Справа № 2а-13371/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 р.
Справа № 128981/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації на
постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 28
липня 2011 року по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації, Чортківської
центральної комунальної районної
лікарні про стягнення заборгованості
та зобов'язання вчинити нарахування
доплати як працюючому на території
зони радіоактивного забруднення,-

В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач 09.06.2011 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості та зобов'язання вчинити
нарахування доплати як працюючій на
території зони радіоактивного
забруднення згідно Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Вимоги мотивовані тим, що він має
статус особи, яка віднесена до 4-ої
категорії осіб, постраждалих внаслідок
аварії на ЧАЕС та яка працює на
території зони посиленого
радіологічного контролю. Вказує на те,
що не відповідає вимогам ст.37, 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
нарахування компенсації і доплати за
шкоду, заподіяну здоров`ю, оскільки
громадянам, які проживають на
території радіоактивного забруднення
у зоні посиленого радіологічного
контролю повинна нараховуватись 30%
компенсації від мінімальної
заробітної плати у зв'язку з обмеженням
продуктів харчування місцевого
виробництва та особистого підсобного
господарства і доплата громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від 28
липня 2011 року позов задоволено
частково. Зобов`язано Чортківську
центральну комунальну районну лікарню
здійснити перерахунок заборгованої
ОСОБА_1 доплати у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати
щомісячно, як громадянину,що працює на
території радіоактивного забруднення
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю відповідно до ст.39 Закону
України від 28 лютого 1991 року «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Закону
України № 230/96 ВР від 06 червня 1996 року
«Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 09 грудня 2010
року з врахуванням виплачених сум до
виникнення обставин, з якими закон
пов`язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин та
подати розрахункові документи до
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації
Тернопільської області. Зобов`язано
Управління праці та соціального
захисту населення Чортківської
районної державної адміністрації
Тернопільської області здійснити
перевірку, реєстрацію та облік
розрахунків поданих Чортківською
центральною комунальною районною
лікарнею про виплату ОСОБА_1 доплати у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати щомісячно як громадянину, що
працює на території радіоактивного
забруднення у зоні посиленого
радіоекологічного контролю відповідно
до ст.39 Закону України від 28 лютого 1991
року « Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Закону
України № 230/96 ВР від 06 червня 1996 року
«Про внесення змін і доповнень до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 09 грудня 2010
року з врахуванням виплачених сум до
виникнення обставин, з якими закон
пов`язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин та
подати органам Державного
казначейства платіжні документи для
здійснення відповідних видатків, що
проводяться в установленому
законодавством порядку. В іншій
частині позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Відповідач дану постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм матеріально
та процесуального права, просило
скасувати постанову, та прийняти нову,
якою в позові відмовити.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Позовні вимоги позивачки щодо
нарахування 30% компенсації від
мінімальної заробітної плати в зв'язку
з обмеженням продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства задоволенню
не підлягають, оскільки згідно додатку
№ 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 23 липня 1991 року № 106 «Про
правовий режим територій, що зазнала
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи» населений
пункт де проживає позивач не входить в
перелік населених пунктів, жителям
яких виплачується щомісячна грошова
допомога.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач
являється потерпілим внаслідок аварії
Чорнобильській АЕС 4 категорії, що
підтверджується копією відповідного
посвідчення.

Також встановлено, що позивач працює на
території зони посиленого
радіологічного контролю відповідно до
довідки №283 від 05.05.2011 року, а тому
відповідно до вимог ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вона має
право на щомісячну доплату, яка до 1
січня 2007 року була визначена в розмірі
однієї мінімальної заробітної плати.

Доплата громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення
регулюється ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
відповідно до якої громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати, у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати, у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Така редакція є чинною після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом 9 пункту 28 Розділу ІІ Закону
України від 28.12.2007 року № 107-VI, визнаних
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) Рішенням
Конституційного Суду України від
22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Згідно положення ч.4 ст.9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні доплати позивачу
застосуванню підлягають не постанова
Кабінету Міністрів України, оскільки
остання істотно звужує обсяг
встановленні законом права позивача
згідно ст.39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно вищенаведеного колегія суддів
вважає, що позивачу як особі яка працює
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю повинна проводитись доплата у
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

Механізм використання, обліку,
звітності і контролю за використанням
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов`язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи визначається, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 вересня 2005 року № 936, Порядком
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов`язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог п.п.5 та 6
зазначеного Порядку доплата
відповідно до вимог ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
проводиться за місцем основної роботи
(служби) громадян підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності без утворення юридичної
особи, установами, організаціями та
військовими частинами відповідно до
розрахункових даних, поданих до
уповноваженого органу за формою,
затвердженою Мінпраці.

Підприємства реєструються
уповноваженим органом, для чого
подають не пізніше ніж за два місяці до
початку кожного бюджетного року
відомості про підприємство з
визначенням кількості постраждалих
осіб за категоріями отримувачів
компенсацій та допомоги певних видів
за формою, затвердженою Мінпраці, і
списки громадян із зазначенням
прізвища, імені та по батькові,
категорії, серії та номера посвідчення,
місця реєстрації, ідентифікаційного
номера.

До 25 числа місяця, за який здійснюється
нарахування, підприємства подають до
уповноваженого органу документи щодо
розрахункових витрат, пов'язаних з
виплатою компенсацій та допомоги
певних видів, за затвердженою Мінпраці
формою та реєстр отримувачів
компенсаційних виплат і допомоги
певних видів, де зазначаються прізвище,
ім'я та по батькові, категорія, номер
посвідчення, ідентифікаційний номер,
відомості про нараховані виплати, суму
компенсацій та вид допомоги.

Керівники підприємств несуть
персональну відповідальність за
своєчасність подання розрахункових
документів до уповноваженого органу та
правильність призначення і
нарахування компенсаційних виплат та
допомоги певних видів.

Зважаючи на вимоги вищенаведених
нормативно-правових актів, колегія
суддів приходить до висновку, що
відповідач, несе відповідальність за
правильність призначення і
нарахування позивачці доплати до
заробітної плати згідно вимог ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Згідно вищезазначеного Порядку
управління праці та соціального
захисту населення перевіряє, реєструє,
обліковує розрахунки, що надаються
підприємством, установою чи
організацією, та подає органам
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення відповідних
видатків, що провадяться в
установленому законодавством порядку.

Отже, управління праці та соціального
захисту населення лише подає органам
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення видатків,
зокрема, і на доплату до заробітної
плати працівникам підприємств, установ
чи організації відповідно до вимог ст.39
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». А тому управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації безпосередньо позивачу
таку доплату не проводить і проводити
не зобов`язано.

За таких обставин справи колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм у оскаржуваному судовому
рішенні належну правову оцінку, відтак
подана апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Чортківської районної державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову Чортківського
районного суду Тернопільської області
від 28 липня 2011 року по адміністративній
справі №2-а-13371/11/1916 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М. Ліщинський

Судді
О.І. Довга

І.І. Запотічний