Справа № 809/3481/13-а
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 р.
Справа № 876/4192/14

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді:
Улицького В.З.

суддів:
Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання:
Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Івано-Франківської митниці
Міністерства доходів і зборів України
на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2014 року у справі за позовом
Приватного підприємства "Євробуд" до
Івано-Франківської митниці
Міністерства доходів і зборів України,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Івано-Франківській області про про
визнання неправомірними дій та
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів,-

встановила:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до Івано-Франківської
митниці Міністерства доходів та зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України в Івано-Франківській області
про визнання неправомірними дій,
скасування рішень про коригування
митної вартості товарів, стягнення
надмірно сплачених коштів в розмірі
10427,13 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим,
що відповідач протиправно визначив
митну вартість товару, що поставлявся
позивачу, не за ціною контракту, а за
ціною договору щодо ідентичних
товарів, у зв'язку з чим відбулось
коригування митної вартості товару на
підставі оскаржуваних рішень
відповідача, внаслідок чого
підприємством надмірно сплачено
митних платежів в розмірі 10427,13 грн.
Просив позов задоволити.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2014 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Івано-Франківської
митниці Міністерства доходів та зборів
України щодо прийняття рішень про
коригування митної вартості товарів
№206060000/2013/000050/1 від 18.10.2013 року,
№206060000/2013/000048/1 від 18.10.2013 року та
№206060000/2013/000052/1 від 22.10.2013 року. Визнано
протиправними та скасовано рішення
Івано-Франківської митниці
Міністерства доходів та зборів України
про коригування митної вартості
товарів №206060000/2013/000050/1 від 18.10.2013 року,
№206060000/2013/000048/1 від 18.10.2013 року та
№206060000/2013/000052/1 від 22.10.2013 року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила Івано-Франківська митниця
Міністерства доходів і зборів України.
Вважає, що оскаржувана постанова
прийнята з помилковим застосуванням
норм матеріального та процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволені
адміністративного позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу апелянта слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім, випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухваленим відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
28.03.2012 року між ЗАТ «Сибур Холдинг»
(Російська Федерація) та ПП «Євробуд»
(Україна) укладено контракт №СХ.11024 на
поставку товару, згідно із умовами
якого ЗАТ «Сибур Холдинг»
зобов'язується поставити ПП «Євробуд»
товар, а саме: полістирол «Альфопор»
тип SE марка 101, 201, 301, 401, 501 ТУ
2214-019-10. 02.09.2013 року сторони внесли
доповнення №26 до зазначеного
контракту, в пункті 2 якого визначили
ціну товару - 2020 дол. США/тн, а в пункті 3
термін поставки товару встановлено з 02
вересня по 10 жовтня 2013 року. Зміною №5
до контракту від 07.10.2013 року сторони
змінили в ньому пункт 3, а саме:
продовжили термін поставки товару з 02
вересня по 25 жовтня 2013 року.

Таким чином 18.10.2013 року зазначений
товар позивачем ввезено на митну
територію України за митними
деклараціями №206060000/2013/006833 та
№206060000/2013/006838, та 21.10.2013 року - за митною
декларацією №206060000/2013/006886 (а.с. 5, 16, 25 т.2).
Для декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження
відповідачу подано декларації митної
вартості, в яких митну вартість товару
було визначено за ціною угоди щодо
товарів, які імпортуються.

Разом з тим, 18.10.2013р. та 21.10.2013р. року
митний орган відмовив в митному
оформленні поданих позивачем митних
декларацій (№206060000/2013/006833,
№206060000/2013/006838, №206060000/2013/006886), про що
складені картки відмови в прийняті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №206060000/2013/00098 від 18.10.2013
року, №206060000/2013/00099 від 18.10.2013 року та
№206060000/2013/00102 від 21.10.2013 року (а.с. 35-40 т.2).
Одночасно Івано-Франківською митницею,
на підставі наявних у неї відомостей,
здійснено коригування митної вартості
товарів, що переміщувались
підприємством через митний кордон
України з урахуванням ціни на
ідентичні товари в розмірі 2160 дол.США
за тонну, та винесено оскаржувані
рішення про коригування митної
вартості товарів №206060000/2013/000048/1 від
18.10.2013р., №206060000/2013/000050/1 від 18.10.2013р.,
№206060000/2013/000052/2 від 22.10.2013р. (а.с. 7, 8, 18, 29,
т.2).

Для визначення скоригованої митної
вартості імпортованих позивачем
товарів відповідач використав
другорядний метод визначення митної
вартості товарів - за ціною договору
щодо ідентичних товарів, джерелом
застосування якого стала цінова
інформація ЄАІС ЦБД МД 807100001/2013/7364 від
14.10.2013 року.

Підставою для визначення митним
органом митної вартості за другорядним
методом слугував висновок про те, що
позивач не підтвердив дату поставки
товару поданими документами, оскільки
в рахунках-фактурах (інвойсах) №141013-094
та №141013-093 були вказані інші терміни
поставки. Крім того, на думку митного
органу висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» №4758 від
18.10.2013 року містить інформацію на
полістирол без зазначення конкретного
виду та марки даної продукції, що не
дало змогу однозначно його
ідентифікувати.

Згідно ч.8 ст.52 Митного кодексу України
у декларації митної вартості
наводяться відомості про метод
визначення митної вартості товарів,
числове значення митної вартості
товарів та її складових, умови
зовнішньоекономічного договору, що
мають відношення до визначення митної
вартості товарів, та надані документи,
що підтверджують зазначене.

Відповідно до ч.2 ст.54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Згідно із абз.3 п.4 ч.4 ст.54 МК України
орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний випускати у вільний обіг
товари, що декларуються, у разі незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

За таких умов, орган доходів і зборів
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього МК України, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари (п.2 ч.6 ст.54 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно ч.7 ст.55 МК України у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням органу доходів і
зборів про коригування заявленої
митної вартості товарів орган доходів
і зборів за зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Аналізуючи наведені правові норми, суд
апеляційної інстанції звертає увагу,
що по митних деклараціях, поданих
18.10.2013р., у відповідача правомірно
виникли сумніви щодо правильності
визначення митної вартості товару,
оскільки в поданих декларантом до
митних декларацій документах
містилися неточності стосовно дати
поставки та заявлена декларантом ціна
на полісторол Альфапор тип SE марки 401
(2020 дол.США за тонну) була нижчою від
середньої ціни, зазначеної в
центральній базі даних ЄАІС
Міністерства доходів і зборів України
(2160 дол.США за тонну). А тому митний
орган у письмовій формі (шляхом
електоронного листування з
представником декларанта) витребував у
нього додаткові документи: висновок
про якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями (ICIS-pricing -
аналітичне агенство про товарні ціни
на хімічну продукцію). Декларант
повідомив про неможливість надати на
даний момент вказані документи. Однак,
митний орган не надав декларанту
передбаченого десятиденного терміну
для подання витребуваних документів, а
в день подання позивачем митних
декларацій відмовив у митному
оформленні товарів і виніс рішення про
визначення митної вартості товарів за
другорядним методом.

По митній декларації, поданій 21.10.2013р., у
відповідача правомірно виникли
сумніви щодо правильності визначення
митної вартості товару, оскільки
заявлена декларантом ціна на
полісторол Альфапор тип SE марки 401 (2020
дол.США за тонну) була нижчою від
середньої ціни, зазначеної в
центральній базі даних ЄАІС
Міністерства доходів і зборів України
(2160 дол.США за тонну). А тому митний
орган у письмовій формі (шляхом
електоронного листування з
представником декларанта) витребував у
нього додаткові документи: висновок
про якісні та вартісні характеристики
товару, підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями (ICIS-pricing -
аналітичне агенство про товарні ціни
на хімічну продукцію (полістирол), яка
поставляється з Росії на умовах
FCA-Пермь).

Листом від 23.10.2013р. позивач направив
відповідачу витребувані документи
(ICIS-pricing - аналітичне агенство про
товарні ціни на хімічну продукцію
(полістирол), яка поставляється з Росії
на умовах FCA-Пермь, висновок ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" №4758 від
18.10.2013 року, загальний інвойс від
02.09.2013р., зміни до контракту №5 від
07.10.2013р. про поставу товару в період з 02
вересня по 25 жовтня 2013р. та ін.) та
просив в порядку ст.55 Кодексу прийняти
рішення про визнання заявленої ним
вартості.

Проте відповідач не прийняв вказані
документи.

Джерелом інформації, яка використана
для розрахунку митної вартості товару
митним органом, є інформація з
центральної бази ЄАІС Міністерства
доходів і зборів України.

Правовий статус ЦБД ЄАІС ДМСУ, порядок
її формування, ведення, отримання
інформації, а також порядок
використання її даних суб'єктами
господарських відносин при здійсненні
ними зовнішньоекономічної діяльності
Митним кодексом України не
передбачено. Також у ЦБД ЄАІС ДМСУ
відсутня інформація про коригування
заявленої митної вартості товарів, а
також інформація щодо судових рішень з
питань визначення митної вартості
товарів та методів її визначення.
Відтак, вказана база не містить всіх
об'єктивних даних щодо імпортованих в
Україну товарів, які підтверджуються
документально і підлягають обчисленню.

Дане свідчить про те, що коригування
митної вартості названого товару
Івано- Франківська митниця за
другорядним методом проведене з
порушенням вимог частини 9 статті 58
Митного кодексу України, тобто, не на
основі об'єктивних даних, що
підтверджуються документально та
підлягають обчисленню. Аналогічна
позиція викладена в ухвалах ВАСУ від 15
січня 2014 року у справі № К/800/48476/13, від 09
квітня 2014 року справа № К/9991/77700/12.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної
інстанції переконаний, що судом першої
інстанції надано належну оцінку
наявним у справі доказам, а їх достатня
кількість та взаємний зв'язок у
сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для часткового
задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи
апеляційної скарги являються
безпідставними та необґрунтованими та
не спростовують висновків суду першої
інстанції, правова оцінка доказів дана
вірно, а відтак у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.01.2014 року у справі №809/3481/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з
моменту набрання нею законної сили
може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 05.06.2014 року