Справа № 810/3212/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року 810/3212/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі судді Скрипки І.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області до Державного
українського науково-дослідного
інституту фарфоро-фаянсової
промисловості про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

26 травня 2014 року до Київського
окружного адміністративного суду
звернулось Управління Пенсійного
фонду України у Києво-Святошинському
районі Київської області з позовом до
Державного українського
науково-дослідного інституту
фарфоро-фаянсової промисловості про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій у
сумі 14151,50 грн.

Зазначили, що за особовим рахунком
відповідача утворився борг із
відшкодування таких витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком №1 за
період з березня по квітень 2014 року в
загальному розмірі 14151,50 грн., що
призводить до неможливості виплат
пенсій позивачем.

Посилаючись на порушення
підприємством положень Законів
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, просили суд стягнути з нього
суму такої заборгованості.

Позивач і відповідач у судове
засідання не з'явились, про дату, місце
і час розгляду справи повідомлені
належним чином; представник позивача
подав клопотання про розгляд справи
без його участі. Тому судом, на підставі
положень частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, ухвалено продовжувати розгляд
справи у порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та
наявні в ній докази, дійшов висновку
про обґрунтованість позову і
необхідність його задоволення,
виходячи із такого.

Державний український
науково-дослідний інститут
фарфоро-фаянсової промисловості
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності
Києво-Святошинською районною
державною адміністрацією 15 березня 1994
року (а.с.10), як платник страхових
внесків перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області (а.с.7), а отже є страхувальником
у розумінні положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» .

Так, станом на квітень 2014 року за
відповідачем утворилась непогашена
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах згідно Списку №1, за
період з березня по квітень 2014 року в
загальному розмірі 14151,50 грн. (за
березень 2014 року - 13977,58 грн., за квітень
2014 року - 173,92 грн.).

Загальна сума витрат, які підлягають
відшкодуванню за вказаний період,
становить 14151,50 грн.

На підтвердження правомірності
виставлення розрахунку позивачем
надано копію розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» на
підставі пункту «а» (Список №1) статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з березня 2014 року (а.с.9),
копію протоколу про призначення пенсії
за Списком №1 від 16 травня 2003 року №183
по пенсіонеру ОСОБА_1 (а.с.20), копію
розрахунку стажу ОСОБА_1 (а.с.23).

Як вбачається із згаданих документів,
ОСОБА_1 працювала на підприємстві
відповідача, а умовою призначення її
пенсії була саме робота за Списком №1.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
такого.

За правилами статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються основи соціального
захисту, форми і види пенсійного
забезпечення.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування закріплені
Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058-ІV), зокрема:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

За визначенням статті 1 цього Закону
страхові внески - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону; а згідно
частини третьої статті 18 цього закону
вони є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

За приписами пункту 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи за Списком
№ 1 визначено, зокрема, пунктом «а»
частини першої статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
№1788-XII (Закон №1788-ХІІ).

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV «Прикінцеві положення»
Закону № 1058-ІV передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення» (статтями
27 та 28). При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1
(Інструкція №21-1), за нормами пункту 6.4
якої Пенсійний фонд щорічно в
повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Тобто, абзацом четвертим підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
№1058-ІV прямо визначено обов'язок
підприємств стосовно відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України. Однак специфіка такого
порядку полягає в особливостях
пенсійного забезпечення зазначених
осіб, а у випадку, що розглядається
таких пенсіонерів немає.

Таким чином, витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених на
підставі пункту «а» частини першої
статті 13 Закону №1788-ХІІ особам, які
були зайняті на роботах за Списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Наявність у відповідача
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, а також здійснення
Пенсійним фондом таких витрат
підтверджується доказами, наданими
позивачем. Докази, які б позбавляли
відповідача виконувати свій обов'язок
по відшкодуванню згаданих витрат -
відсутні.

Як передбачає частина перша статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За викладених обставин,
адміністративний позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню.

За нормами частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути із Державного українського
науково-дослідного інституту
фарфоро-фаянсової промисловості на
користь Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за Списком №1, у
сумі 14151 (чотирнадцять тисяч сто
п'ятдесят одну) грн. 50 коп. за період із
березня 2014 року по квітень 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.