Справа № 820/7817/14
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №820/7817/14
Харківський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Біленського О.О.
при секретарі судового засідання
представника позивача - Куліков С.В.,
представника Харківської митниці
Міндоходів - Шульга В.Т.,
представника Головного управління
Державної казначейської служби
України в Харківській області - не
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОПРОМПІДШИПНИК"
до Харківської митниці Міндоходів та
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області про стягнення
надмірно сплачених коштів, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автопромпідшипник"
(далі - ТОВ "Автопромпідшипник")
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Харківської митниці
Міндоходів та Головного управління
Державної казначейської служби
України у Харківській області, в якому,
з урахуванням уточнених позовних
вимог, просить суд стягнути з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автопромпідшипник"
158778,26 грн. надміру сплаченої суми з
податку на додану вартість.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 12.06.2013 року та 20.06.2013 року
Харківською митницею Міндоходів при
проведенні процедури митного
оформлення товарів ТОВ
"Автопромпідшипник" було видано картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №807100000/2013/027094 від 12.06.2013
рішення про коригування митної
вартості товарів №807000003/2013/001128/2 від
12.06.2013 року та №807000003/2013/001203/2 від 20.06.2013
року у відповідності до яких, митна
вартість товару, що проходив процедуру
митного оформлення, була скорегована в
бік збільшення. Позивач зазначив, що
13.06.2013 року та 21.06.2013 року, ТОВ
"Автопромпідшипник" було подано нові
митні декларації, у яких додатково
розраховано ПДВ в розмірі 81095,05 грн. та
77683,21 грн., відповідно. Вказані суми ПДВ
були сплачені позивачем, що
підтверджується банківськими
виписками. За наслідками оскарження,
постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
по справі №820/11871/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2014 року,
було скасовано у повному обсязі
вищевказані рішення Харківської
митниці Міндоходів про корегування
митної вартості товарів. Позивачем,
листом №86 від 04.03.2014 року було подано
заяву про повернення надмірно
сплачених коштів (ПДВ) у розмірі 158778,36
грн., до якої було додано повний пакет
документів, який вимагається Порядком
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженим наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 року №618 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.09.2007
року (далі - Порядок №618). Однак,
Харківською митницею Міндоходів, не
було прийнято відповідного рішення та
не було вчинено передбачені Порядком №
618 дії щодо повернення позивачу надміру
сплаченої суми з податку на додану
вартість.

Представник позивача в судове
засідання прибув, дав аналогічні
викладеним у позовній заяві пояснення,
позовні вимоги підтримав та просив суд
задовольнити в повному обсязі.

Представник Харківської митниці
Міндоходів в судовому засіданні проти
позову заперечував, просив у
задоволенні позову відмовити, оскільки
вважає, що дія Порядку №618 не
поширюється на виконання судових
рішень про повернення помилково та/або
надмірно сплачених та інших платежів.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України в Харківській області в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином. До початку
судового засідання заперечень та
клопотань не надав. Враховуючи те, що
відповідач є суб'єктом владних
повноважень, відповідно до вимог ст.128
КАС України неявка його представника в
судове засідання за умови належного
повідомлення про дату, час та місце
судового розгляду справи та за
відсутності заяв та клопотань від
нього, не перешкоджає судовому
розгляду справи. За таких умов, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача
на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, встановив
наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, ТОВ
"Автопромпідшипник" зареєстровано в
якості юридичної особи Виконавчим
комітетом Харківської міської ради
08.04.2005 року.

Положеннями ч.1 ст.72 КАС України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до постанови Харківського
окружного адміністративного суду від
11.12.2013 року по справі №820/11871/13-а,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2014 року,
судом встановлено, що ТОВ
"Автопромпідшипник", через декларанта
під час здійснення
зовнішньоекономічної імпортної
операції за укладеним з резидентом КНР
компанією Fuda Bearing Corporation CO., Ltd.
контрактом № №UA2011F001 від 09.04.2011р. подав
до Харківської обласної митниці,
вантажну митну декларацію
№807100000/2013/027094 від 11.06.2013 р. на товар
"Підшипники кулькові, зовнішній
діаметр яких більший як 30 мм (від 32 мм до
170 мм)" та №807100000/2013/028850 від 20.06.2013 р. на
товар "Підшипники кулькові, зовнішній
діаметр яких більший як 30 мм (від 32 мм до
170 мм)", в яких визначив митну вартість
товару за основним методом у розмірах
74.947,40 дол. США та 75.792,75 дол. США
відповідно.

Внаслідок реалізації Харківською
обласною митницею владної
управлінської функції згаданим
територіальним органом доходів і
зборів було застосовано резервний
метод визначення митної вартості
товарів, у зв'язку з чим прийняті
рішення №807000003/2013/001128/2 від 12.06.2013р. "Про
коригування митної вартості товарів",
яким скориговано митну вартість товару
до 126.663,62 дол. США та №807000003/2013/001203/2 від
20.06.2013 р. "Про коригування митної
вартості товарів", яким скориговано
митну вартість товару до 125.374,70 дол. США.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що ТОВ "Автопромпідшипник"
13.06.2013 року та 21.06.2013 року було подано
нові митні декларації, у яких додатково
розраховано ПДВ в розмірі 81095,05 грн. та
77683,21 грн., відповідно. Вказані суми ПДВ
були сплачені позивачем, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень.

Позивач, не погодившись з рішеннями
Харківської митниці Міндоходів,
оскаржив їх в судовому порядку. За
наслідками оскарження, постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
по справі №820/11871/13-а, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2014 року,
адміністративний позов ТОВ
"Автопромпідшипник" до Харківської
митниці Міндоходів про скасування
рішень було задоволено та скасовано в
повному обсязі рішення Харківської
обласної митниці з питань коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/001128/2
від 12.06.2013 року, з питань коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/001203/2
від 20.06.2013 року.

Суд зауважує, що процедура повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами, у тому
числі у випадках, зазначених у статті
264, частині четвертій статті 284 Митного
кодексу України та в міжнародних
договорах України визначена Порядком
№618.

В силу приписів пункту 1 розділу ІІІ
Порядку №618, повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надміру
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Заява може бути подана не
пізніше 1095-го дня, наступного за днем
зарахування коштів до Державного
бюджету України.

Відповідно до п.2, п.3, п.4, п.5 та п.6
розділу ІІІ вказаного Порядку
визначений наступний порядок розгляду
заяви платника: заява, зареєстрована в
загальному відділі, після розгляду
керівником або заступником керівника
митного органу разом з пакетом
документів передається до відділу для
перевірки обґрунтованості повернення
заявлених сум. Відділ перевіряє факт
перерахування митних та інших платежів
з відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати. Керівник або заступник
керівника митного органу на підставі
результатів перевірки, в разі її
проведення, підписує висновок про
повернення, реєстр висновків про
повернення та супровідний лист,
адресований органу Державного
казначейства України - пакет
документів на повернення коштів. Пакет
документів на повернення коштів
передається до загального відділу для
реєстрації та відправки до органу
Державного казначейства України.

Згідно п.7 розділу ІІІ цього ж Порядку
висновок про повернення платникам
податків помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів
повинен бути прийнятий митним органом
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення 20-денного строку з дня
подання платниками податків заяви.

Пункт 11 розділу ІІІ Порядку №618
передбачає, що за відсутності підстав
для повернення коштів у встановленому
порядку митним органом готується та
надсилається заявнику письмова
обґрунтована відповідь.

З огляду на викладене, суд вважає, що
повернення надмірно сплачених
платежів, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами при
наявності наступних чинників:
наявність факту надмірної сплати
коштів, звернення до митного органу
платника податків, відповідно до якого
останній визначається щодо напряму
зарахування коштів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
"Автопромпідшипник" звернулось до
Харківської митниці Міндоходів з
заявою №86 від 04.03.2014 року про
повернення надмірно сплачених коштів
(ПДВ) у розмірі 158778,36 грн., до якої було
додано повний пакет документів, який
вимагається Порядком №618.

Харківською митницею Міндоходів 31.03.2014
року за вих.№06.1/01-12/2587 було надано
відповідь на адресу позивача,
відповідно до якої було вказано, що дія
порядку №618 не поширюється на
виконання судових рішень про
повернення помилково та/або надмірно
сплачених митних та інших платежів.
Однак, жодного рішення щодо повернення
надміру сплачених позивачем коштів або
відмови у поверненні митним органом
вказаний лист не містить.

Таким чином, суд приходить до висновку
про протиправну бездіяльність митного
органу щодо вчинення дій, прямо
передбачених діючим законодавством
України.

Суд зауважує, що під час розгляду
справи митним органом не оспорювались
відповідність поданих документів
вимогам Порядку №618, а також
перевищення сплаченого податку в сумі,
яку просить стягнути позивач, та
перерахування зазначених коштів
позивачем до Державного бюджету
України.

Приписами Порядку №618 передбачено, що
підставою для відмови митним органом
заявнику у поверненні надмірно
сплаченого податку може бути або
невідповідність поданих документів
вимогам цього порядку, або відсутність
переплати.

У зв'язку з цим, оскільки позивач діяв
згідно вимог законодавства, а підстави
для відмови у задоволенні його заяви
про повернення коштів є вичерпними і в
даному випадку відсутні, то це свідчить
про протиправну бездіяльність
відповідача щодо нерозгляду заяви
позивача про повернення надмірно
сплаченого податку на додану вартість
та вчинення дій щодо його повернення.

Також, враховуючи відсутність спору
про суму переплати податку, яка
встановлена судовим рішенням, що
набуло законної сили, та протиправну
бездіяльності митного органу по
неподанню висновку про повернення суми
надміру сплаченого податку, з метою
вжиття заходів, спрямованих на захист
інтересів позивача в сфері
публічно-правових відносин, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у
Харківській області на користь ТОВ
"Автопромпідшипник" 158778,26 грн. надміру
сплаченої суми з податку на додану
вартість.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що надмірно сплачена ТОВ
"Автопромпідшипник" сума з податку на
додану вартість підлягає стягненню на
користь позивача з Державного бюджету
України в судовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення.

Окрім цього, твердження Харківської
митниці Міндоходів, що дія Порядку №618
не поширюється на виконання судових
рішень про повернення помилково та/або
надмірно сплачених та інших платежів
не відповідає фактичним обставинам
справи з огляду на те, що в даному
випадку не йде мова про виконання
судового рішення про повернення
помилково та/або надмірно сплачених та
інших платежів, оскільки його не існує.
В даному випадку йде мова саме про
здійснення митним органом дій щодо
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами за заявою підприємства. Таким
чином, позивачем правомірно та в межах
законодавства було подано заяву саме
згідно Порядку №618, який повинен
застосовуватись у спірних
правовідносинах в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ТОВ "Автопромпідшипник"
документально і нормативно
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійсненні нею
документально підтверджені судові
витрати з державного бюджету України.

Отже, суд присуджує ТОВ
"Автопромпідшипник" всі здійснені
документально підтверджені судові
витрати в розмірі 390,64 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 50, 160-163, 167, 185, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АВТОПРОМПІДШИПНИК" до Харківської
митниці Міндоходів та Головного
управління Державної казначейської
служби України у Харківській області
про стягнення надмірно сплачених
коштів - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Головного управління Державної
казначейської служби України в
Харківській області (м.Харків, вул.
Бакуліна, 18, код 37874947) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОПРОМПІДШИПНИК"
(пров. Сімферопольський, б.6, літ "Ч-2", м.
Харків, 61052, ) надміру
сплачену суму з податку на додану
вартість у розмірі 158778.26 грн. (сто
п'ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят
вісім гривень 26 копійок).

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ у Червонозаводському районі
міста Харкова Харківської області, код
37999628, м. Харків, вул. Червоношкільна
набережна, 16, 61010) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"АВТОПРОМПІДШИПНИК" (пров.
Сімферопольський, б.6, літ "Ч-2", м. Харків,
61052, ) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 390,64 грн.
(триста дев'яносто гривень 64 копійки).

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено
10.06.2014 року.

Суддя
Біленський О.О.