Справа № 826/3348/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 червня 2014 року 09:11
№ 826/3348/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Амельохіна В.В., суддів Аблова Є.В.,
Арсірія Р.О. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 до третя
особаМіністерства юстиції України
Державне підприємство «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції
Українипровизнання незаконними
дій,ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся з позовом до Міністерства
юстиції України (далі по тексту -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову про визнання незаконними дії
відповідача з проведення фінансового
аудиту та аудиту відповідності
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, визнання незаконними
дії відповідача зі складання
аудиторського звіту оцінки діяльності
підприємства, дотримання законності
використання і збереження майна,
проведення господарських операцій
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України за 2012 рік та І півріччя
2013 року від 17.09.2013р. №18-10/14.

В обґрунтування позовних вимог позивач
пояснив, що вчинені відповідачем дії по
проведенню фінансового аудиту та
складанню за його результатами
аудиторського звіту є незаконним та
безпідставним.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач та третя особа проти
заявленого позову заперечили,
посилаючись на те, що оскаржувані дії
вчинені відповідачем правомірно та з
врахування всіх обставин.

В судовому засіданні 28.05.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до затвердженої
Міністром юстиції України Лукаш О.Л.
програми внутрішнього аудиту на
підставі доручень від 09.08.2013р. №18-48/194,
від 30.08.2013р. №18-48/208, від 13.09.2013р. №18-48/224
про проведення фінансового аудиту та
аудиту відповідності ДП
«Інформаційний центр» доручено
Управлінню внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України провести
позаплановий внутрішній аудит оцінки
діяльності підприємства, дотримання
законності використання і збереження
майна, проведення господарських
операцій.

За результатами проведеної перевірки
складено аудиторський звіт №18-10/14 від
17.09.2013р. оцінки діяльності
підприємства, дотримання законності
використання і збереження майна,
проведення господарських операцій ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України за 2012 рік та І півріччя
2013 року, в якому рекомендовано
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності генерального
директора ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України ОСОБА_1,
першого заступника генерального
директора В.Ю. Сорвенкова, колишнього
бухгалтера ОСОБА_5 з вини яких були
допущені порушення.

20.09.2013р. Міністром юстиції України
Лукаш О.Л. видано наказ №1228/п про
звільнення ОСОБА_1, яким розірвано
достроково контракт №3 з керівником
підприємства, що є у державній
власності, укладений 22 червня 2012 року
між Міністерством юстиції України та
громадянином ОСОБА_1 на підставі п. «в»
п. 28 контракту у зв'язку з порушенням
керівником підприємства пп. «и» п. 29
даного контракту.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займав
посаду генерального директора ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України та звільнений наказом
на підставі аудиторського звіту оцінки
діяльності підприємства, дотримання
законності використання і збереження
майна, проведення господарських
операцій ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України за 2012 рік
та І півріччя 2013 року від 17.09.2013р. №18-10/14.

На думку позивача, позаплановий аудит
проведено без дотримання вимог порядку
проведення перевірки (аудиту), оскільки
підставою для проведення внутрішнього
аудиту є пункт плану або доручення
керівництва. Доручення від 09.08.2013р.
№18-48/194, від 30.08.2013р. №18-48/208, від 13.09.2013р.
№18-48/224 відносяться до розпорядчих
документів, які не містять обов'язкових
реквізитів, а тому відповідачем
безпідставно проведено перевірку. Крім
того, зазначав, що підприємство не є
бюджетною установою, а тому не може
бути об'єктом контролю.

Суд критично ставиться до тверджень
позивача, з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 4 пункту 5 Положення
про Міністерство юстиції України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 № 395/2011, Мін'юст
України з метою організації своєї
діяльності організовує
планово-фінансову роботу в апараті
Міністерства, його територіальних
органах, на підприємствах, в установах
та організаціях, що належать до сфери
його управління, здійснює контроль за
використанням фінансових і
матеріальних ресурсів, забезпечує
організацію та вдосконалення
бухгалтерського обліку.

Відповідно до підпункту 84 пункту 4
Положення про Міністерство юстиції
Мін'юст України виконує у межах
повноважень інші функції з управління
об'єктами державної власності, що
належать до сфери його управління, в
тому числі державними підприємствами,
що є адміністраторами реєстрів,
функціонування яких забезпечують
центральні органи виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра.

Таким чином саме до повноважень
Мін'юсту належить організація
планово-фінансової роботи та
здійснення контролю за використанням
фінансових і матеріальних ресурсів,
забезпечення організації та
вдосконалення бухгалтерського обліку
ДП «Інформаційний центр» Міністерства
юстиції, як підприємства, яке належить
до сфери управління Міністерства
юстиції.

Крім того, наявність повноважень у
Міністерства юстиції на проведення
внутрішнього аудиту оцінки діяльності
підприємства підтверджується таким.

Наказом Міністерства юстиції України
від 09.12.1997 № 76/5 «Про утворення
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України» утворено Державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 6.2 Статуту
Підприємства, затвердженого наказом
Мін'юсту від 02.08.2005 № 85/5 ( далі - Статут),
виключно до компетенції Мін'юсту
належить затвердження Статуту
Підприємства, внесення до нього змін та
доповнень.

Згідно з пунктом 1.6 Статуту
Підприємство є підприємством
державної форми власності, що
засноване Міністерством юстиції
України на підставі наказу від 09.12.1997 №
76/5 «Про утворення Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України» та діє
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 14.07.1999 № 1272 «Про
Державне підприємство «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції України».

Відповідно до пункту 4.1 Статуту майно
підприємства є державною власністю і
закріплюється за ним на праві
господарського відання. Джерелами
формування майна є, зокрема, грошові та
матеріальні внески Мін'юсту.

Пунктом 5.6 Статуту встановлено, що
Мін'юст здійснює контроль за
діяльністю підприємства у межах,
визначених законодавством та цим
статутом.

Пунктом 6.2 передбачено, що до виключної
компетенції Мін'юсту належить, зокрема,
контроль за фінансовою діяльністю
підприємства.

Крім того, Статутом передбачено, що
відчуження майнових об'єктів
підприємства здійснюється за
попередньою згодою Мін'юсту (пункт 4.4
Статуту), а також зазначено, що порядок
розподілу і використання прибутку
здійснюється за погодженням з
Мін'юстом (пункт 7.2 Статуту).

Отже, Мін'юст є органом, який здійснює
контроль за діяльністю підприємства у
межах, визначених законодавством та
Статутом.

Безпідставним є посилання позивача на
статтю 26 Бюджетного кодексу України,
якою передбачено, що розпорядники
бюджетних коштів в особі їх керівників
організовують внутрішній контроль і
внутрішній аудит та забезпечують їх
здійснення у своїх закладах та у
підвідомчих бюджетних установах.

Відповідно до статті 11 Закону України
«Про державний бюджет України на 2013
рік» джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України на 2013 рік у частині доходів є,
зокрема, плата за одержання інформації
з державних реєстрів, держателем яких є
Міністерство юстиції України.

Статтею 14 вказаного закону
встановлено, що у 2013 році кошти,
отримані до спеціального фонду
Державного бюджету України згідно з
відповідними пунктами статті 11,
спрямовуються відповідно на
забезпечення функціонування державних
реєстрів, держателем яких є
Міністерство юстиції України та
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сферах державної реєстрації
актів цивільного стану, державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, державної реєстрації юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, діяльність вказаних
державних реєстрів забезпечується
Підприємством відповідно до Статуту.

Так, пунктом 2.1 Статуту передбачено, що
основною метою діяльності
Підприємства є технічне, технологічне
забезпечення створення та
супроводження програмного
забезпечення ведення автоматизованих
систем Єдиних та Державних реєстрів, що
створюються відповідно до наказів
Мінюсту, а також інших електронних баз
даних, що створюються відповідно до
законодавства України, надання доступу
фізичним та юридичним особам до
автоматизованих систем Єдиних та
Державних реєстрів, забезпечення
збереження та захисту даних, що
містяться в автоматизованих системах
Єдиних та Державних реєстрів,
отримання прибутку від здійснюваної
діяльності.

Як вбачається із вищевикладеного,
кошти з державного бюджету
спрямовуються на рахунки Державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України для
забезпечення функціонування державних
реєстрів.

Крім того, відповідно до частини першої
статті 75 Господарського кодексу
України державне комерційне
підприємство зобов'язане приймати та
виконувати доведені до нього в
установленому законодавством порядку.

Пунктом 6.16 Стандартів встановлено, що
негативний висновок складається у
випадках, коли під час внутрішнього
аудиту встановлені суттєві порушення.
При цьому висновок має чітко
відображати зміст цих порушень і в
ньому наводяться підтвердження, якими
керувався працівник підрозділу
внутрішнього аудиту під час підготовки
негативного висновку.

Таким чином, складання Аудиторського
звіту з негативною оцінкою передбачено
Стандартами, відповідно до яких
проводився фінансовий аудит та аудит
відповідності ДП «Інформаційний
центр».

Як вбачається зі змісту Аудиторського
звіту, висновок містить обґрунтовані
підсумки внутрішнього аудиту
відповідно до його теми та цілей, що
відповідає пункту 6.10 Стандартів.

Враховуючи викладене, Міністерство
юстиції під час проведення фінансового
аудиту та аудиту відповідності ДП
«Інформаційний центр» та складання
Аудиторського звіту оцінки діяльності
підприємства, дотримання законності
використання і збереження майна,
проведення господарських операцій
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України за 2012 та І півріччя 2013
року від 17.09.2013 № 18-10/14 діяло у чіткій
відповідності до норм чинного
законодавства та у спосіб,
передбачений законами України.

Безпідставним є твердження позивача
про відсутність внутрішніх документів,
що регламентують порядок проведення
аудиту.

З метою визначення єдиних підходів до
організації та проведення
внутрішнього аудиту, розроблено
Стандарти внутрішнього аудиту,
затверджені наказом Міністерства
фінансів України від 04.10.2011 № 1247.

Вказані стандарти розроблені
відповідно до пункту 8 Порядку
утворення структурних підрозділів
внутрішнього аудиту та проведення
такого аудиту в міністерствах, інших
центральних органах виконавчої влади,
їх територіальних органах та бюджетних
установах, які належать до сфери
управління міністерств, інших
центральних органів виконавчої влади,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28.09.2011 № 1001, та
підпункту 4 пункту 1 Плану заходів щодо
реалізації Концепції розвитку
державного внутрішнього фінансового
контролю на період до 2017 року,
затвердженого розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 22.10.2008 № 1347.

Пунктом 1.3 встановлено, що ці Стандарти
застосовуються структурними
підрозділами внутрішнього аудиту,
утвореними в установах при проведенні
ними внутрішнього аудиту.

Згідно з пунктом 1.2 Стандартів
внутрішнього аудиту основними
внутрішніми документами з питань
внутрішнього аудиту є Положення про
підрозділ внутрішнього аудиту,
посадові інструкції працівників
підрозділу внутрішнього аудиту,
внутрішні документи з питань
проведення внутрішнього аудиту.

Наказом Міністерства юстиції України
від 03.04.2012 № 311/к «Про затвердження
положень про структурні підрозділи
апарату Міністерства юстиції»
затверджено Положення про Управління
внутрішнього аудиту.

Відповідно до пункту 1.5 Положення про
Управління внутрішнього аудиту
Міністерства юстиції України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції від 03.04.2012 № 211/к, об'єктом
управління аудиту є, зокрема,
діяльність підвідомчих установ та
державних підприємств, що належить до
сфери управління Міністерства.

Стандартами внутрішнього аудиту,
затвердженими наказом Міністерства
фінансів України від 04.10.2011 № 1247, також
визначено сферу застосування
внутрішнього аудиту:

оцінка діяльності установи щодо
ефективності функціонування системи
внутрішнього контролю, ступеня
виконання і досягнення цілей,
визначених у стратегічних та річних
планах, ефективності планування і
виконання бюджетних програм та
результатів їх виконання, якості
надання адміністративних послуг та
виконання контрольно-наглядових
функцій, завдань, визначених актами
законодавства, а також ризиків, які
негативно впливають на виконання
функцій і завдань установи (аудит
ефективності);

оцінка діяльності установи щодо
законності та достовірності
фінансової і бюджетної звітності,
правильності ведення бухгалтерського
обліку (фінансовий аудит);

оцінка діяльності установи щодо
дотримання актів законодавства,
планів, процедур, контрактів з питань
стану збереження активів, інформації
та управління державним майном (аудит
відповідності).

Таким чином, фінансовий аудит та аудит
відповідності ДП «Інформаційний
центр» здійснювався відповідно до
Програми внутрішнього аудиту,
затвердженої Міністром юстиції 09.08.2013
(копія додається). Вказаною програмою
передбачено напрям внутрішнього
аудиту, цілі, зазначено підставу,
об'єкт, період, що охоплюється
внутрішнім аудитом, термін проведення,
а також зазначено ризикові сфери
діяльності, операції, ділянки
бухгалтерського обліку та
внутрішнього контролю, що підлягають
внутрішньому аудиту з посиланням на
пункти Стандартів внутрішнього аудиту,
якими передбачено таку перевірку.

Вищевказане спростовує твердження
позивача про відсутність внутрішніх
документів, що регламентують порядок
проведення аудиту.

Таким чином Міністерство юстиції при
складанні оскаржуваного звіту діяло у
порядку та спосіб, передбачений
законами України.

Слід зазначити, що право оскаржити дії
працівників підрозділу внутрішнього
аудиту передбачено главою 5 Стандартів.

Пунктом 5.1 Стандартів встановлено,
працівників підрозділу внутрішнього
аудиту, що надходять до установи,
розглядаються у встановленому
законодавством порядку.

Крім того, у пункті 5.2. Стандартів
зазначено, що якщо за результатами
розгляду скарги установою встановлено
факт невідповідності офіційної
документації, складеної за
результатами внутрішнього аудиту,
дійсному стану справ та/або порушення
працівником підрозділу внутрішнього
аудиту законодавства, в тому числі цих
Стандартів, що вплинуло на
об'єктивність висновків, керівник
установи призначає повторний
внутрішній аудит.

Згідно з пунктом 5.3 Стандартів
повторний внутрішній аудит
проводиться працівниками підрозділу
внутрішнього аудиту, які не брали
участі в попередніх внутрішніх
аудитах, з тих самих питань.

Таким чином, позивач мав право у разі
незгоди із результатами проведення
аудиту діяльності Підприємства,
звернутися зі скаргою на дії
працівників підрозділу внутрішнього
аудиту. Разом з тим, таким правом
позивач не скористався.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
законність вчинених дій відповідача
під час проведення аудиту діяльності
підприємства, дотримання законності
використання і збереження майна,
проведення господарських операцій
встановлено рішенням Шевченківського
районного суду міста Києва від 07.11.2013 у
справі № 761/25877/13-ц за позовною заявою
ОСОБА_1 до Міністерства юстиції
України, Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції про визнання наказу про
звільнення незаконним, поновлення на
роботі.

Відповідно до частини першої статті 6
КАСУ до адміністративного суду має
право звернутися з адміністративним
позовом особа, яка вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
чи інтереси. Згідно з частиною другою
статті 17 КАСУ юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори.

Враховуючи вищенаведені норми права,
позивач має право звернутись до
адміністративного суду з позовом лише
у разі, якщо він вважає, що рішенням,
дією чи бездіяльністю відповідача
(суб'єкта владних повноважень) порушено
його права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Позивач звернувся до суду як фізична
особа, перевірка проводилась щодо
здійснення діяльності ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України, яке очолював ОСОБА_1 і
як наслідок публічно-правові відносини
виникли між Підприємством та
Міністерством юстиції України.

Отже, в процесі розгляду справи не
встановлено порушення прав, свобод та
охоронюваних Законом інтересів
позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Підсумовуючи усе вищевикладене,
врахувавши зміст ч. 3 ст. 2 КАС України, а
також перевіривши відповідність
оскаржуваних дій усім вищезазначеним
вимогам, суд дійшов висновку про
доведеність відповідачем
правомірності його дій, у зв'язку з чим
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відшкодування судового збору
позивачу не підлягає.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 - 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України, шляхом подання через
суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
В.В. Амельохін

Судді
Є.В.
Аблов

Р.О.
Арсірій