Справа № 2а-5821/10/1370
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2014 року
м. Київ К/800/15736/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Суддя-доповідач:Вербицька
О.В.Судді: Бившева Л.І. Муравйов
О.В.розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Західно -
українського будівельно-ремонтного
акціонерного товариства «Зубр ЛТД»

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 р.

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2013 р.

у справі № 2а-5821/10/1370

за позовом Західно - українського
будівельно-ремонтного акціонерного
товариства «Зубр ЛТД»

до Державної податкової інспекції у
Сихівському районі м. Львова

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Західно - українське
будівельно-ремонтне акціонерне
товариство «Зубр ЛТД» (далі - позивач,
АТ «Зубр ЛТД») звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Сихівському районі м.
Львова (далі - відповідач, ДПІ у
Сихівському районі м. Львова) про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення № /0 від
05.08.2009 р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 р. у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2013 р.
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 р.
залишено без змін.

У касаційній скарзі АТ «Зубр ЛТД»,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
05.08.2010 р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2013 р. скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач письмових заперечень на
касаційну скаргу позивача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку про
наступне.

ДПІ у Сихівському районі м. Львова
проведено АТ «Зубр ЛТД» з питань
дотримання вимог п.п. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» за період з 03.03.2009 р. по 09.06.2009
р., за результатами якої складено акт №
447/153 від 21.07.2009 р. від 21 липня 2009 р.

В акті перевірки зазначено про
несвоєчасну сплату позивачем
узгодженої суми податкової
зобов'язання за платежем земельний
податок із затримкою від 31 до 90
календарних днів.

На підставі акта перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від
05.08.2009 р., яким позивача зобов'язано
сплатити штраф у розмірі 20%, що
становить 4 732,76 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач направляв позивачу виклик
на 21.07.2009 р. для надання пояснень та
погодження акта про несвоєчасну сплату
за період з лютого по березень 2009 р.
земельного податку. Виклик направлено
поштою 07.07.2009 р. Представники
підприємства участі у перевірці не
брали. ДПІ у Сихівському районі м.
Львова складено акт № 446/153 від 21.07.2009 р.
про неявку посадових осіб АТ «Зубр ЛТД»
для підписання матеріалів проведеної
перевірки.

Копія акта перевірки була направлена
позивачу 22.07.2009 р. поштою, що
підтверджено повідомленням про
вручення, отриманим 24.07.2009 р. Жодних
заперечень до акта від 21.07.2010 р. платник
податків не подав.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
плату за землю» платники земельного
податку, а також орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності (крім громадян)
самостійно обчислюють суму земельного
податку та орендної плати щороку за
станом на 1 січня і до 1 лютого поточного
року подають відповідному органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.

Статтею 17 цього ж Закону визначено
порядок сплати земельного податку. Так,
податкове зобов'язання по земельному
податку, а також по орендній платі за
землі державної та комунальної
власності, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за базовий податковий (звітний) період,
який дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця.

В той же час пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» визначено строки погашення
податкового зобов'язання. Так, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач подав
податковому органу розрахунок
земельного податку № 614 від 21.01.2009 р. в
якому самостійно задекларував за 2009 р.
суму що підлягає сплаті в розмірі 19 056, 00
грн. з розбивкою по місяцях, де місячна
сума сплати становить 1 588, 00 грн.

Проте позивачем не було сплачено
узгоджену суму земельного податку, що
призвело до прострочення сплати
зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що саме за вищевказаних
обставин справи, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно
застосували норми матеріального права,
отже, прийняте податковим органом
спірне податкове повідомлення-рішення
є правомірним.

Крім того, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку, що
формальні порушення при проведенні
перевірки та оформленні акта перевірки
не призвели до порушення прав позивача,
який є платником земельного податку, а
тому не можуть бути підставою для
скасування рішення податкового органу.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що в межах касаційної
скарги порушень судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено,
правова оцінка обставин у справі дана
вірно.

За таких обставин, касаційна скарга
позивача підлягає відхиленню, а
постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 05.08.2010 р. та
ухвала Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.02.2013 р.
залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Західно -
українського будівельно-ремонтного
акціонерного товариства «Зубр ЛТД»
відхилити.

2. Постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
05.08.2010 р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 28.02.2013 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя-доповідач
О.В. Вербицька

Судді
Л.І.
Бившева

О.В.
Муравйов