Справа № 810/1363/14-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1363/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого - судді Межевича
М.В., суддів Горбань Н.І. та Сорочка Є.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 року
у справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Будрегіонінвест» до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 року
позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 року,
оскільки вважає, що постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу та заперечення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 26 грудня 2013 року по 31 грудня 2013
року, Ірпінською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Київській
області служби на підставі пункту 75.1
статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1
статті 78, пункту 79.1 статті 79
Податкового кодексу України та на
виконання наказу від 26 грудня 2013 року №
477 проведено позапланову документальну
невиїзну перевірку TOB
«Будрегіонінвест» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
нарахування та сплати податку на
додану вартість по розрахунках з TOB
«Вінсо-Технології», за період - 1
березня 2013 року по 30 червня 2013 року та TOB
«Дімалс ЛТД» за період з 1 березня 2013
року по 30 квітня 2013 року.

Результати перевірки оформлено актом
від 31 грудня 2013 року № 1454/22-4/37563935.

За результатами проведеної перевірки
посадова особа податкового органу
дійшла висновку про порушення
позивачем вимог пункту 198.2 статті 198,
пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті
198, пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 816 667,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 19 лютого 2014
року № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання ТОВ
«Будрегіонінвест» з податку на додану
вартість на 1 225 000,50 грн. (в тому числі за
основним платежем на 816 667,00 грн. та 408
333,50 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями).

Не погодившись з податковим
повідомленням-рішенням, позивач
звернувся з позовом до суду про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідачем не доказано факту
порушення позивачем вимог пункту198.2
статті 198, пункту 198.3 статті 198, пункту
198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України та
відсутні підстави для висновку про
порушення публічного порядку при
укладанні спірного правочину, оскільки
не вбачається порушення ст. 228
Цивільного кодексу України та не
доведено, що метою укладання правочину
є настання протиправних наслідків.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України
встановлено, що не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Витрати для цілей визначення
податкового кредиту мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Положеннями п. 198.2
Податкового кодексу України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну
територію України товарів датою
виникнення права на віднесення сум
податку до податкового кредиту є дата
сплати податку за податковими
зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8
статті 187 цього Кодексу, а для операцій
з постачання послуг нерезидентом на
митній території України - дата сплати
(нарахування) податку за податковими
зобов'язаннями, що були включені
отримувачем таких послуг до податкової
декларації попереднього періоду.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Отже, податкова
накладна є документом, який
підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у
ціні товару.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог
статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
витрат та податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Згідно з матеріалами справи,
відповідно до укладеного між позивачем
та ТОВ «Сарафан» договору Генерального
підряду № 12-03-01 від 1 березня 2012 року,
позивач взяв на себе зобов'язання
виконати роботи у місті Буча Київської
області, по вулиці Проектній, «Квартал
Новатор», житлового кварталу «Річ
Таун» з об'єктами соціально-побутового
призначення в межах вулиць Шевченка,
Гоголя, Пушкінської та Києво-Мироцької
в місті Буча Київської області.

Між позивачем та його контрагентами
ТОВ «Вінсо-Технології», ТОВ «Дімалс
ЛТД» укладені наступні договори
субпідряду: від 4 березня 2013 року №
04-03-13, від 15 березня 2013 року № 13-03-15/3, від
3 січня 2013 року № 13-01-03, згідно з якими
позивач виступає як замовник, а його
контрагенти як субпідрядники:

- договір субпідряду на виконання робіт
№ 13-03-15/3 від 15 березня 2013 року, згідно
умов якого позивач «Замовник» доручає,
а ТОВ «Вінсо-Технології»
«Субпідрядник» зобов'язується
виконати комплекс оздоблювальних
робіт (фасадні роботи) у місті Буча
Київської області, по вулиці Проектній,
«Квартал Новатор» та здати роботи
Замовнику у встановлений строк.

- договір субпідряду на виконання робіт
№ 04-03-13 від 4 березня 2013 року, згідно
умов якого позивач «Замовник» доручає,
а ТОВ «Вінсо-Технології»
«Субпідрядник» зобов'язується
виконати комплекс оздоблювальних
робіт (фасадні роботи) на будівництві
житлового кварталу «Річ Таун» з
об'єктами соціально-побутового
призначення в межах вулиць Шевченка,
Гоголя, Пушкінської та Києво-Мироцької
в місті Буча Київської області.

- договір субпідряду на виконання робіт
№ 13-01-03 від 3 січня 2013 року, згідно умов
якого позивач «Замовник» доручає, а ТОВ
«Дімалс ЛТД» «підрядник»
зобов'язується виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт на
будівництві житлового будинку за
адресою місто Буча, бульвар Богдана
Хмельницького,19; житлових будинків за
адресою місто Буча, в межах вулиць
Шевченка, Гоголя, Пушкінської,
Києво-Мироцької; будинків
багатоквартирної забудови в місті Буча
по вулиці Проектній, «Квартал Новатор».

За результатами виконання робіт за
укладеними договорами, ТОВ
«Будрегіонінвест» включено до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість у складі ціни
виконаних робіт за податковими
накладними, отриманими від ТОВ
«Вінсо-Технології» та ТОВ «Дімалс ЛТД».

Як встановлено судом, на час укладання
та виконання правочинів, контрагенти
ТОВ «Вінсо-Технології» та ТОВ «Дімалс
ЛТД» перебували на податковому обліку
та мали свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість.

Згідно з матеріалами справи, на
виконання умов зазначених вище
договорів було складено наступні
документи: кошториси на договірні ціни,
локальні кошториси, відомості ресурсів
до локальних кошторисів, підсумкові
відомості ресурсів, акти
прийому-передачі матеріалів, податкові
накладні, довідки про вартість
виконаних робіт.

На підтвердженням проведення
розрахунків за результатами виконаних
робіт позивач надав суду банківські
виписки.

Водночас відповідач під час перевірки
дійшов висновку про заниження
податкового зобов'язання з ПДВ з огляду
на наступне:

- акт ДПІ у Печерському районі міста
Києва ГУ Міндоходів від 10 вересня 2013
року № 1096/26-55-07/33998128 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Вінсо-Технології»;

- акт ДПІ у Печерському районі
міста Києва ГУ Міндоходів від 16 липня
2013 року № 334/26-55-22-01/4/37955046 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Дімалс ЛТД».

Зокрема, податковим органом
встановлено, що за зареєстрованими
юридичними адресами ТОВ
«Вінсо-Технології» та ТОВ «Дімалс ЛТД»
не знаходиться, а фактичне місце
знаходження встановити неможливо, крім
того в зв'язку із не знаходженням за
юридичною адресою, перевіряючі не мали
змоги перевірити первинну
документацію цих товариств.

На основі цих фактів, податковий орган
дійшов висновку, що
фінансово-господарська діяльність ТОВ
«Вінсо-Технології» та ТОВ «Дімалс ЛТД»
є сумнівною, а суб'єкт господарювання
створений без мети зайняття
господарською діяльністю, з метою
прикриття незаконної діяльності. При
цьому, відповідач зазначає, що такі
причини можуть бути наявними лише за
умови, що платник податку має намір
одержати економічний ефект у
результаті підприємницької
діяльності, але не виключно чи
переважно за рахунок формування
податкового кредиту для інших
суб'єктів господарювання, серед яких є
ТОВ «Будрегіонінвест».

Проте, суд апеляційної інстанції
вважає, що акти про неможливість
проведення зустрічної звірки
контрагентів жодним чином не можуть
підтверджувати обставин, які впливають
на формування позивачем податкового
кредиту, оскільки законом не
передбачено врахування наслідків
складання такого акту при перевірці
формування платником податків
податкового кредиту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про скасування
податкового повідомлення-рішення від 19
лютого 2014 року № , оскільки
належними та допустимими доказами
підтверджується правомірність
здійснення позивачем витрат та
формування податкового кредиту.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає,
що господарські операції з виконання TOB
„Вінсо-Технології" та TOB "Дімалс ЛТД
робіт (послуг) підтверджуються
стосовно врахування реального часу
здійснення операцій, місцезнаходження
майна, наявності трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, в
зв'язку з цим посадові особи TOB
„Вінсо-Технології" та TOB "Дімалс ЛТД" не
могли фактично здійснювати
господарські операції з урахуванням
часу оперативності проведення
операцій, місцезнаходження майна,
віддаленості контрагента один від
одного.

Суд апеляційної інстанції з цього
приводу зазначає, що зазначені
податковим органом висновки не
підтверджені жодними належними та
допустими доказами, окрім зазначення в
Акті перевірки інформації про акти
щодо неможливісті проведення
зустрічної звірки, які, як заначено
вище, не можуть бути взяті судом до
уваги як беззаперечний доказ вчинення
правопорушення позивачем.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права, при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суд апеляційної
інстанції підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст.
197, ст.ст. 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 року -
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками її перегляду, набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
М.В. Межевич

Суддя
Н.І.Горбань

Суддя
Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Межевич М.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Сорочко Є.О.