Справа № 810/6004/13-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6004/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Журавель В.О.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі: Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою заступника Дніпровського
екологічного прокурора на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом заступника Дніпровського
екологічного прокурора до
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області, третя
особа - Київська обласна державна
адміністрація про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року заступник
Дніпровського екологічного прокурора
звернувся до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області, третя
особа - Київська обласна державна
адміністрація про визнання
протиправними та скасування
розпоряджень голови Бориспільської
районної державної адміністрації №1596
від 16.05.2012 року та № 2160 від 21.06.2012 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду вмотивоване тим, що
обраний прокурором спосіб захисту
порушеного права держави (скасування
розпоряджень) є таким, що не відповідає
його меті та процедурі припинення
права власності на земельні ділянки з
підстав відмови власника від свого
права.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити в
повному обсязі. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, вказана постанова
прийнята з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини та наданим доказам
дав правильну правову оцінку і дійшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позову, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 належить на праві власності
земельна ділянка 0, 27 га, що
підтверджується державним актом на
право власності серія ЯИ № 463055 (а.с. 105),
ОСОБА_3 належить земельна ділянка 0,3 га
на підставі договору купівлі продажу
від 11.02.2011 року (а.с. 98). На підставі заяв
ОСОБА_2 від 28 березня 2012 року (а.с. 33) та
ОСОБА_3 від 11.04.2012 року (а.с. 32)
посвідчених приватним нотаріусом та
зареєстрованих в реєстрі за № 943 та 759
відповідно, про відмову від права
власності на земельні ділянки площею
0,27 га та 0,3 га (а.с. 32-33), Бориспільська
районна державна адміністрація
Київської області винесла
розпорядження від 16.05.2012 року №1596 (а.с.
102-103) та від 21.06.2012 року № 2160 (а.с. 96).

Цими розпорядженнями визначено,
зокрема, що Бориспільська РДА приймає
земельні ділянки площею 0,2700 га та 0,3000
га, що розташовані на території
Вишеньківської сільської ради до
земель запасу від гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
зв'язку з добровільною відмовою (пункт
1); припиити право власності на земельну
ділянку загальною площею 0,2700 га та 0,3000
га для ведення особистого селянського
господарства, індивідуального
садівництва на території
Вишенківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області та скасовати державну
реєстрацію акта на право власності на
земельні ділянки (серія ЯИ №463055 та
серія ЯИ №688304) (пункт 2); земельні
ділянки, зазначені в п.1, віднести до
земель державної власності та залишити
у відповідній категорії земель (пункт
3); управлінню Держкомзему у
Бориспільському районі внести
відповідні зміни до автоматизованої
системи державного земельного
кадастру (пункт 4); доручити заступнику
голови адміністрації Бомчаку С.І.,
ОСОБА_6 укласти нотаріально посвідчені
угоди про передачу права власності на
земельні ділянки (пункт 5).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за підписом першого
заступника голови Бориспільської РДА
11.10.2013 підготовлено листи про
запрошення їх до адміністрації з метою
укладання угод про припинення права
власності на земельні ділянки (а.с. 92-93).
Відомостей про направлення цих листів
адресатам, та отримання вказаних
листів цими особами, а також про
надходження до Бориспільської РДА заяв
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову від
укладання зазначених угод матеріали
справи не містять.

Заступником Дніпровського
екологічного прокурора Київської
області 22.08.2013 винесено постанову
№05/3-288 вих.-13 (а.с. 8-9) про проведення
перевірки. Яку до Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області направлено засобом
поштового зв'язку 22.08.2013.

Як вбачається з матеріалів справи,
Дніпровська екологічна прокуратура
06.08.2013 та 15.08.2013 (а.с. 10, 12) на адресу
Бориспільської РДА направляла вимоги
про надання інформації та документів,
серед яких вказано оскаржені
розпорядження та документи, на
підставі яких видано ці розпорядження
та отримала відповідь з пакетом
документів.

12 вересня 2013 року Дніпровський
екологічний прокурор вніс Голові
Київської обласної державної
адміністрації подання про усунення
порушень вимог земельного кодексу
України, Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», причин та
умов, що їм сприяли (а.с. 17-21). Цим
поданням вимагалось усунути порушення
земельного законодавства в діяльності
Бориспільської районної державної
адміністрації шляхом скасування
розпоряджень голови №1596 від 16.05.2012 та
№2160 від 21.06.2013.

Голова Київської обласної державної
адміністрації 11.10.2013 надіслав до
Дніпровської екологічної прокуратури
лист №11-26/18126 про розгляд подання, в
якому зазначено, що у зв'язку з
відсутністю в облдержадміністрації
відповідної землевпорядної
документації, на підставі якої видано
розпорядження Бориспільської
райдержадміністрації від 16.05.2012 №1596,
від 21.06.2012 №2160, перевірка якої є
необхідною для з'ясування їх
правомірності, визнано, що питання про
скасування цих розпоряджень повинно
бути вирішено в судовому порядку (а.с.
22).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.
Власність зобов'язує.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Розпорядження землями від імені
Українського народу здійснюють органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
шляхом прийняття рішень.

Підстави, порядок та умови припинення
права власності на землю
регламентовано як Земельним, так і
Цивільним кодексами України.

Так, підстави припинення права
власності на земельну ділянку
передбачено в статті 140 Земельного
кодексу України, згідно з якою ними є: а)
добровільна відмова власника від права
на земельну ділянку; б) смерть власника
земельної ділянки за відсутності
спадкоємця; в) відчуження земельної
ділянки за рішенням власника; г)
звернення стягнення на земельну
ділянку на вимогу кредитора; ґ)
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності та для
суспільних потреб; д) конфіскація за
рішенням суду; е) невідчуження
земельної ділянки іноземними особами
та особами без громадянства у
встановлений строк у випадках,
визначених цим Кодексом.

Порядок переходу права власності на
земельну ділянку при добровільній
відмові від неї визначено в ст.142
Земельного кодексу України. Так,
припинення права власності на земельну
ділянку у разі добровільної відмови
власника землі на користь держави або
територіальної громади здійснюється
за його заявою до відповідного органу.
Органи виконавчої влади або органи
місцевого самоврядування у разі згоди
на одержання права власності на
земельну ділянку укладають угоду про
передачу права власності на земельну
ділянку. Угода про передачу права
власності на земельну ділянку підлягає
нотаріальному посвідченню. Припинення
права постійного користування
земельною ділянкою у разі добровільної
відмови землекористувача здійснюється
за його заявою до власника земельної
ділянки. Власник земельної ділянки на
підставі заяви землекористувача
приймає рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, про
що повідомляє органи державної
реєстрації.

Припинення права власності в
цивільному законодавстві регулюється
главою 25 Цивільного кодексу України.
Так, статтею 347 ЦК України визначено,
що особа може відмовитися від права
власності на майно, заявивши про це або
вчинивши інші дії, які свідчать про її
відмову від права власності. У разі
відмови від права власності на майно,
права на яке підлягають державній
реєстрації, право власності на нього
припиняється з моменту внесення за
заявою власника відповідного запису до
державного реєстру.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації.
Місцева державна адміністрація є
місцевим органом виконавчої влади і
входить до системи органів виконавчої
влади. Місцева державна адміністрація
в межах своїх повноважень здійснює
виконавчу владу на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Частинами першою та другою статті 6
цього Закону передбачено, що на
виконання Конституції України,
законів України, актів Президента
України, Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, власних і
делегованих повноважень голова
місцевої державної адміністрації в
межах своїх повноважень видає
розпорядження, а керівники управлінь,
відділів та інших структурних
підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їхньої компетенції, є
обов'язковими для виконання на
відповідній території всіма органами,
підприємствами, установами та
організаціями, посадовими особами та
громадянами.

Згідно з частиною першою статті 41
зазначеного Закону голови місцевих
державних адміністрацій видають
розпорядження одноособово і несуть за
них відповідальність згідно із
законодавством.

Колегія суддів вважає, що єдиною
організаційно-правовою формою
реагування Бориспільської РДА на
надходження нотаріально посвідчених
заяв ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 про відмову від права власності
на земельні ділянки, а також початку
підготовки відповідачем процедури
зміни власника цих земельних ділянок
та повернення їх до державної
власності є саме видання вказаних
розпоряджень.

При цьому, зазначення в розпорядженні
про припинення права власності та про
скасування державної реєстрації актів
на право власності на ці земельні
ділянки не містить обов'язкового для
виконання управлінського припису
вчинити ці дії, спрямованого певній
посадовій особі чи певному
компетентному органу, а свідчить про
визначення подальшої мети цього
нормативно-правового акту, яка має бути
досягнута після завершення усіх
передбачених законодавством процедур.
Адже саме по собі використання у
вказаному розпорядженні термінів
«припинити право власності» та
«скасувати державну реєстрацію» без
зазначення органу чи особи, яка має це
виконати, автоматично не тягне за собою
реальне і невідкладне виконання цих
дій компетентним органом чи посадовою
особою та перехід права власності на
землю, не скасовує державні акти на
право власності на ці земельні ділянки,
не вносить змін відповідного
державного реєстру, в якому
зареєстровано право власності на них.

Згідно з приписами глави 22 Земельного
кодексу України та глави 25
Цивільного кодексу України
передбачено виконання певної
обов'язкової процедури припинення
права власності на земельну ділянку за
умови добровільної відмови власника
від права на земельну ділянку, яку і
передбачено здійснити у спірних
розпорядженнях.

Отже, використання у пункті другому
вказаного розпорядження термінів
«припинити право власності» та
«скасувати державну реєстрацію» на
думку колегії суддів свідчить лише про
намір відповідача досягти цієї мети
шляхом виконання необхідних для цього
дій після завершення всіх необхідних
процедур, передбачених чинним
законодавством, та надання зібраних
документів відповідним державним
органам, до компетенції яких віднесено
вчинення цих дій.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, угоди про припинення права
власності між Бориспільською РДА і
громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
укладено.

Проте, матеріали справи не містять
доказів направлення цих листів
адресатам, доказів отримання вказаних
листів цими особами, а також доказів
надходження до Бориспільської РДА заяв
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову від
укладання таких угод. Тому факт
відсутності цих угод, з урахуванням
тривалості вчинення відповідних дій
відповідача по організації їх
укладення (направлення листів тощо), не
є підтвердженням неможливості їх
укладення чи відмови вказаних громадян
від їх укладення. Крім того, факт
відсутності цих угод стосується лише
виконання цих розпоряджень і сам по
собі не є підтвердженням незаконності
спірних розпоряджень, якими і
передбачено їх укладення.

Суд також бере до уваги, що заяви
громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову
від права власності на земельні
ділянки посвідчені нотаріусом у
встановленому порядку, їх не
відкликано і не скасовано, вони
перебувають в Бориспільскій РДА
Київської області та потребують
вирішення відповідно до закону. Отже,
припинення права власності на ці
земельні ділянки з таких підстав
(відмова власника) може бути здійснено
лише за наявності відповідного
розпорядження голови РДА та виконання
передбаченої чинним законодавством
процедури, яку й наведено у спірних
розпорядженнях. Невиконання цих
розпоряджень не може бути підставою
для визнання їх протиправними та
скасування.

На думку колегії суддів, скасування цих
розпоряджень унеможливить виконання
передбаченої у них обов'язкової
процедури, зокрема укладання
передбачених вищенаведеними статтями
Земельного кодексу України та
Цивільного кодексу України угод з
громадянами про припинення права
власності на земельні ділянки та
повернення цих земельних ділянок до
державної власності.

Колегія суддів вважає, що обраний
прокурором у цій справі спосіб захисту
порушеного права держави шляхом
скасування розпоряджень є таким, що не
відповідає його меті та процедурі
припинення права власності на земельні
ділянки.

Крім того, відповідно до ст. 36-1 ЗУ «Про
прокуратуру» підставою представництва
в суді інтересів держави є наявність
порушень або загрози порушень
інтересів держави. Проте,

прокурором не зазначено в чому саме
полягає загроза або порушення
інтересів держави в даній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що задоволення позовних вимог
прокурора про скасування спірних
розпоряджень по суті унеможливить
реалізацію їх виконання та повернення
землі до державної власності (про що у
позові та в судовому засіданні
зазначав прокурор), при цьому сприятиме
залишенню права власності цих громадян
на вказані земельні ділянки, суд першої
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, про відмову в задоволенні
позову.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 10.07.2013 року залишено без
змін рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області,
від 24.01.2013 року, яким відмовлено в
задоволенні позову в.о. Київського
міжрайонного екологічного прокурора в
інтересах держави в особі Київської
обласної державної адміністрації та
Державної інспекції сільського
господарства України до
Бориспільської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 про
визнання незаконним та скасування
розпорядження Бориспільської районної
державної адміністрації від 23.12.2009 року
№ 3788, визнання недійсними державних
актів на право власності на земельну
ділянку площею 0,27 га серії ЯІ №688305,
кадастровий номер №:04:001:3338 та
державний акт площею 0,3 га серії ЯІ
№688304, кадастровий номер №:04:001:3324
та визнання за державою права
власності на земельну ділянку площею
0,57 га на території Вишеньківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області.

Відповідно до приписів ст. 72 КАС
України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника
Дніпровського екологічного прокурора -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 2
червня 2014 року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя
Безименна Н.В.

Судді:
Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.