Справа № 629/1106/14-а
Суддя: Смірнова Н. А.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 629/1106/14-а
Номер провадження 2-а/629/29/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2014 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Смірнової
Н.А., за участю секретаря Криворотенко
М.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лозова
Харківської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області про визнання незаконними дій
та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області про визнання
незаконними дій та зобов'язання
вчинити дії, посилаючись на те, що на
підставі рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 11.08.2011 року було відкрито
виконавче провадження та йому
проведено перерахунок соціальної
допомоги за період з 25.01.2011 року по
18.06.2011 року та нарахована доплата у
розмірі 856 гривень 40 копійок. Дане
рішення було оскаржене відповідачем по
справі, але відповідно до ухвали
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 19.04.2013 року
було рішення було залишено без змін.
Також зазначає, що на його неодноразові
звернення нарахована допомога так і не
виплачена. В зв'язку з чим просить
навести порядок як в Управлінні
Пенсійного фонду так і в державній
виконавчій службі.

24 березня 2014 року позивач надав суду
уточнену позовну заяву в якій просить
відрахувати з заробітної плати
начальника відділу з призначення
пенсії УПФУ в Лозівському районі
Харківської області Дейкалової Т.М. на
його користь 856 гривень 40 копійок та
кожного місяця з її заробітної плати
відраховувати йому недоплату у розмірі
200 гривень. Крім цього просить
відчислити з місячного заробітку
заступника начальника УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області ОСОБА_3 856 гривень 40 копійок в
фонд Української армії на захист
державних кордонів. Також просить
відчислити з місячного заробітку
начальника відділу з призначення
пенсії УПФУ в Лозівському районі
Харківської області ОСОБА_4 856 гривень 40
копійок в фонд Української армії на
захист державних кордонів, а також
судовий збір, оскільки він звільнений
від сплати судового збору, так як є
інвалідом 2 групи.

26 травня 2014 року в судовому засіданні
позивач надав суду доповнення до
заперечення в якому просить
відрахувати з заробітної плати
начальника УПФУ в Лозівському районі
Харківської області Лашиної Т.П. на
його користь 856 гривень 40 копійок. Крім
цього просить відрахувати з місячного
заробітку заступника начальника УПФУ в
Лозівському районі Харківської
області ОСОБА_3 856 гривень 40 копійок в
фонд Української армії на захист
державних кордонів. Також просить
відрахувати з місячного заробітку
начальника відділу з призначення
пенсії УПФУ в Лозівському районі
Харківської області ОСОБА_4 856 гривень 40
копійок в фонд Української армії на
захист державних кордонів.

В судовому засіданні позивач уточнені
позовні вимоги підтримав та просив
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. В ході судового засідання
позивач уточнив свої позовні вимоги та
просив стягнути з відповідачів по
справі зазначені суми коштів, а також
стягнути з них на користь держави
судовий збір. Крім цього просив
зобов'язати УПФУ в Лозівському районі
Харківської області виплачувати йому
кожного місяця 30% мінімальної пенсії за
віком, як дитині війни у відповідності
до вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення уточнених позовних вимог в
зв'язку з тим, що УПФУ в Лозівському
районі Харківської області згідно
постанови Лозівського міськрайонного
суду Харківської області було
здійснено перерахунок до пенсії
позивача та нарахована доплата, як
дитині війни у розмірі 856 гривень 40
копійок на жовтень 2011 року за період з
25.01.2011 року по 18.06.2011 року. Тобто рішення
суду ними було виконано в повному
обсязі, але вищевказана доплата буде
виплачена позивачу по справі після
надходження коштів з Державного
бюджету.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст. 71 КАС
України і які вони вважають достатніми
для обґрунтування і заперечення
заявлених вимог, з'ясувавши фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що уточнений позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що 11 серпня 2011 року
Лозівським міськрайонним судом
Харківської області ухвалено
постанову у адміністративній справі №
2025/2-а-6074/11, згідно якої було зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування", за період з 25.01.2011 року по
18.06.2011 року та виплатити різницю між
виплаченими та невиплаченими сумами
підвищення до пенсії за цей період.

19 квітня 2013 року ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
постанова Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 11.08.2011
року залишена без змін.

Постанова Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 11.08.2011
року набрала законної сили і для її
виконання видано виконавчий лист. 02
вересня 2011 року відділом державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП № 28810899, яка була
направлена на адресу відповідача для
виконання рішення суду.

Після отримання постанови Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 11.08.2011 року та постанови
відділу державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області про
відкриття виконавчого провадження
Управлінням пенсійного фонду України в
Лозівському районі Харківської
області було виконано рішення суду, а
саме був здійснений перерахунок до
пенсії з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та нарахована доплата, яка
станом на жовтень 2011 року за період з
25.01.2011 року по 18.06.2011 року склала 856
гривень 40 копійок.

Даний перерахунок проведений по
паперовій справі та електронній базі
одержувачів пенсій, як це і передбачає
Порядок проведення призначення
(перерахунків) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідно до частини першої та другої
ст. 23 Бюджетного кодексу України
будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, встановленого
Законом України «Про Державний Бюджет
України».

Законом України «Про внесення змін до
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 14.06.2011 р. № 3491 встановлено, що у
2011 році норми і положення ст. 6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік, та
прийнятої на виконання цього Закону
Кабінетом Міністрів України постанови
від 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету».

Рішенням Конституційного суду України
№ 20-рп/2011 від 26.12.2011 року у справі №
1-42/2011, пункт 4 розділу VІІ «Прикінцеві
положення «Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік» від
23.12.2010 р. № 2857 з наступними змінами
визнано таким, що відповідає
Конституції України. В цьому рішенні
КСУ дійшов висновку, що передбачені
законами соціально-економічні права не
є абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Зміна механізму
нарахування певних видів соціальних
виплат та допомоги є конституційно
допустимою до тих меж, за якими
ставиться під сумнів сутність змісту
права на соціальний захист. Відповідно
до ЗК «Про Кабінет Міністрів України»
КМУ забезпечує проведення державної
соціальної політики, соціальний захист
громадян та вживає заходів щодо
підвищення реальних доходів населення.
КМУ є органом, який забезпечує
проведення державної політики у
соціальній сфері, а Пенсійний фонд
України органом, який реалізує таку
політику, в тому числі за рахунок
коштів Державного бюджету України.
Відповідно до положень ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»
визначення порядку та розмірів
соціальних виплат віднесено до відання
КМУ.

Рішенням Конституційного суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року у справі № 1-11/2012
встановлено, що положення ч. 2 ст. 96, п.п.
2,3,6 ст. 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах; Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок Державного
бюджету України. Положення ч. 2 ст. 95, ч. 2
ст. 124, ч.3 ст. 129 Конституції України, п.5
ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та
п.2 ч.1 ст. 9 КАСУ в системному зв'язку з
положеннями ст.. 6, ч.2 ст. 19, ч.1 ст. 117 КУ
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території
України і не може бути оскаржене.

Таким чином, Конституційний Суд
України визнав конституційною
можливість зміни державою механізму
реалізації соціально-економічних прав,
а також визнав конституційним право
видання Кабінетом Міністрів України
нормативно-правових актів, направлених
на регулювання порядку та розміру
соціальних виплат.

Тобто, рішеннями Конституційного Суду
України від 26.11.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012
№ 3-рп/21012 підтверджено повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
реалізації політики у сфері
соціального захисту, в т. ч. щодо
регулювання порядку та розмірів
соціальних виплат і допомоги, які
фінансуються за рахунок Державного
бюджету України.

Судові рішення виконуються органами
Пенсійного фонду України в межах
покладених зобов'язань, в
установленому чинним законодавством
порядку.

Пенсійний фонд України
за рахунок коштів Державного бюджету
України реалізує бюджету програму
КПКВК 2506020 «Дотація на виплату пенсій,
надбавок та підвищень до пенсій,
призначених за різними пенсійними
програмами», згідно з якою Пенсійному
фонду виділені бюджетні асигнування
для виплати пенсій у розмірах
визначених Законом.

Головним розпорядником
коштів за цією програмою є
Міністерство соціальної політики
України, розпорядником нижчого рівня -
Пенсійний фонд України.

Одним із головних принципів
бюджетної системи є принцип цільового
використання бюджетних коштів, який
передбачає використання бюджетних
коштів лише на цілі, визначені
бюджетними призначеннями.

Відповідно до п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116
Бюджетного кодексу України взяття
зобов'язань без відповідних асигнувань
та здійснення видатків бюджету з
перевищенням бюджетних асигнувань є
порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, дії Управління Пенсійного
Фонду України в Лозівському районі
Харківської області щодо перерахунку
пенсії позивачу відповідно до
постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», є правомірними,
оскільки Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд України органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного Бюджету
України та керується у своїй
діяльності, в тому числі постановами
КМУ. Постанова КМУ № 745 від 06.07.2011 року
прийнята КМУ у межах його
конституційних повноважень та
відповідає конституції України, а тому
підлягає застосуванню в регулюванні
спірних правовідносин між позивачем та
відповідачем.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання
неправомірними дій відповідача щодо
невиконання постанови Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 11.08.2011 року є
необґрунтованими, оскільки зазначена
постанова суду відповідачем виконана,
але виплата донарахованих згідно
рішень суду сум, може бути здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, в діях відповідача суд не вбачає
порушення прав та законних інтересів
позивача, оскільки відповідач діє у
межах своїх повноважень, відповідно до
нормативно-правових актів, визнаних
Конституційним Судом України такими,
що відповідають Конституції України, а
тому у задоволенні позову в цій частині
слід відмовити.

Вимоги позивача в частині здійснення
йому перерахунку за забезпечення
виплати підвищення до пенсії в розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком у
відповідності до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру, встановленого ч.1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 2012 року по теперішній
час - задоволенню не підлягають на
підставі наступного.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», яка набула чинності 01.01.2012
року, було встановлено, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Законів України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», провадиться у розмірі 7 %
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

Згідно ч. 3 Прикінцевих положень до
Закону України «Про Держаний бюджет
України на 2012 рік» встановлено, що у 2012
році норми і положення статей 5 та 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2012 рік.

Згідно ч. 4 Прикінцевих положень до
Закону України «Про Держаний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 5 та 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» повноваження
визначати розмір підвищення до пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
Кабінету Міністрів України не
делеговані і розміри цього підвищення,
визначені зазначеним Законом, не
змінені.

Оскільки позивачем не надано доказів
того, що у 2012-214 роках УПФУ в Лозівському
районі Харківської області
здійснювало йому перерахунок не у
відповідності до вищезазначеного, суд
вважає, що в цій частині позов
задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
виконати рішення суду, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України рішення суду ухвалюється
іменем України та є обов'язковим для
виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Так, відповідно до ст. 1 вищезазначеного
Закону, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобовязані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Оцінюючи у сукупності положення КАС
України та позовні вимоги, суд
приходить до висновку, що дані позовні
вимоги не відповідають змісту статей 17,
105 та 162 КАС України.

Вимога щодо зобов'язання виконати
рішення суду виходить за межі
повноважень суду в адміністративному
судочинстві, оскільки виконання
рішення суду здійснює Державна
виконавча служба. З огляду на
викладене, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову в цій
частині.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про
притягнення до відповідальності
відповідачів згідно чинного
законодавства за систематичне свідоме
порушення у сфері нарахування та
виплати пенсії, суд зазначає, що
відповідно до частини першої ст. 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, а згідно з частиною другою
ст. 17 цього ж Кодексу передбачено, що
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства, та
вимоги про накладення
адміністративних стягнень.

А отже, вимога позивача про
покарання відповідачів та притягнення
їх до відповідальності згідно чинного
законодавства за систематичне свідоме
порушення у сфері нарахування та
виплати пенсії у вигляді стягнення
коштів на захист державних кордонів не
може бути предметом розгляду суду в
порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на викладене, аналізуючи
зібрані у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачем не доведено факт
наявності у діях відповідачів, як
суб'єктів владних повноважень,
протиправних дій, у зв'язку з чим
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

Судові витрати по справі підлягають
розподілу у відповідності до ст. 94 КАС
України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2
ст. 19, ст. 124 Конституції України, ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», Законом України «Про
внесення змін до ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2011 рік», Законом
України «Про Держаний бюджет України
на 2012 рік», Законом України «Про
Держаний бюджет України на 2013 рік»,
Законом України «Про Держаний бюджет
України на 2014 рік», Законом України
«Про виконавче провадження», Рішенням
Конституційного суду України № 20-рп/2011
від 26.12.2011 р., Рішенням Конституційного
Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 р., ст.
ст. 2, 17 , 18, 69-72, 87, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі
протягом 10-ти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
Н.А. Смірнова