Справа № 826/4850/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2014 року 09:30
№ 826/4850/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів
Погрібніченко І.М., Шулежко В.П., при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С. розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовомДержавного комітету
телебачення і радіомовлення України

доДержавної фінансової інспекції
Українипровизнання неправомірними та
скасування вимог щодо стягнення
бюджетних коштів, за участю
представників сторін:

від позивача: Міщенков Є.С.

від відповідача: Троніц М.І., Кононенко
Д.В.

На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 27 травня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державний комітет телебачення і
радіомовлення України
(Держкомтелерадіо) звернувся до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
фінансової інспекції України, в якому
просить визнати неправомірним та
скасувати пункт 2 вимоги
Держфінінспекції в частині
зобов'язання щодо внесення зміни до
акту виконаних робіт ф. КБ-2 в №1 від
29.07.2012 та здійснення відповідних
коригувань у бухгалтерському обліку на
суму завищення вартості робіт;
проведення претензійно-позовної
роботи щодо стягнення матеріальної
шкоди (збитку) в сумі 9 296,62 грн. з ПАТ
«Отіс».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державною фінансовою інспекцією
України неправомірно винесено п. 2
вимоги від 19.02.2014 р. № 03-14/141 щодо
зобов'язання вчинити дії.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі, оскільки вважає, що на
стягнення матеріальної шкоди з ПАТ
«Отіс» у сумі 9 296,62 грн. не має жодних
правових підстав, оскільки ПАТ «Отіс»
виконало свої зобов'язання за
договором належним чином та крім того,
до даної категорії справ
застосовується строк позовної
давності в один рік.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечили проти заявлених
позовних вимог та просили суд
відмовити в їх задоволенні в повному
обсязі. В обґрунтування заперечень на
позовні вимоги зазначили, що
Держфінінспекцією України в межах
повноважень, визначених
законодавством винесено оскаржуваний
пункт вимоги.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Держкомтелерадіо України
(Замовник) та ПАТ «Отіс» (Підрядник)
укладено господарський договір 2D 4T №
2186 від 03.07.2012 щодо виконання поточного
ремонту ліфта, розташованого за
адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 2.

За умовами укладеного договору
Підрядник приймає на себе обов'язки
щодо виконання поточного ремонту ліфта
та придбання необхідних матеріалів для
виконання робіт, а Замовник
зобов'язується сплатити Підряднику
вартість робіт і матеріалів, яка
визначена в договірній ціні.

Державною фінансовою інспекцією
України проведено ревізію фінансово -
господарської діяльності
Держкомтелерадіо України, результати
якої відображені в акті від 22.01.2014 р. №
03-21/3/3.

За результатами ревізії
Держфінінспекція виявила завищення
ПАТ «Отіс» вартості фактично виконаних
робіт на суму 9 296,62 грн. та нанесення
Держкомтелерадіо України збитків на
зазначену суму, у зв'язку з чим,
висунула вимогу від 19.02.2014 р. № 03-14/141:

1) внести зміни до акту виконаних
робіт ф. КБ-2в в № 1 від 29.07.2012 р. та
здійснити відповідні коригування у
бухгалтерському обліку на суму
завищення вартості робіт;

2) провести претензійно-позовну
роботу щодо стягнення матеріальної
шкоди в сумі 9 296,62 грн. з ПАТ «Отіс».

Не погоджуючись з такими вимогами,
позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом, в якому просить скасувати
пункт 2 оскаржуваної вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначає Закон
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні».

Відповідно до ст. 1 зазначеного закону,
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).

Згідно ст. 2 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 4, 11 зазначеного
закону, інспектування здійснюється
органом державного фінансового
контролю у формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

Плановою виїзною ревізією вважається
ревізія у підконтрольних установах,
яка передбачена у плані роботи органу
державного фінансового контролю і
проводиться за місцезнаходженням
такої юридичної особи чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна ревізія.

Зустрічні звірки, які проводяться
органами державного фінансового
контролю, не є контрольними заходами і
проводяться у разі виникнення потреби
у їх проведенні на підставі
направлення, виписаного керівником
органу державного фінансового
контролю.

Процедуру проведення інспектування в
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і у суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно (далі - підконтрольні
установи), а на підставі рішення суду - в
інших суб'єктів господарювання
визначає Порядок проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 р. № 550 (далі-Порядок).

Інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб (п.2 Порядку).

Згідно п.16 Порядку, ревізія проводиться
шляхом:

документальної перевірки, що
передбачає контроль за установчими,
фінансовими, бухгалтерськими
(первинними і зведеними) документами,
статистичною, фінансовою та бюджетною
звітністю, господарськими договорами,
розпорядчими та іншими документами
об'єкта контролю, пов'язаними з
плануванням і провадженням
фінансово-господарської діяльності,
веденням бухгалтерського обліку,
складенням фінансової звітності (далі -
документи об'єкта контролю). У разі
ведення бухгалтерського обліку з
використанням електронних засобів
зберігання і обробки інформації на
вимогу посадової особи контролюючого
органу керівник об'єкта контролю
повинен забезпечити оформлення
відповідних документів на паперовому
носії. Надання документів об'єкта
контролю посадовим особам
контролюючого органу забезпечується
керівником об'єкта чи його заступником;

фактичної перевірки, що передбачає
контроль за наявністю грошових сум,
цінних паперів, бланків суворої
звітності, оборотних і необоротних
активів, інших матеріальних і
нематеріальних цінностей шляхом
проведення інвентаризації, обстеження
та контрольного обміру виконаних
робіт, правильністю застосування норм
витрат сировини і матеріалів, виходу
готової продукції і природних втрат
шляхом організації контрольних
запусків у виробництво, контрольних
аналізів готової продукції та інших
аналогічних дій за участю відповідних
спеціалістів контролюючого органу або
інших органів, підприємств, установ та
організацій. Посадові особи
контролюючого органу мають право
вимагати від керівників об'єкта
контролю організацію та проведення
фактичної перевірки в присутності
посадових осіб контролюючого органу та
за участю матеріально-відповідальних
осіб, а у разі перевірки обсягу
виконаних робіт - також представників
суб'єкта господарювання - виконавців
робіт.

З метою підтвердження виду, обсягу
операцій та розрахунків для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку об'єкта контролю
контролюючими органами можуть
проводитися зустрічні звірки на
підприємствах, в установах та
організаціях (абз.1 п.26 Порядку).

Для проведення зустрічної звірки
посадовій особі контролюючого органу
видається направлення встановленого
Мінфіном зразка за підписом керівника,
скріпленим печаткою відповідного
контролюючого органу (абз.2 п.26 Порядку).

За результатами зустрічної звірки
складається у чотирьох примірниках
довідка, перший, другий та третій
примірники якої долучаються до
відповідних примірників акта ревізії.
Четвертий примірник довідки
складається для підприємства (установи
чи організації), на якому проводилася
зустрічна звірка. Підписання та
вручення підприємству (установі чи
організації) довідки зустрічної звірки
здійснюється у тому ж порядку, який
визначений для акта ревізії.

Згідно п.35 Порядку, результати ревізії
оформляються актом, який складається
на паперовому носії державною мовою і
повинен мати наскрізну нумерацію
сторінок. На першому аркуші акта
ревізії, який оформляється на бланку
контролюючого органу, зазначається
назва документа (акт), дата і номер,
місце складення (назва міста, села чи
селища).

Якщо вжитими в період ревізії заходами
не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування (п.46 Порядку).

Таким чином, відповідач наділений
відповідними повноваженнями щодо
проведення ревізій та надіслання вимог
щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства.

В той же час, в ході з'ясування
фактичних обставин справи та розгляду
їх по суті, суд дійшов висновків про
наступне.

Відповідно до абзацу другого пункту 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 29 грудня 1992 року N 14 «Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками» днем виявлення шкоди
слід вважати день, коли власнику або
уповноваженому ним органу стало відомо
про наявність шкоди, заподіяної
працівником. Днем виявлення шкоди,
встановленої в результаті
інвентаризації матеріальних
цінностей, при ревізії або перевірці
фінансово-господарської діяльності
підприємства, установи, організації,
слід вважати день підписання
відповідного акта або висновку.

Оскільки відповідні порушення
виявлені відповідачем під час
проведення ревізії, за результатами
проведення якої складено акт від 22.01.2014
р. № 03-21/3/3 ревізії
фінансово-господарської діяльності
Державного комітету телебачення і
радіомовлення України, у тому числі
щодо виконання окремих бюджетних
програм за період з 01.04.2011 по 01.10.2013 року,
то днем виявлення заподіяної шкоди, суд
вважає день складення зазначеного
акту.

Таким чином твердження позивача щодо
пропущення строку позовної давності
суд вважає необґрунтованим.

Разом з тим, даючи правову оцінку
позовним вимогам позивача, суд
виходить з наступного.

Умовами договору від 03.07.2012 № D2 4Т 2186,
укладеного Держкомтелерадіо України
із ПАТ «Отіс» визначено наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору ПАТ «Отіс»
приймає на себе обов'язки щодо
виконання поточного ремонту ліфта
реєстр. № 9094, розташованого за адресою:
м. Київ, Прорізна, 2 та придбання
необхідних матеріалів для виконання
робіт.

Відповідно до п. 1.3 договору при
виконанні договірних зобов'язань
сторони керуються діючим
законодавством України, нормативними
документами Державного комітету
містобудування і Державного комітету
України з питань житлово-комунального
господарства, Державним стандартом
України 22845-85 «Ліфти електричні
пасажирські і вантажні», правилами
будови і безпечної експлуатації ліфтів
НПАОП 0.00-1.02.08, РЕКН на ремонт
пасажирських та вантажних ліфтів ВБН
Д.2.8-204.02-2004.

Відповідно до п. 2.5 договору вартість
робіт, визначена на стадії складання
договору, може уточнюватись у
відповідності з фактично виконаним
обсягом робіт за погодженням сторін.

Відповідно до п. 2.6 договору договірна
ціна, яка застосовується при
розрахунках за фактично виконані
роботи є твердою та визначається
згідно з ДБН 1.1-1-2000 та наказом
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України № 174 від 27.08.2000
року.

Відповідно до п. 2.1 договору визначено,
що вартість робіт, доручених
Підряднику за даним договором,
визначається розрахунком договірної
ціни на виконання поточного ремонту
ліфта, локальним кошторисом та
дефектним актом, які є невід'ємною
частиною договору, і складає всього 64
341,70 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору виконання
робіт оформляється актом за формою
КБ-2В та довідкою за формою КБ-3 не
пізніше 3-х робочих днів місяця,
наступного за звітним.

На виконання вищевказаного договору,
позивачем та ПАТ «Отіс» складено
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт від 03.07.2012 р. (форма
КБ-3), узгоджено договірну ціну та
складено локальний кошторис на ремонт
ліфта.

За результатами виконаних робіт за
договором складено акт № 1 приймання
виконаних будівельних робіт за серпень
2012 р. (форма КБ-2в). Згідно платіжних
доручень № 992 від 04.09.2012 р., № 1334 від
09.10.2012 р., № 1508 від 05.11.2012 р.
Держкомтелерадіо перераховано грошові
кошти на користь ПАТ «Отіс».

Як вбачається однією з вимог
відповідача є внесення змін
(коригувань) до акту виконаних робіт за
формою КБ-2в на суму переплати за
придбані матеріали на ремонт ліфта у
сумі 9 296,62 грн.

Однак слід зауважити, що вищевказаним
договором не передбачено внесення змін
(коригувань) до акту виконаних робіт за
формою КБ-2в, а тому суд вважає
необґрунтованою вимогу відповідача
щодо відновлення дебіторської
заборгованості та її погашення шляхом
перерахування коштів чи безоплатного
виконання робіт на суму 9 296,62 грн. (з
ПДВ) за згодою сторін шляхом внесення
коригувань до акту виконаних робіт, а,
отже, і такою, що не підлягає
задоволенню в цій частині.

Разом з тим, як встановлено судом, у
відповідності до положень пункту 26
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами»,
затвердженого постановою Кабінетом
Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550
Держфінінспекцією проведено зустрічну
звірку у ПАТ «Отіс» з метою
документального підтвердження виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків за вказаним вище
договором.

Зустрічною звіркою встановлено, що ПАТ
«Отіс» в особі регіонального директора
спеціалізованого ліфтового управління
№ 4 Задьори М.М., в порушення п. 3.1.10.9 ДБН
Д. 1.1.1-1-200, затвердженого наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики від
27.08.2000 № 174, та п. 2.1. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, внесено до первинних
документів (акту ф. КБ-2в № 1 від 29.07.2012
року та довідки про вартість
будівельних робіт від 03.07.2012 (ф. № КБ-3)
недостовірні дані про вартість
матеріалів, зобов'язання з придбання
яких визначено п. 1.1 вказаного договору,
зокрема, вартість матеріалів, яка є
завищеною у порівнянні з даними
бухгалтерського обліку.

За наданими до зустрічної звірки
документами, зокрема, даними
бухгалтерського обліку ПАТ «Отіс» та
доданої на їх підтвердження відомості
витрат матеріалів на ремонт ліфта за
адресою вул. Прорізна, 2, що затверджена
директором по ТО СЛУ № 4, встановлено,
що ПАТ «Отіс» придбано перелік
матеріалів, включених до локального
кошторису та оприбутковано по
бухгалтерському обліку за ціною нижчою
на суму 9 296,62 грн. (з ПДВ) ніж внесено ним
фактично до локального кошторису та
акту виконаних робіт ф. КБ-2в № 1 від
29.07.2012.

В той же час, першим заступником Голови
Держкомтелерадіо України Мураховським
А.Л. не було використано право,
передбачене ч. 3 п. 12 функціональних
обов'язків першого заступника голови,
затверджених наказом Голови
Держкомтелерадіо України від 28.02.2013 №
45, в частині можливості робити запити
та одержувати інформацію, документи і
матеріали від державних органів,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій усіх
форм власності та їх посадових осіб.

При цьому, слід звернути увагу, що
договором визначено придбання
матеріалів для ремонтних робіт, а не
для реалізації матеріалів замовнику за
відпускною ціною.

Відповідно до пояснення генерального
директора ПАТ «Отіс» М.П. Пономаренка
на етапі укладання вказаного вище
договору та локального кошторису, що є
невід'ємним додатком до нього,
сторонами було визначено вартість
матеріалів, виходячи з аналізу цін на
ринку матеріалів, тобто орієнтовно.

Проте відповідно до п. 2.5 договору
сторонами обумовлено, що вартість
робіт, визначена на стадії складання
договору, може уточнюватись у
відповідності з фактично виконаним
обсягом робіт за погодженням сторін.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Також частиною 2 статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та умов цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Необхідно зазначити, що відповідно до
п. 3.3.12 ДБН Д. 1.1-1-2000 незалежно від виду
договірної ціни та способів
взаєморозрахунків при виявленні у
розрахунках за виконані роботи (форми N
КБ-2в «Акт приймання виконаних
підрядних робіт» та N КБ-3 «Довідка про
вартість виконаних підрядних робіт та
витрати», які були відповідно
оформлені та оплачені за попередні
періоди) безперечних помилок та
порушень чинного порядку визначення
вартості будівництва загальна
вартість виконаних підрядних робіт
підлягає уточненню з моменту виявлення
зазначених помилок.

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

В той же час, відповідно до ст. ст. 611, 623
Цивільного кодексу України, наслідками
порушення зобов'язання є, зокрема,
відшкодування збитків, встановлене
договором або законом. Боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Таким чином, Держфініспекцією України
в межах повноважень, визначених
законодавством, під час зустрічної
звірки встановлено факт недотримання
ПАТ «Отіс» вимоги п. 1.1 договору від
03.07.2012 № D2 4Т 2186, де визначено, що він
приймає на себе обов'язки щодо
виконання поточного ремонту ліфта
реєстр. № 9094, розташованого за адресою:
м. Київ, Прорізна, 2 та придбання
необхідних матеріалів для виконання
робіт, та п. 3.1.10.9 ДБН Д.1.1.1-1-200,
затвердженого наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики від 27.08.2000 № 174 (зі
змінами), і п. 2.1. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 (зі змінами).

Наразі позивачем не надано жодних
документально підтверджених доказів
того, що вартість будівельних
матеріалів не перевищує фактичних
витрат, які були понесені ПАТ «Отіс»
під час придбання останніх.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що позивачем під час
виконання договору від 03.07.2012 № D2 4Т 2186
вказано вартість матеріалів за ціною
вище понесених фактичних витрат на їх
придбання для проведення ремонтних
робіт ліфта, що призвело до завищення
вартості фактично виконаних робіт, а,
відтак, Держкомтелерадіо України
нанесено збитки державному бюджету на
суму 9 296,62 грн. (з ПДВ).

За таких обставин, пункт 2 вимоги
Держфінінспекції від 19.02.2014 р. № 03-14/141 в
частині здійснення відповідних
коригувань у бухгалтерському обліку на
суму завищення вартості робіт та
проведення претензійно-правової
роботи щодо стягнення матеріальної
шкоди (збитку) в сумі 9 296,62 грн. з ПАТ
«Отіс», суд вважає таким, що відповідає
положенням чинного законодавства, а,
отже, правомірним.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, суд всебічно,
повно та об'єктивно, за правилами
встановленими статтею 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши всі наявні у
справі докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає,
що позовні вимоги є частково
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.69- 71, 94, 160- 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державного комітету
телебачення і радіомовлення України
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та
скасувати пункт 2 вимоги Державної
фінансової інспекції України від 19.02.2014
р. № 03-14/141 в частині зобов'язання
Державного комітету телебачення та
радіомовлення України внести
відповідні зміни до акту виконаних
робіт ф. КБ-2в від 29.07.2012 р.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді

І.М.Погрібніченко

В.П.Шулежко

Повний текст постанови складено 02.06.2014
р.