім»ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»мінімальний розмір пенсій
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитись,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції щодо наявності законних
підстав для визнання неправомірними
дій управління Пенсійного фонду
України в м. Володимир-Волинському
Волинської області щодо відмови в
перерахунку ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності згідно з ст.ст. 50,54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком.

На переконання колегії суддів слід
також зазначити, що Законом України
«Про Державний бюджет на 2008 рік» були
внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
які були визнані неконституційними з
22.05.2008 року тобто з дня ухвалення
рішення Конституційного Суду України
№ 10 -рп від 22.05.2008 року.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином у 2008 році, а саме з 22 травня
-дня прийняття Конституційним судом
України рішення № 10 -рп/2008 -у
відповідача виникло чергове
зобов'язання перерахувати державну та
додаткову пенсію у розмірах,
встановлених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»в редакції
Закону до 01 січня 2008 року.

Судом першої інстанції позовні вимоги
позивача, а саме визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області щодо відмови в перерахунку
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю. Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м. Володимир-Волинському Волинської
області зробити перерахунок
призначеної пенсії встановивши її з 01
червня 2009 року в розмірі 4357,50 грн. в
місяць до чергового перерахунку в
зв'язку з підвищенням розміру
мінімальної пенсії за віком та
виплатити недоплачену суму пенсії за
період з 01.06.2008 року по 31.05.2009 року в сумі
37691,50 грн. задоволено повністю.

Колегія суддів зазначає, що висновок
суду першої інстанції щодо виплати
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у відповідності до
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»у визначеній сумі є
невірним, оскільки суд не може
перебирати на себе функцію органу, на
який законом покладено повноваження
щодо нарахування, визначення розміру
та виплати зазначеної вище допомоги.

Оскільки предметом судового захисту
можуть бути тільки порушені, невизнані
чи оспорювані права, а на момент
розгляду справи факт порушення права
позивача в майбутньому відсутній, то
підстав для подальшого перерахунку
пенсії у визначеному розмірі немає.

Тому колегія суддів вважає за вірне
задовольнити позовні вимоги з 01 червня
2008 року у відповідності до ст. ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
управління Пенсійного фонду України в
Володимир-Волинському районі
Волинської області слід задовольнити
частково.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.1,3,4 ч.1
ст.202, 205,207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області задовольнити частково,
постанову Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 26
червня 2009 року в справі №2а-1803/09
-скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.
Володимир-Волинському районі
Волинської області щодо відмови в
перерахунку ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.
Володимир-Волинському Волинської
області провести позивачу перерахунок
призначеної йому пенсії, як інваліду ІІ
групи учаснику ліквідації аварії на
ЧАЕС І категорії відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»за період з 01 червня 2008 року
виходячи з розмірів мінімальної пенсії
за віком, встановленої ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.О. Яворський

Судді
М.П. Кушнерик

В.П. Сапіга