Справа № 804/9219/13-а
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2014 р.справа № 804/9219/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Іванова С.М.

суддів: Чабаненко
С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська, треті особи на
стороні відповідача: Міністерство
оборони України, Генеральний штаб
Збройних Сил України про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 та 71 інших позивачів до
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району Дніпропетровській області
правонаступником якого є
Квартирно-експлуатаційний відділу м.
Дніпропетровська, за участі третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Міністерства оборони
України та Генерального штабу Збройних
Сил України в якому останній, в тому
числі, просив:

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ району
передати в приватну власність квартиру
позивача;

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ району в
місячний термін видати позивачу
свідоцтво про право власності на
квартиру;

- порушити кримінальну справу відносно
начальника Гвардійської КЕЧ району
Зубкова Г.С. за ст. 364 КК України та
утворити незалежну комісію з метою
перевірки наявності приватизованих
квартир станом на 01.05.2013 року в с.м.т.
Гвардійське та с.м.т. Черкаське;

- відшкодувати за рахунок відповідача
витрати позивача щодо участі в
судовому засіданні в сумі 21 300 грн. та
судовий збір в сумі 34, 41 грн.

В подальшому, 15.07.2013 року позовні вимоги
позивачем ОСОБА_1 були змінені, в якому
останній просив (Т.1 а.с. 94-96):

- визнати протиправною бездіяльність
начальника Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубкова Г.С.;

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ району
передати в приватну власність квартиру
позивача;

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ району в
місячний термін видати позивачу
свідоцтво про право власності на
квартиру.

В остаточній заяві про уточнення
позовних вимог позивач ОСОБА_1 просив
(Т.1 а.с.238-240):

- визнати протиправною бездіяльність
начальника Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубкова Г.С.
щодо не підписання заяви позивача на
приватизацію квартири;

- зобов'язати начальника КЕВ м.
Дніпропетровська вжити заходів для
передачі в приватну власність квартири
ОСОБА_1;

- зобов'язати Гвардійську КЕЧ району в
місячний термін видати позивачу
свідоцтво про право власності на
квартиру.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2005
року незважаючи на його численні
звернення до органів виконавчої влади
не може приватизувати своє житло.
Житлові будинки в с.м.т. Черкаське та
с.м.т. Гвардійське реально утримуються
за рахунок коштів мешканців. Зазначені
кошти дозволяють забезпечувати
фінансування потреб житлового фонду
лише на 10 - 15%. З кожним роком стан
житлового фонду погіршується і значна
частина знаходиться в аварійному
стані, що зобов'язує Міністерство
оборони України забезпечити іншим
житлом всіх мешканців або надати
можливість приватизувати. З
урахуванням вказаного, позивач просив
суд захистити його право на
приватизацію квартири, в якій він
проживає разом з сім'єю з 1993 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 листопада 2013 року, з
урахуванням приписів ч. 2 ст. 11 КАС
України, адміністративний позов
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області, щодо не
розгляду заяви ОСОБА_1 (вх. № 380 від
02.04.2013р.) в порядку, передбаченому
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду", та не
вжитті заходів передбачених Законом
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", щодо приватизації
квартири, яку він займає на підставі
ордеру № 227 від 05.05.1993 р.

Зобов'язано Гвардійську КЕЧ району
Дніпропетровської області розглянути
заяву ОСОБА_1 в порядку передбаченому
Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" та вжити заходів передбачених
Законом України "Про приватизацію
державного житлового фонду", щодо
приватизації квартири, яку він займає
на підставі ордеру № 227 від 05.05.1993 р.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивовано тим, що ігнорування Наказу
Міністра оборони України № 569 від 15.09.2011
р. «Про безоплатну передачу
військового майна в комунальну
власність територіальних громад»,
ігнорування листа № 303/4/17/394 від 13.05.2013
заступника начальника Головного КЕУ
Збройних Сил України полковника
Прогонюка С.Т. - є належним
підтвердженням бездіяльності
начальника Гвардійської КЕЧ району
Зубкова Г.С. щодо не вжиття заходів для
приватизації квартири ОСОБА_1

З огляду на встановлений факт
реорганізації, та в силу ст. 55 КАС
України, колегія суддів вважає за
необхідне здійснити заміну
відповідної сторони - відповідача у
справі, його правонаступником -
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Дніпропетровська.

Не погоджуючись з прийнятим у справі
судовим рішенням, у поданій
апеляційній скарзі відповідач, вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги її заявник посилається на те, що
згідно з п. 2 ст. 2 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» не підлягають
приватизації квартири розташовані на
територіях закритих військових
поселень, а тому до Міністерства
оборони України направлялись запити
щодо підтвердження статусу
військового містечка. Враховуючи
невизначеність питання щодо статусу
військового містечка № 3 (с.м.т.
Черкаське), просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову

Представник позивача в судовому
засіданні вважала, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, а тому
підлягає залишенню без змін.

Представники відповідача та третьої
особи зазначили, що постанова
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2013 року винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
останньої, колегія суддів дійшла
висновку, що остання підлягає
частковому задоволенню за таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
проживають в с.м.т. Черкаське, АДРЕСА_1
(військове містечко № 3), загальною
площею 46, 94 кв. м. Вселення в зазначену
квартиру відбулося на підставі ордеру
№ 227 від 05.05.1993 р. виданого Гвардійською
КЕЧ району. Також встановлено, що не
зважаючи на неодноразові звернення
ОСОБА_1 до начальника органу
приватизації Гвардійської КЕЧ району
Дніпропетровської області Зубкова Г.С.
з проханням оформити передачу в
приватну власність квартиру, що він
займає разом з членами своєї сім'ї, йому
відмовлено. Відмову мотивовано не
визначеністю статусу військового
містечка № 3, що і стало підставою
звернення останнього до суду.

З огляду на викладене та характер
спірних правовідносин, що виникли між
сторонами, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції розглянувши
справу в порядку адміністративного
судочинства, не звернув увагу, що у
відповідності до
п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до вимог ст. 104 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушені її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин.

Частиною 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Враховуючи положення статті 1
Цивільного процесуального Кодексу
України та статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не є публічно-правовим і
розглядається у порядку цивільного
судочинства спір між органом державної
влади та/або органом місцевого
самоврядування (суб'єктом владних
повноважень) як суб'єктом публічного
права та суб'єктом приватного права, в
якому управлінські дії суб'єкта
владних повноважень спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав фізичної особи. У такому
випадку це спір про право цивільне,
незважаючи на те, що у спорі бере участь
суб'єкт публічного права, а спірні
правовідносини врегульовано нормами
цивільного законодавства.

Згідно приписів ст.ст. 1, 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» визначено, що метою
приватизації державного житлового
фонду є створення умов для здійснення
права громадян на вільний вибір
способу задоволення потреб у житлі,
залучення громадян до участі в
утриманні і збереженні існуючого
житла та формування ринкових
відносин. Приватизація державного
житлового фонду - це відчуження
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках, призначених для
проживання сімей та одиноких осіб,
кімнат у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, та належних до них
господарських споруд і приміщень
(підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян
України, яка включає в себе ряд заходів,
в тому числі і розгляд відповідних заяв
та прийняття відповідних рішень.

Виходячи з системного аналізу
вказаних законодавчих актів та
матеріалів справи, колегія суддів,
прийшла до висновку, що в даному
випадку між позивачем та відповідачем
виник спір про захист права конкретної
фізичної особи на одержання житла в
приватну власність, шляхом
приватизації який є не публічним, а
приватноправовим. Держава, юридичні
особи публічного права, у цьому випадку
Гвардійська КЕЧ району, можуть
виступати учасниками цивільних
відносин (статті 2, 80 ЦК України), і
розгляд такого спору між ними
проводиться за правилами цивільного
судочинства.

До того ж у відповідності до ч. 2
ст. 16 ЦК України способом захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, в тому числі, визнання незаконним
рішення, дії або бездіяльності органу
державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадових чи
службових осіб.

Відповідно до статті 15 ЦПК
України, у порядку цивільного
судочинства, суди розглядають справи
щодо захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

У Кодексі адміністративного
судочинства України не передбачено
винятків з установленого ЦПК України
правила, зокрема щодо розгляду спорів
про одержання житла в приватну
власність, шляхом приватизації. Не
містяться відповідні винятки і в
п. 13.1 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20.05.2013 року № 8 «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів», що регулює
порядок розгляду справ щодо
забезпечення житлом окремих категорій
громадян.

Відповідна правова позиція
викладена і в Постанові Верховного
Суду України від 13.05.2008 року (справа №
21-217во07), яка у відповідності до ст. 244-2
КАС України є обов'язковою для
застосування у подібних
правовідносинах.

Приписами ч. 1 ст. 157 КАС України
визначено, що суд закриває провадження
у справі, в тому числі, якщо справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції,
розглянувши справу в порядку
адміністративного судочинства на
вищевказані приписи законодавства
уваги не звернув та постановив рішення
з порушенням норм процесуального
закону, що у відповідності до ч. 1 ст. 203
КАС України є підставою для скасування
постанови та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157
КАС України - закриття провадження у
справі.

До того ж, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу суду першої
інстанції, що останнім, всупереч
приписам ст.ст. 161-162 КАС України,
взагалі не було розглянуто вимогу
позивача щодо зобов'язання Гвардійську
КЕЧ району в місячний термін видати
останньому свідоцтво про право
власності на квартиру, як і про наявні
порушення ч. 2 ст. 11 КАС
України, застосувавши яку, суд першої
інстанції вийшовши за межі позовних
вимог позивача для захисту його права,
фактично змінив останні, що є
неприпустимо, тому як відповідно до ст.
51 КАС України - є виключною
прерогативою позивача по справі до
початку судового розгляду справи по
суті. Також судом першої інстанції при
прийнятті рішення не було вирішено
питання про судовий збір, сплачений
позивачем, що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 161
КАС України, як і не вирішено питання
про витрати пов'язані з розглядом
справи, що зазначені в позові від 08.07.2013
року. Не дотримався суд першої
інстанції і вимог ст. 107 КАС України,
тому як останнім при відкритті
провадження у справі не було вирішено
питання щодо інших 71 позивачів по
справі, оскільки в матеріалах справи
відсутні будь-які заяви подані до
відкриття провадження від останніх
щодо відкликання позову в частині, яка
їх стосується, що у відповідності до п. 2
ч. 3 ст. 108 КАС України мало бути б
підставою для винесення відповідної
ухвали щодо повернення позовної заяви
в частині інших позивачів. В порушення
вказаного, судом першої інстанції
винесено ухвалу про відкриття
провадження від 15.07.2013 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1 без
будь-яких процесуальних документів
щодо інших позивачів, зазначених в
позові від 08.07.2013 року.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ч. 1 ст. 203 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська - задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
07 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська, треті особи на
стороні відповідача: Міністерство
оборони України, Генеральний штаб
Збройних Сил України про зобов'язання
вчинити певні дії - скасувати.

Провадження у справі закрити,
роз'яснивши позивачу, що розгляд даної
категорії справ віднесено до цивільної
юрисдикції.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та
ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Суддя:
А.В. Шлай