Справа № 2-а-949/11
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-949/11

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Микитей Л.Л.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів -Золотнікова О.С.,
Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кривоозерському районі
Миколаївської області на ухвалу
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 26 лютого 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги "дітям війни",-

В С Т А Н О В И В:

03.03.2011 р. позивач звернувся до суду з
позовом до УПФУ в Кривоозерському
районі Миколаївської області в якому
просив поновити строк звернення до
суду та зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити йому, як
дитині війни, недосплачене щомісячне
підвищення до пенсії за період з 22.05.2008
р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з
01.01.2010 р. по час розгляду справи.

Ухвалю Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 03.03.2013 р.
адміністративний позов в частині
позовних вимог за період з 22.05.2008 р. по
31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та з 01.01.2010
р. по 31.08.2010 р. - залишено без розгляду.

Постановою Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 15.03.2011 р.
(в порядку скороченого провадження)
адміністративний позов задоволено.
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Кривоозерському районі
Миколаївської області нарахувати та
виплатити позивачу у відповідності до
ст..6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» підвищення до
пенсії як дитині війни у розмірі 30%
надбавки до мінімальної пенсії за
віком за період, з 01.09.2010 р. по 28.02.2011 р., з
урахуванням фактично виплачених сум та
здійснювати в подальшому нарахування
та виплату у вказаному розмірі в період
дії ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27.08.2012 р.
апеляційну скаргу УПФУ в
Кривоозерському районі Миколаївської
області - залишено без задоволення, а
постанову Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 15.03.2011 р.
- залишено без змін.

Ухвалою Кривоозерського районного
суду Миколаївської області від 26
лютого 2014 року було відмовлено в
задоволенні заяви УПФУ в
Кривоозерському районі Миколаївської
області в роз'яснені постанови
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 15.03.2011 р.

Не погоджуючись з постановленою по
справі ухвалою Кривоозерського
районного суду Миколаївської області
від 26.02.2014 р., відповідач подав
апеляційну скаргу в якій зазначив, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
та просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та винести нову, якою
роз'яснити постанову Кривоозерського
районного суду Миколаївської області
від 15.03.2011 р.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність належних підстав для
її задоволення.

Вирішуючи спірне питання та
відмовляючи у задоволенні заяви про
роз'яснення судового рішення, суд І-ї
інстанції виходив з того, що постанова
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 15.03.2011 р. є
зрозумілою.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
і-ї інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 170 КАС України
якщо судове рішення є незрозумілим, суд
який, ухвалив його, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Подання заяви про роз'яснення судового
рішення допускається, якщо воно ще не
виконано або не закінчився строк,
протягом якого судове рішення може
бути подане для примусового виконання.

За таких обставин, судове рішення може
бути роз'яснено у разі, якщо без такого
роз'яснення його неможливо виконати,
оскільки високою є ймовірність
неясності резолютивної частини
рішення. Тому механізм, визначений цією
статтею, не може використовуватись,
якщо хтось із осіб, які беруть участь у
справі, не розуміє мотивації судового
рішення. У разі незгоди з мотивацією
судового рішення особи, які беруть
участь у справі, можуть оскаржити це
судове рішення, якщо таке право надане
КАС України.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити про те, що загальне поняття
пенсії визначено в ст. 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
якого пенсія - щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані
строковість, ані обмеженість у часі
пенсійних виплат. З самого визначення
поняття пенсії випливає, що ці виплати
здійснюються на постійній основі один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на якийсь строк. В цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін, або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Таким чином, виплату пенсії позивачу не
може бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право позивача на отримання
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка повинна виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

Одночасно, колегія суддів не
погоджується з думкою заявника щодо
незрозумілості постанови
Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 15.03.2011 року,
так як з резолютивної частини чітко
вбачається які саме дії повинен
вчинити відповідач та за який саме
період.

Враховуючи вищевказане, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що судом І-ї інстанції в даному випадку
не було порушено норми матеріального
та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а ухвалу суду - без
змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
апеляційної інстанції, діючи виключно
в межах доводів апеляційної скарги,
відповідно до ст.200 КАС України, залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Кривоозерському районі Миколаївської
області - залишити без задоволення, а
ухвалу Кривоозерського районного суду
Миколаївської області від 26 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції..

Головуючий:Ю.В.Осіпов
Суддя:О.С.Золотніков Суддя:В.О.
Скрипченко