Справа № 2а-5128/12/1070
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2014 р. м. Київ
К/800/18702/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі
Бовкун В.В.

за участю представників сторін:

позивача - Пшенишної В.В.

відповідача - Ступака Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Фастівської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013

у справі № 2а-5128/12/1070

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Артемсіль
регіони-СК»

до Фастівської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Артемсіль
регіони-СК» звернулось до суду з
позовом про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Фастівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби від 20.06.2012 № , №
, від 21.09.2012 № 1.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14.12.2012 у
задоволенні позовних вимог відмовлено,
з мотивів правомірності прийняття
спірних податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013
постанову суду першої інстанції
скасовано; прийнято нову постанову про
задоволення позовних вимог; визнано
протиправними та скасовано спірні
податкові повідомлення-рішення, з
підстав обґрунтованості позовних
вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, як таке, що
прийняте з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Представником відповідача в судовому
засіданні заявлено клопотання про
заміну відповідача, у зв'язку із
реорганізацією, із Фастівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області Державної
податкової служби на правонаступника -
Васильківську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Київській
області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд допускає на будь-якій
стадії адміністративного процесу
заміну відповідної сторони чи третьої
особи її правонаступником. Усі дії,
вчинені в адміністративному процесі до
вступу правонаступника, обов'язкові
для нього в такій самій мірі, у якій
вони були б обов'язкові для особи, яку
він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши
заявлене клопотання, дійшов висновку
про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
виїзної позапланової перевірки ТОВ
«Артемсіль регіони-СК» з питань
взаємовідносин з ТОВ «Ленд Компані» за
березень, квітень, травень, червень,
липень, вересень 2011 року, складено акт
№ 155/24/2200-33534816 від 01.06.2012, в якому
зафіксовано порушення: п. 138.2 ст. 138, пп.
139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України, пп. 5.2.1 п. 5.2, абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», в результаті
чого занижено податок на прибуток в
розмірі 2 583 970 грн., в т.ч.: за І квартал 2011
року на суму 633 947 грн., за ІІ квартал 2011
року на суму 628 149 грн., за ІІІ квартал 2011
року на суму 1 321 874 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 188.1
ст. 188, п. п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість в
розмірі 2 202 829 грн., в т.ч.: за березень 2011
року на 507 157 грн., за травень 2011 року на
342 883 грн., за червень 2011 року на 203 333 грн.,
за липень 2011 року на 378 640 грн., за
серпень 2011 року на 29 360 грн., за вересень
2011 року на 741 456 грн.

На підставі результатів проведеної
перевірки, 20.06.2012 відповідачем прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 2 777 558 грн., в
т.ч.: 2 202 829 грн. основного платежу та 574 729
грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № про визначення суми
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в розмірі 2 742 456,75 грн., в т.ч.: 2
583 970 грн. основного платежу та 158 486,75
грн. штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами адміністративного
оскарження, 21.09.2012 відповідачем
прийняте податкове
повідомлення-рішення № 1 про
визначення суми грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 2 583 971
грн., в т.ч.: 2 583 970 грн. основного платежу
та 1 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Приймаючи спірні податкові
повідомлення-рішення, податковий орган
виходив з нікчемності угод, укладених
між ТОВ «Артемсіль регіони-СК» та ТОВ
«Ленд Компані», оскільки з пояснень
директора останнього - ОСОБА_4 від 15.02.2012
вона не підписувала первинні
бухгалтерські документи по
взаємовідносинах з ТОВ «Артемсіль
регіони-СК».

Матеріалами справи встановлено, що між
«Артемсіль регіони-СК» та ТОВ «Ленд
Компані» були укладені договори № 7 від
01.03.2011 транспортно-екпедиційного
обслуговування, № 17 від 01.03.2011 про
надання маркетингових послуг, № 23 від
16.05.2011 про надання юридичних послуг.

Виконання вказаних договорів
підтверджено дослідженими судами
попередніх інстанцій матеріалами
справи, а саме: видатковими та
податковими накладними, актами
виконаних робіт, актами прийому-здачі
робіт (надання послуг).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано до суду
належних доказів на підтвердження
реальності та товарності
фінансово-господарських відносин з
контрагентом, підтвердження
використання отриманих послуг та
товару у власній господарській
діяльності.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, апеляційний адміністративний
суд мотивував своє рішення тим, що в
судовому порядку доведено факт
здійснення господарських операцій
належними первинними документами;
ОСОБА_4 не була директором ТОВ «Ленд
Компані» на момент укладення договорів
з позивачем та їх виконання; позивач
замовляв маркетингові послуги з метою
пошуку потенційних контрагентів в
областях та з метою вивчення попиту на
продукцію, що реалізує (сіль);
транспортно-експедиційні послуги
викликані необхідністю організації
поставок солі; потреба в юридичних
послугах викликана відсутністю в штаті
підприємства фахівців в галузі права
та знаходженням на розгляді в суді
кримінальної справи стосовно
головного бухгалтера ТОВ «Артемсіль
регіони-СК».

Суд касаційної інстанції погоджується
з висновком суду апеляційної
інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 4
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг (пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК
України).

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 цього Кодексу
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу). У разі, якщо на момент
перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми
податку, які попередньо віднесені до
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону (пп. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 зазначеного
Кодексу платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
податкову накладну, в якій
зазначаються обов'язкові реквізити.

Приписами пункту 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України визначено, що
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

З огляду на викладені норми
Податкового кодексу України можна
дійти висновку про існування декількох
підстав для формування податкового
кредиту, а саме: наявність у платника
податку - покупця належно оформленої
податкової накладної, фактична сплата
грошових коштів контрагенту, в сумі
визначеній в податковій накладній, а
також фактичне виконання
господарської операції, за наслідками
якої у платника ПДВ виникає право на
податковий кредит, що в даному випадку
встановлено матеріалами справи.

Щодо визначення позивачеві зобов'язань
з податку на прибуток, слід зазначити
наступне.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку (абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст.
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 зазначеного Закону
встановлено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до п. 134.1 ст. 134 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
податком на прибуток є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135 - 137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138 - 143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Таким чином, зменшення показника
валових витрат безпосередньо впливає
на об'єкт оподаткування.

Разом з тим, відповідно до п. 138.1. ст. 138
ПК України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються з: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті; інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 цього
Кодексу передбачено, що витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Разом з тим, відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК
України витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Виходячи з системного аналізу вказаних
норм, необхідно зауважити на те, що
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість та валові витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, які
складені в разі фактичного здійснення
господарських операцій.

Таким чином, за встановлення в судовому
порядку фактичного здійснення
господарських операцій між позивачем
та контрагентом - ТОВ «Ленд Компані», що
підтверджено належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку
є правомірним формування позивачем
податкового кредиту та віднесення
відповідних сум до складу валових
витрат у спірному періоді за
результатами господарських операцій з
вказаним контрагентом.

За вказаних обставин, відсутності
порушень норм матеріального та
процесуального права, висновок суду
апеляційної інстанції про задоволення
позовних вимог є вірним, а касаційна
скарга відповідача - необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі
відповідача - Фастівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області Державної
податкової служби її правонаступником
- Васильківською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Київській
області.

Касаційну скаргу Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.03.2013
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України у випадках,
встановлених Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Головуючий В.В. Кошіль Судді І.В.
Борисенко О.А. Моторний