Справа № 2а-0770/2564/12
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 року м. Ужгород№ 2a-0770/2564/12

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання
Сологуб Д.Я. та сторін, які беруть
участь у справі:

представника позивача: Доценко В.О.,

представника відповідача: Корнута В.В.,

представника третьої особи: Беринець
Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Приватного
підприємства «Вітана» до Районного
відділу Державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції, третя особа: ТОВ «Ніка-Газ» про
визнання дій протиправними та визнання
незаконним акту, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС
України 05 червня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано 11
червня 2014 року.

Приватне підприємство «Вітана»
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Районного відділу Державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції, третя
особа: ТОВ «Ніка-Газ», яким просить:
визнати незаконними дії
співробітників ВДВС Хустького РУ по
складанню акту опису та арешту майна
від 17.05.2012 р. у виконавчому провадженні
№ 9-11/2012; визнати незаконним акт опису
та арешту майна від 17.05.2012 р. у
виконавчому провадженні № 9-11/2012.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що
17.05.2012 року відповідачем було складено
акт опису та арешту майна, яке належить
не боржнику, а позивачу на підставі
договору купівлі-продажу від 25.03.2011 №
13/11, передано йому згідно акту
прийому-передачі, та перебуває на його
балансі з березня 2011 року на підставі
відповідних інвентаризаційних карток,
має інвентарні номери. Позивач вважає,
що при здійснені опису майна та
складанні даного акту опису та арешту,
відповідач порушив вимоги чинного
законодавства, що призвело до
протиправного обмеження права
власності позивача. На підставі
наведеного, просить суд задоволити
позовні вимоги.

В судову засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та просив суд їх
задоволити.

Відповідач надав суду письмові
заперечення проти позову, де зазначив,
що на час проведення опису майна
державному виконавцеві не було надано
договорів купівлі-продажу від 25.03.2011
№01/11 та №12/11, актів приймання-передачі
від 25.03.2011 №01/11 та №12/11, доказів про
здійснення оплати за майно, в т.ч.
шляхом взаєморозрахунків, документів
податкової звітності та інших
документів первинного обліку у
підтвердження операцій з
купівлі-продажу спірного майна.
Просить суд відмовити в задоволенні
даного позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог, з підстав наведених у
запереченнях, крім того, зазначив, що
договір купівлі-продажу обладнання
№13/11 від 25.03.2011 укладався з метою
уникнення від виконання наказу
господарського суду у справі №14/77 від
17.05.11, спірне майно так і не було
передано новому власнику, а
знаходилося на території ТОВ
«Цегельний завод». Також звернув увагу
суду на ту обставину, що рішенням
Господарського суду Закарпатської
області від 31.07.2012, яке залишено без
змін апеляційною та касаційною
інстанціями, у позові Приватного
підприємства «Вітана» до Відділу
Державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ніка-Газ»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Цегельний завод»
про визнання права власності на майно,
а саме: вагонетки випалювальні-82 шт.,
вагонетки сушильні-17 шт., змішувачі
двохвальні СМК-126 - 2 шт., бункера -2 шт.,
редуктор - 1 шт. обладнання шамотного
відділення, рельфери -3 шт. та зняття з
нього арешту, було відмовлено. На
підставі наведеного просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи,
заперечення, надані відповідачем,
підтримав, та просив суд відмовити в
задоволенні даного позову.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
представника третьої особи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що під час вжиття
заходів з примусового виконання в
межах виконавчого провадження з
виконання наказу господарського суду
Закарпатської області №14/77 від 17.05.11
про стягнення з боржника ТОВ
«Цегельний завод» на користь ТОВ
«Ніка-Газ» заборгованості в сумі 199
954,45 грн.,1998,07 грн. відшкодування витрат
по оплаті держмита та 169,45 грн.
відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, державний виконавцем
відділу ДВС Хустського районного
управління юстиції складено акт опису
і арешту майна від 17.05.2012р., яким
описано та накладено арешт на майно
боржника ТОВ "Цегельний завод", частина
якого, є предметом спору по даній
справі, а саме: вагонетки
випалювальні-82 шт., вагонетки
сушильні-17 шт., змішувачі двохвальні
СМК-126 - 2 шт., бункера -2 шт., редуктор - 1
шт. обладнання шамотного відділення,
рельфери -3 шт.

Частиною 1 ст.57 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення, а відповідно до ч.2 цієї статті
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом проведення опису майна боржника
і накладення на нього арешту.

Згідно ч.5. ст.57 "Закону України "Про
виконавче провадження" про проведення
опису майна боржника і накладення на
нього арешту державний виконавець
складає акт опису та арешту майна
боржника. Під час проведення опису та
арешту майна боржника державний
виконавець має право оголосити
заборону розпоряджатися ним, а в разі
потреби - обмежити права користування
майном, здійснити опечатування або
вилучити його у боржника та передати на
зберігання іншим особам, про що
зазначається в акті опису та арешту.
Вид, обсяг і строк обмеження
встановлюються державним виконавцем у
кожному конкретному випадку з
урахуванням властивостей майна, його
значення для власника чи володільця,
необхідності використання та інших
обставин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України
"Про виконавче провадження" майно, на
яке накладено арешт, за винятком майна,
зазначеного в частині восьмій статті 57
цього Закону, передається на
зберігання боржникові або іншим особам
(далі - зберігач), призначеним державним
виконавцем, під розписку в акті опису.
Копія акта опису майна видається
боржнику, стягувачу, а в разі якщо
обов'язок зберігання майна покладено
на іншу особу, - також зберігачу.

Як вбачається з акту опису й арешту
майна 17.05.2012р. він був складений у
присутності директора ТОВ "Цегельний
завод" Якоб В.М. та підписаний ним без
жодних зауважень.

Будь-які відомості щодо належності
спірного майна іншій особі, а також
належності приміщення, в якому
проводився опис майна- ПП "Вітана", у
акті опису й арешту майна від 17.05.2012р.
відсутні.

Разом з тим, позивач зазначає, що
вказане вище описане та арештоване
майно набуто ним у власність на
підставі договору купівлі-продажу №13/11
від 25.03.2011р. укладеного між ТОВ
"Цегельний завод" , як Продавцем, та ПП
"Вітана" (позивач), як Покупцем.
Відповідно до предмету вказаного
договору Продавець зобов"язався
передати у власність Покупця
обладнання для виробництва цегли
відповідно до додатку №1. (п.1.1). Право
власності на обладнання переходить до
Покупця з моменту підписання даного
договору (п.1.4). Передачу обладнання за
договором №13/11 від 25.03.11 оформлено
підписаним сторонами цього договору
актом приймання-передачі №13/11 від 25.03.11.

Проте, Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 31.07.2012р. у
справі №5008/535/2012, що набрало законної
сили, у задоволенні позову Приватного
підприємства «Вітана» до Відділу
Державної виконавчої служби
Хустського районного управління
юстиції, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ніка-Газ»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Цегельний завод»
про визнання права власності на майно,
а саме: вагонетки випалювальні-82 шт.,
вагонетки сушильні-17 шт., змішувачі
двохвальні СМК-126 - 2 шт., бункера -2 шт.,
редуктор - 1 шт. обладнання шамотного
відділення, рельфери -3 шт. та зняття
з нього арешту, було відмовлено.

Як зазначено в даному рішенні
позивачем не доведено належними
доказами факту приналежності йому на
праві власності саме описаного за
актом від 18.05.12р. обладнання, оскільки
як акт приймання-передачі №13/11 від 23.03.11
до договору купівлі-продажу №13/11 від
25.03.11, так і акт опису і арешту від 18.05.12,
не містять жодних вказівок на
ідентифікуючі ознаки зазначених у них
одиниць обладнання, за допомогою яких
конкретні одиниці обладнання, стосовно
яких заявлено позов, можна виокремити
з-поміж інших однорідних одиниць
такого обладнання. Зокрема, згідно з
актом приймання - передачі №13/11 від
25.03.11 позивачу передано обладнання -
вагонетки сушильні в кількості 578 шт., а
згідно з позовом заявлено вимогу про
визнання права власності на 17 одиниць
вказаного обладнання. Разом з тим,
позивачем не наведено жодних
ідентифікуючих ознак, за наявності
яких можна було б стверджувати, що саме
конкретні 17 одиниць з придбаних у
власність 578 штук обладнання під
найменуванням "вагонетки сушильні"
було включено у акт опису і арешту від
18.05.12. Так само відсутні підстави для
ідентифікації вказаних одиниць
обладнання у співставленні із
зазначеними у акті опису і арешту.
Аналогічно відсутні підстави для
індивідуалізації всіх інших одиниць
спірного обладнання відповідних
найменувань.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, втому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно п.8 ч.1 ст.3 КАС України, позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

При зверненні до суду повинен бути
наявним об'єкт судового захисту, а саме
повинно бути порушено право, свобода
або інтерес для фізичної або юридичної
особи.

Суд зазначає, що оскільки, позивач не є
власником описаного та арештованого
майна, тому актом опису і арешту майна
та діями державного виконавця щодо
складання акту ніяк не порушуються
права та інтереси позивача в сфері
публічно-правових відносин, а тому
доводи позивача не приймаються до
уваги, оскільки завдання
адміністративного судочинства полягає
у захисті саме порушених прав особи у
публічно-правових відносинах.

Таким чином, вказаний позов не підлягає
до задоволення, оскільки права
позивача в даному випадку не
порушуються.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позовної заяви
Приватного підприємства «Вітана» до
Районного відділу Державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції, третя
особа: ТОВ «Ніка-Газ» про визнання дій
протиправними та визнання незаконним
акту - відмовити повністю.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяН.Д. Маєцька