Справа № 826/19970/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А.
Суддя-доповідач: Мельничук
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу представника Приватного
підприємства «Дагда-2013» - Поліщука
Артема Вадимовича на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 12 березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Дагда-2013» до
Міністерства екології та природних
ресурсів України про скасування
наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Приватне підприємство
«Дагда-2013» звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Міністерства екології та природних
ресурсів України про скасування
наказу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
спірна Методика грубо порушує норми
Цивільного Кодексу вже на момент свого
затвердження. Всупереч імперативним
приписам ст.453 ЦК УРСР, Методика
розраховує шкоду не як фактично
заподіяні збитки, а довільно
застосовуючи не передбачені
законодавством "коефіцієнти". Окрім
того звертає увагу на те, що спірна
Методика містить арифметичні помилки.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
березня 2014 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням представник Приватного
підприємства «Дагда-2013» - Поліщук Артем
Вадимович подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

27 жовтня 1997 року Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
прийнято наказ № 171, що зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 05.05.1998
року.

Вказаним наказом затверджено Методику
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства.

Приватне підприємство «Дагда-2013»
зареєстровано 16.09.2013 року, з 04.12.2013 року
стало власником земельної ділянки та
суб'єктом земельних правовідносин, до
яких застосовується зазначена вище
Методика.

Не погоджуючись з вказаним наказом
відповідача, позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1.2 роз'яснення Вищого
арбітражного суду України «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із застосуванням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища»
від 27.06.2001 року № 02-5/744 шкода, заподіяна
внаслідок порушення цього
законодавства, повинна
відшкодовуватись у розмірах, які
визначаються на підставі затверджених
у встановленому порядку такс і методик
обрахування розмірів шкоди, що діють на
час здійснення порушення або, у разі
неможливості встановлення часу
здійснення порушення, - на час його
виявлення.

Відсутність таких такс або методик не
може бути підставою для відмови у
відшкодуванні шкоди. У такому випадку
шкода компенсується за фактичними
витратами на відновлення порушеного
стану навколишнього природного
середовища з урахуванням завданих
збитків, у тому числі неодержаних
доходів, тобто загальними правилами
природоохоронного законодавства і
статтями 440, 453 Цивільного кодексу.

При цьому колегія суддів погоджується
з критичним сприйняттям судом першої
інстанції твердження позивача про те,
що Методика є вимірювальною, а тому
підлягає метрологічній атестації,
оскільки відповідно до ст. 1 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» вимірювання -
відображення фізичних величин їх
значеннями за допомогою експерименту
та обчислень із застосуванням
спеціальних технічних засобів.

При цьому, методика виконання
вимірювань - сукупність процедур і
правил, виконання яких забезпечує
одержання результатів вимірювань з
гарантованою точністю.

Отже, спірна Методика не є методикою
виконання вимірювань, оскільки цим
документом не передбачено вимірювання
фізичних величин, а розраховується
розмір шкоди від забруднення земель у
грошових одиницях.

Крім того, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про безпідставність
тверджень позивача про те, що в
Методиці є посилання на фізичні
величини (маса, площа, глибина), у
зв'язку з чим позивач вважає оспорювану
Методику методикою виконання
вимірювань з огляду на наступне.

За змістом Методики вона не міститься
жодного елементу методики виконання
вимірювань стосовно будь-якої із
фізичних величин і за своїм змістом не
є методикою виконання вимірювань, а є
методикою визначення розміру шкоди,
отже, не підлягає процедурі атестації
та реєстрації відповідно до вимог
Закону України «Про метрологію та
метрологічну діяльність».

Засмічення, відповідно до п. 2 Методики,
- наявність на території земельних
ділянок сторонніх предметів. Методика
встановлює порядок розрахунку
розмірів відшкодування шкоди
суб'єктами господарювання та фізичними
особами в процесі їх діяльності через
забруднення земель хімічними
речовинами, їх засмічення
промисловими, побутовими та іншими
відходами і поширюється на всі землі
України незалежно від форм їх
власності.

Водночас, колегія суддів зауважує про
необґрунтованість посилання позивача
на постанову Пленуму Верховного Суду
України від 25.12.1996 року № 13 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», оскільки вона
втратила чинність 16.04.2004 року, та на
Постанову Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 року № 284, якою затверджено
Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, з огляду на те, що
Постановою № 284 регулюються
правовідносини щодо відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок,
встановленням обмежень щодо їх
використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.

В свою чергу, Методика застосовується
під час встановлення розмірів шкоди
від забруднення (засмічення) земель
будь-якого цільового призначення, що
сталося внаслідок несанкціонованих
(непередбачених проектами, дозволами)
скидів (викидів) речовин, сполук і
матеріалів, внаслідок порушення норм
екологічної безпеки у разі зберігання,
транспортування та проведення
вантажно-розвантажувальних робіт,
використання пестицидів і
агрохімікатів, токсичних речовин,
виробничих і побутових відходів;
самовільного розміщення промислових,
побутових та інших відходів (п. 1.3
Методики).

За таких обставин, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про помилковість тверджень
позивача, оскільки вони грунтуються на
нормативних актах, які не
застосовуються до правовідносин щодо
визначення розміру шкоди за засмічення
та забруднення земельних ресурсів -
Технічні вказівки щодо визначення меж
земельних ділянок спільної та спільної
часткової власності фізичних і
юридичних осіб на забудованій
території у населених пунктах,
затверджені Державним комітетом по
земельних ресурсах від 18.05.1998 року.

Так, у п. 1.2 Вказівок зазначено, що
технічні вказівки визначають юридичні
та технічні правила встановлення меж
земельних ділянок спільної часткової
власності фізичних і юридичних осіб в
існуючій забудові з метою створення
інформації для реєстрації земельних
ділянок і прав на них та визначення
вартості землі і нормативів
оподаткування земельної власності.

Відповідно до п. 3.2 Методики землі
вважаються засміченими, якщо на
відкритому ґрунті наявні сторонні
предмети і матеріали, сміття без
відповідних дозволів, що призвело або
може призвести до забруднення
навколишнього природного середовища.

Факти засмічення земель
встановлюються уповноваженими
особами, які здійснюють контроль за
додержанням вимог природоохоронного
законодавства шляхом оформлення актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення на
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення та засмічення земель
(п. 3.3 Методики).

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідачем як
суб'єктом владних повноважень доведено
правомірність оспорюваного наказу.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відтак, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення даного позову.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Приватного підприємства «Дагда-2013» -
Поліщука Артема Вадимовича - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 12
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е.
Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.