Справа № 2а-4726/10/0870
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" травня 2014 р. м. Київ
К/9991/40664/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Горбатюка С.А.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Запорізької
митниці Державної митної служби
України на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
27.09.2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2011 року
у справі за позовом ВАТ "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
до Запорізької митниці Державної
митної служби України про визнання
протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду із позовними
вимогами до Запорізької митниці,
просив суд:

визнати протиправним та скасувати
рішення Запорізької митниці з митної
оцінки товару від 16.06.2010 року №
112000006/2010/000466/3.

скасувати податкове повідомлення
Запорізької митниці форми «Р» від
20.07.2010 року № 23 частково, а саме в
частині донарахування 551,48 грн. за
основним платежем та 275,74 грн. штрафних
санкцій.

скасувати податкове повідомлення
Запорізької митниці форми «Р» від
20.07.2010 року № 24 частково, а саме в
частині донарахування 1213,25 грн. за
основним платежем та 606,62грн. штрафних
санкцій.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27.09.2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2011 року,
позов задоволено. Визнано протиправним
та скасовано рішення Запорізької
митниці з митної оцінки товару від
16.06.2010 року №112000006/2010/000466/3. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення Запорізької митниці
форми «Р» від 20.07.2010 року №23 у частині
донарахування 551,48 грн. за основним
платежем та 275,74 грн. штрафних санкцій.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення Запорізької
митниці форми «Р» від 20.07.2010 року № 24 у
частині донарахування 1213,25грн. за
основним платежем та 606,62грн. штрафних
санкцій. Постановлено стягнути з
Державного бюджету України на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Запорізький металургійний комбінат
«Запоріжсталь» судовий збір у розмірі
10, 20 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
відповідач подав до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у період з 05.05.2010 року по
17.06.2010 року митним органом було
проведено планову виїзну перевірку
стану дотримання позивачем
законодавства з питань митної справи
за період роботи з 01.07.2007 року по 31.03.2010
року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем було ухвалено рішення про
визначення митної вартості товару від
16.06.2010 року № 112000006/2010/000466/3, яким
позивачу донараховано податок на
додану вартість, що, на думку митного
органу був занижений на 5 514,77 грн.

Крім того, 17.06.2010 року відповідачем було
складено акт, у якому було встановлено
порушення позивачем положень статей 40,
81, 88, пункту 5 статті 267 Митного кодексу
України, що полягає у заниженні митної
вартості імпортованих товарів через
подання недостовірних відомостей до
митного оформлення про витрати на
транспортування імпортованих товарів,
що призвело до заниження податкового
зобов'язання на 1764,73 грн., а саме:

- увізне мито (вид 020) у сумі
551,48 грн. (статті 3, 4 Закону України «Про
Єдиний тариф»);

- податок на додану вартість
(вид 028) у сумі 1 213,25 грн. (пункт 4.3 статті 4
Закону України «Про податок на додану
вартість»).

На підставі складеного акта 20.07.2010 року
були прийняті податкові повідомлення
форми «Р»№ 23 про визначення
податкового зобов'язання з увізного
мита в сумі 1 103,88 грн. (основний платіж -
735,92 грн., штрафні санкції - 367,96 грн.), № 24
про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 57 213,36 грн. (основний
платіж - 38 142,24 грн., штрафні санкції - 19
071,12 грн.)

Судами попередніх інстанцій
встановлено факт надання позивачем під
час митного оформлення товару всіх
необхідних для підтвердження вартості
транспортних витрат документів,
передбачених приписами Порядку
декларування митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, та подання відомостей для її
підтвердження, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.12.2006 року № 1766.

Під час здійснення митного контролю з
боку посадових осіб відповідача
зауваження до ВМД, поданих позивачем,
були відсутні, а тому відповідач
підтвердив правильність та
достовірність заповнених спірних ВМД,
що стверджується завершальною стадією
митного оформлення - проставленням
відбитку печатки у відповідній графі.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначає, що при проведенні митного
контролю та оформленні ВМД позивачем
були дотримані чинні нормативні акти,
не були допущені арифметичні помилки, а
також дотримана методологія
нарахування та повнота сплати податків
і зборів, що було підтверджено
відповідачем при оформленні
вантажно-митних декларацій шляхом
проставлення відміток у відповідних
графах ВМД.

Згідно з п. 10.3 ст. 10 Закону України «Про
податок на додану вартість» № 168/97-ВР
платники податку, які імпортують
товари на митну територію України,
відповідають за дотримання правил
надання інформації для розрахунку бази
оподаткування (суми податку, належного
до сплати) митними органами.

Відповідно до підпункту 4.2.1 п. 4.2 ст. 4
Закону від 21 грудня 2000 р. № 2181-III "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фордами" (далі -
Закон N 2181-III) якщо згідно з нормами
цього пункту сума податкового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, то платник
податків не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність та повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в установленому цим Законом
порядку.

Таким чином, якщо митні органи,
приймаючи вантажні митні декларації та
пропускаючи товар на митну територію
України, погоджувалися з відомостями
щодо митної вартості товару, то
відповідно до п. 10.3 ст. 10 Закону N 168/97-ВР
та підпункту 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону N 2181-III
митниця не має правових підстав для
прийняття податкових
повідомлень-рішень про нарахування
податкових зобов'язань у зв'язку з
помилковим визначенням коду товарної
номенклатури, зокрема, з посиланням на
результати камеральної перевірки та на
положення підпункту "в" підпункту 4.2.2 п.
4.2 ст. 4 Закону N 2181-III, дія якого не
поширюється на митні органи.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів попередніх інстанцій
щодо задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують,
підстави для призначення справи до
розгляду в судовому засіданні
відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права,
які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
як підстави для зміни, скасування
судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття
провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Запорізької митниці
Державної митної служби України
відхилити, постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
27.09.2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2011 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: