Справа № 295/15394/13-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" червня 2014 р.
Справа № 295/15394/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Богунського районного суду
м. Житомир від "22" січня 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
про визнання неправомірною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
Богунського районного суду м.Житомира
з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира, в
якому просить визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
нарахування щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку у розмірі
встановленому Законом №2240-ІІІ,
зобов'язати відповідача виплатити
недоплачену частину допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 1 серпня 2011 року по 20
вересня 2013 року включно в розмірі 19750
грн., здійснювати виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленому Законом України №2240-ІІІ,
починаючи з 1 жовтня 2013 року. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що вона має на
утриманні малолітню дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у відпустці по
догляду за дитиною та отримує допомогу
у розмірі 130 грн. до досягнення дитиною
3-х річного віку. Вважає, що в зв'язку з
неправомірними діями відповідача вона
не доотримала частину допомоги у
розмірі 19 750 грн., які просить стягнути з
відповідача.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 22 січня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено
за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати судове рішення та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги. Вважає, що спірні
відносини регулюються Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", оскільки позивачка є
застрахованою особою.

Розглянувши справу в межах ст.195 КАС
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, має на утриманні
малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуває на обліку у управлінні праці
та соціального захисту населення як
застрахована особа в системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі 130 грн., що
підтверджується доказами, які
знаходяться в матеріалах справи.

06 серпня 2013 року позивачка звернулася
до Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира з заявою, в якій,
посилаючись на Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" просить перерахувати
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку з 04
травня 2011 року по теперішній час та
здійснювати її у відповідності до
статті 43 зазначеного Закону. 08 серпня
2013 року на адресу позивачки надійшов
лист відповідача №В-147, в якому ОСОБА_3
відмовлено у призначенні державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 04.05.2011 року по
теперішній час, посилаючись на
відсутність зазначених коштів в
Державному бюджеті України на 2013 рік.

Довідка відповідача про нарахування
допомоги по догляду за дитиною
свідчить про те, що виплати їй
проводились в розмірі 130 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до висновків, що зобов`язання
відповідача виплатити ОСОБА_3
компенсаційні виплати в сумі вказаній
позивачем не має підстав.

Проте, колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не
ґрунтуються на приписах чинного
законодавства.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 №107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон №107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" №2240-III (далі Закон №2240-III),
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240 передбачено, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23,25 розділу ІІ Закону №107-VI
внесені відповідні зміни до Закону
№2811-ХІІ та Закону №2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону №2811-ХІІ його
дію поширено на застрахованих осіб, а
із Закону №2240-III виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VI
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 №835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року №2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон №2154-VI) передбачено, що у 2009,
2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону №2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751
саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті
45 Закону №2154-VІ не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону №2240-III на
виконання статті 45 Закону №2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з серпня 2011 року
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон
№2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов помилкових висновків щодо
відмови в задоволенні позову ОСОБА_3

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України в
своїй постанові від 22 квітня 2014 року.

Проте, при вирішені вказаного спору
підлягають застосуванню положення ч.2
ст.99 та ст.100 КАС України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як, встановлено судом, ОСОБА_3 з 04.05.2010
року отримує допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 130 грн.

До суду за захистом порушеного права
позивачка звернулася у вересні 2013
року, будь-яких доказів щодо поважності
пропуску строку звернення до суду не
надала.

Отже, предметом позову в цій справі є
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, пов'язана з соціальними
виплатами, які є регулярними
платежами.

Відтак, враховуючи вид платежу та
тривалість періоду, за який виник спір,
частина позовних підлягає залишенню
без розгляду відповідно до приписів
ст.99, ст.100 КАС України, а порушене
право позивачки підлягають захисту з
01.03.2014 року .

Відповідно до статей 21, 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може містити
вимоги щодо визнання незаконними
рішення, дії чи бездіяльності
відповідача, зобов'язання його вчинити
певні дії, відшкодувати шкоду,
заподіяну незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю. Установивши, що
відповідачі порушили норми права, які
регулюють спірні відносини,
адміністративний суд повинен визнати
такі дії протиправними і зобов'язати
відповідачів здійснити нарахування та
виплату належних сум відповідно до
закону, а не ухвалювати рішення про
стягнення конкретних сум.

За таких обставин, постанова
Богунського районного суду м.Житомира
від 22 січня 2014 року підлягає скасуванню
з прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_3, а саме задоволення позовних
вимог , в частині :визнання
неправомірною бездіяльності
Управління праці та соціального
захисту населення щодо ненарахування
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
у розмірі, встановленому Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
та зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
нарахувати ти виплатити допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
з 01 березня 2013 року до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги за період з 01 серпня 2011
року по 28 лютого 2013 року підлягають
залишенню без змін, оскільки ОСОБА_3
пропущено строк звернення до суду .

Керуючись ст.ст. 99,100,198,200,203,205,207,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково, постанову
Богунського районного суду м. Житомир
від "22" січня 2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову. Позовну заяву
ОСОБА_3 задовольнити частково. Визнати
неправомірною бездіяльність
Управління праці та соціального
захисту населення щодо ненарахування
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
у розмірі, встановленому Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням". Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення
нарахувати ти виплатити допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
з 01 березня 2013 року до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести років
з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення виплатити
недоплачену частину допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в період з 01 серпня 2011
року по 28 лютого 2013 року залишити без
розгляду.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3 - ОСОБА_3, АДРЕСА_3

4- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира
вул.Перемоги,55,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,