Справа № 2а/2218/188/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р.
м.Київ
К/800/49519/13

К/800/51270/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Поділля-Плюс» та Управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 21 лютого 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору -
Публічне акціонерне товариство
«Поділля-Плюс», про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому, в якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в призначенні пенсії
відповідно до п.«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язати призначити з 22 січня 2011
року пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до п.«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на неправомірність відмови
відповідачів у призначенні йому пенсії
на пільгових умовах.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 лютого 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 вересня 2013 року, позов задоволено;
визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому щодо відмови в
призначенні пенсії ОСОБА_2 пенсії
відповідно до п.«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»;
зобов'язано відповідача призначити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до п.«з» ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
моменту виникнення у нього права на
таку пенсію.

Рішення суду першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, мотивоване тим,
що позивач має право на призначення
пільгової пенсії відповідно до п.«з»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Публічне акціонерне
товариство «Поділля-Плюс» та
Управління Пенсійного фонду України у
місті Хмельницькому звернулися до
Вищого адміністративного суду України
з касаційними скаргами, в яких,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить
касаційні скарги залишити без
задоволення, судові рішення без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_2 з 07 січня 1986 року по 06
червня 2000 року працював водієм
міського пасажирського транспорту в
Хмельницькому АТП 22021, яке 29 грудня 1986
року реорганізовано в Хмельницьке АТП
16827, а 29 червня 1998 року в ВАТ «Поділля
плюс».

19 січня 2011 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому із заявою про
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому листом від 10 лютого 2011
року за №2089/05 відмовив позивачу у
призначені пільгової пенсії згідно
п.«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з посиланням на
відсутність довідки, уточнюючої
пільговий характер роботи.

Відповідно до п.«з» ст.13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи водії міського пасажирського
транспорту (автобусів, тролейбусів,
трамваїв) і великовагових автомобілів,
зайнятих у технологічному процесі
важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Згідно ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 затверджено
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, у п.п.1, 2
якого встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.18 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів в ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 за відсутності документів про
наявний стаж роботи і неможливості
одержання їх внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації
або відсутності архівних даних з інших
причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17
цього Порядку, трудовий стаж
установлюється на підставі показань не
менше двох свідків, які б знали
заявника по спільній роботі на одному
підприємстві, в установі, організації
(в тому числі колгоспі) або в одній
системі і мали документи про свою
роботу за час, стосовно якого вони
підтверджують роботу заявника.

З урахуванням наведених норм, записів
трудової книжки, довідок, судами першої
та апеляційної інстанцій достовірно
встановлено, що позивач досяг 55-річного
віку, має загальний трудовий стаж
більше 25 років, з яких понад 14 років 6
місяців відпрацював водієм міського
пасажирського транспорту в
Хмельницькому АТП 22021, яке
реорганізовано в Хмельницьке АТП 16827, а
потім в ВАТ «Поділля плюс».

За вказаними обставинами колегія
суддів вважає обґрунтованими висновки
судів першої та апеляційної інстанцій
про наявність у позивача права на
призначення пільгової пенсії за віком
згідно з п.«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій
правильно встановили обставини справи,
повно дослідили докази по справі та
ухвалили рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи викладені в касаційних скаргах
не спростовують висновків суду
попередніх інстанцій, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства
«Поділля-Плюс» та Управління
Пенсійного фонду України у місті
Хмельницькому залишити без
задоволення.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 21 лютого 2012 року та ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді