Справа № 826/18223/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Петрика І.Й., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 січня 2014 року за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПРОПЕКС»
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання незаконним
Рішення та скасування Картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

В зв'язку з неприбуттям жодного з
представників осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, які були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання,
відповідно до п. 2 частини першої ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

07 серпня 2012 року між Фірмою «Caradon Polska Sp. z
o.o.», як Постачальником, та Позивачем, як
Покупцем, укладено Контракт № 1/08/2012/UKR,
копія якого наявна в матеріалах справи
(а.с.9-11).

Відповідно до п. 1 вказаного Договору
Постачальник постачає, а Покупець
купує на умовах FCA - CRACOW (Інкотермс- 2000)
товар в кількості і асортименті згідно
з Інвойсами Продавця, які є невід'ємною
частиною Договору.

Між Позивачем та Підприємством з
іноземною інвестицією «ОСТ-ВЕСТ
ЭКСПРЕСС» укладено Договір доручення
на обслуговування митних вантажів та
надання послуг ТС (СВХ) від 27.02.2013 року
№1379. Відповідно до умов зазначеного
Договору Підприємство з іноземною
інвестицією «ОСТ-ВЕСТ ЭКСПРЕСС»
зобов'язується обслуговувати
відправлені товари Позивача, які
знаходяться під митним контролем. На
виконання умов Договору Підприємством
з іноземною інвестицією «ОСТ-ВЕСТ
ЭКСПРЕСС» подано Відповідачу в
електронному вигляді Декларацію
митної вартості товарів № 100260000/2013/141594,
копія якої також наявна в матеріалах
справи (а.с.75).

Митним постом «Східний» Київської
регіональної митниці Державної митної
служби України за результатами
перевірки митної декларації, а також
інших наданих документів, відмовлено у
митному оформленні (випуску) товарів у
зв'язку з неподанням всіх необхідних
документів, що підтверджують митну
вартість товару, що підтверджується
Карткою відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100260000/2013/10121 (далі - Картка відмови),
копія якої наявна в матеріалах справи
(а.с.55).

Рішенням Митного поста «Східний»
Київської регіональної митниці
Державної митної служби України «Про
коригування митної вартості товарів»
№100260000/2013/230668/2 від 29.10.2013 року (далі -
Рішення), копія якого також наявна в
матеріалах справи (а.с.56-58), в зв'язку з
тим, що митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), тому,
як документи, що подані декларантом для
підтвердження заявленою митної
вартості відповідно до ч.2 ст.53 МКУ
містять розбіжності та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, декларанту запропоновано
надати додаткові документи відповідно
до ч.3 ст.53 МКУ, а саме: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2)
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини; 3) рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); 4)виписку з
бухгалтерської документації; 8) виписки
про якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями. В зв'язку з тим, що
декларант ознайомлений з вимогами
митного органу та ним не надано всіх
необхідних документів, інформації у
наданих ним документах недостатньо для
визначення митної вартості її
визначено за резервним методом. Як
зазначає в оскарженому Позивачем
Рішенні Відповідача, попередній метод 1
не застосовано відповідно до вимог ч.3
ст.53 МКУ; методи 2а, 2б - у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари з урахуванням вимог ст.59, 60 МКУ;
методи 2в, 2г - через відсутність основи
для віднімання (додавання) вартості.
Проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості товарів.

На виконання зазначеного Рішення
Відповідача Позивачем митному органу
надано: експортна декларація країни
відправлення №13PL351010E0079520 від 25.10.2013
року; ціновий лист (Price-List) б/н на 2013 рік;
Каталог продукції постачальника
(виробника) б/н від 2006 року; рахунки
№№2808/С2 від 28.08.2013р., 2108/С2 від 21.08.2013 р.,
2409/Ю5 від 24.09.2013р., 2609/А10 від 26.09.2013р.;
Податкові накладні №№465 від 23.10.2013р., 550
від 30.09.2013р., 81 від 04.10.2013р., 252 від 11.10.2013р.,
361 від 22.08.2013р., 468 від 29.08.2013р., 424 від
24.09.2013р.; Договори купівлі-продажу на
постачання імпортованої продукції
кінцевому споживачу, укладені
Позивачем з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Унітехнології ЮЕЙ»
№157 від 30 січня 20112 року та з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Інтегровані водні
технології» №163 від 02 лютого 2013 року;
Зовнішньоекономічний Контракт №
1/08/2012/UKR від 07.08.2012 року; Додаткова угода
до зовнішньоекономічного Контракту №1
від 20.06.2013 року; сертифікат походження
№0148106 від 25.10.2013 року; міжнародну
автомобільну накладну (СМR) А № 131095 від
28.10.2013 року, що підтверджується
відповідним підписом головного
інспектора Журавльова, датованим 26.11.2013
року на супровідному листі Позивача,
копія якого також наявна в матеріалах
справи (а.с.123).

Крім того, в матеріалах справи наявні
копії: довідки про транспортні витрати
б/н від 23.10.2013 року; Договору-доручення
№ 1379 на обслуговування митних вантажів
та надання послуг від 27.02.2013 року;
довідки про відсутність за межами
України валютних цінностей та майна
від 10.07.2013 року; картки обліку особи, яка
здійснює операції з товарами; лист ТОВ
«Пропекс» № 83 від 29.10.2013 року на адресу
Позивача про надання до митного органу
засобами електронного зв'язку
необхідних документів.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст. 52 Митного кодексу
України, заявлення митної вартості
товарів здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом; подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до частин першої-третьої ст.
53 Митного кодексу України, у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування; у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; у разі якщо митний
орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу митного органу, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи: 1) виписку з
бухгалтерських та банківських
документів покупця, що стосуються
відчуження оцінюваних товарів,
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345 - 354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Викладене свідчить про те, що право
митного органу на витребування від
декларанта додаткових документів
виникає лише у разі наявності
обґрунтованого сумніву у повноті
та/або достовірності відомостей про
митну вартість товарів, зокрема у разі
відсутності у документах всіх
відомостей, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
передбачені такі методи визначення
митної вартості товарів: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст. 58
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Матеріалами справи підтверджено, що
Позивачем, при ввезені на митну
територію України товару, надано всі
необхідні документи для його митного
оформлення. Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що матеріалами справи не
підтверджено обставин, які
унеможливлюють визначення
задекларованої митної вартості
товарів за першим методом, у зв'язку з
чим Рішення про коригування митної
вартості товарів №100260000/2013/230668/2 від
29.10.2013 та Картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №100260000/2013/10121 є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідно до частини другої ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, вимоги якої
Відповідачем не виконано, а саме, не
доведено з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин
справи правомірності прийнятих ним
Рішення та Картки відмови.

Згідно із ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
за таких підстав, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
залишити без задоволення, а Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 січня 2014 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Петрик І.Й.

Собків
Я.М.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Петрик І.Й.

Собків Я.М.