Справа № 2а-2651/09
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 р. Справа № 92845/09/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

при секретарі судового
засідання: Стецків І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області на
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 06.05.2009
року у справі за позовом прокурора
Галицького району в інтересах ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

12.03.2009 року прокурор Галицького району
звернувся в інтересах ОСОБА_1 в суд
першої інстанції з позовною заявою до
управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації
Івано-Франківської області, в якій
просив визнати дії відповідача
неправомірними та постановити рішення,
яким зобов»язати управління праці та
соціального захисту населення
Галицької РДА здійснити перерахунок
належної ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності з вимогами
чинного законодавства, стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 борг в
сумі 7330,90 грн. за період з квітня 2007 року
по листопад 2008 року.

Постановою Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 06.05.2009
року позов задоволено частково,
визнано протиправними дії управління
праці та соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації щодо відмови у виплаті
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,
зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації щомісячно виплачувати
ОСОБА_1 допомогу передбачену ч.1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім»ям з дітьми» , по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше прожиткового мінімуму
, встановленого для дітей віком до
шести років, згідно рішення
Конституційного Суду України № 6 - рп/2007
від 09 липня 2007 року. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись прийнятим рішенням суду
першої інстанції, до управління праці
та соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області оскаржило його в апеляційному
порядку, вважає, що постанова суду
прийнята з порушенням норм
матеріального права.

В апеляційній скарзі вказує, що згідно
частини 2 статті 95 Конституції України
виключно законом і Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні потреби,
розмір, і цільове спрямування цих
видатків.

Відповідно до частини другої статті 4
Бюджетного кодексу України при
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно -
правових актів застосовується лише в
частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України,
Бюджетного кодексу України та закону
про Державний бюджет України.

Кошти для виплати такої допомоги в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років у відповідних
роках Законом України " Про державний
бюджет України"не передбачалися та
витрати, пов'язані із задоволенням
судами позовних заяв отримувачів цієї
допомоги, які виникли внаслідок
рішення Конституційного суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007, в
державному бюджеті не враховані.

Просить скасувати постанову суду
першої інстанції та закрити
провадження по справі.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, у відповідності до ч.4
ст.196 КАС України, вважає за можливе
проводити апеляційний розгляд справи у
їх відсутності.

Заслухавши суддю доповідача,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження та відповідно
до положень Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" має
право на пільги відповідно до вимог
цього Закону, а саме на отримання
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі
встановленому законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається на кожну
дитину незалежно від кількості
народжених (усиновлених, взятих під
опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими
надається допомога.

Згідно із довідкою управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області № 994/01-1.11 від 23.12.2008 року,
позивачці починаючи з квітня 2007 року по
листопад 2008 року щомісячна грошова
допомога по догляду за одною дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачувалася в розмірі передбаченому
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік" та Законом України
"Про Державний бюджет України на 2008
рік".

За наявності декількох законів, норми
яких по-різному регулюють конкретну
сферу суспільних відносин, під час
вирішення спорів у цих відносинах
повинні застосовуватись положення
закону з урахуванням дії закону в часі
за принципом пріоритету тієї норми, яка
прийнята пізніше.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним поданням 46
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої
статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" (справа про соціальні
гарантії громадян) від 09.07.2007 року №
6-рп/2007 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення ст.56
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", за якою щомісячна
грошова допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
виплачується у розмірі, який дорівнює
різниці між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначених законів, що визнані
неконституційними.

Входячи з резолютивної частини
постанови Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 06.05.2009
року не зрозуміло за який період слід
задоволити заявлені позовні вимоги,
оскільки згідно рішення
Конституційного суду України № 6-рп/2007
від 09.07.2007 року вище зазначені
положення визнано лише такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), тобто не вказує з
якого часу слід застосовувати дані
положення.

Положення статті 56 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
які визнані неконституційними,
втрачають чинність, згідно ч.2 ст.152
Конституції України, з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення.

Щодо нарахування та виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за 2008 рік, у
задоволенні таких вимог слід відмовити
оскільки, згідно ст. 58 Закону України
"Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року № 107-6 (далі Закон № 107-6)
затверджено на 2008 рік прожитковий
мінімум на дітей віком до 6 років: з 01
січня-526 грн., з 01 квітня - 538 грн., з 01
липня - 540 грн., а згідно пункту 23 цього
Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
викладено у такій редакції: "Допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року -
50%, з 01 січня 2009 року - 75%, з 01 січня 2010
року - 100% прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців.

Саме тому у 2008 році допомога
нараховувалась та виплачувалась
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" та
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання які спричинили втрату
працездатності" № 1105-14 від 28.12.2007 року,
яким визначено, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 грн., і дане положення
Рішенням Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 року не було визнано
неконституційним.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до переконання, що позовні
вимоги прокурора Галицького району в
інтересах ОСОБА_1 підлягають до
задоволення з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року,
а в позовних вимогах за 2008 рік слід
відмовити.

Вимоги апелянта про закриття
провадження в справі задоволенню не
підлягають за відсутністю на це
підстав.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи та
невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. Відтак, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
оскаржувана постанова - скасуванню з
прийняттям нової, якою позовні вимоги
задоволити частково.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст.
198, 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
колегія суддів,

П О С Т А Н ОВ И Л А :

апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області задоволити частково, скасувати
постанову Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 06.05.2009
року у справі № 2а-2651/09.

Позов прокурора Галицького району в
інтересах ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову
управління праці та соціального
захисту населення Галицької районної
державної адміністрації у виплаті
ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірах, що передбачені ч. 1 ст. 15 ЗУ
«Про державну допомогу сім`ям з
дітьми».

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Галицької районної державної
адміністрації Івано-Франківської
області нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку на підставі на підставі ч.1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» за період з 09 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року включно, з
урахуванням виплачених коштів.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції в порядку
цивільного судочинства.

Головуючий суддя :
В.П.Сапіга

Судді:
Т.В.Онишкевич

Я.С.Попко

Повний текст виготовлено 25.06.2010р.