Справа № 815/2435/14
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2014-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2435/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді:
Самойлюк Г.П

за участю секретаря:
Грабової Я.О.

сторін:

позивачі: -
Ролінський В. В. представник за
договором

відповідач: -
ОСОБА_2 представник за довіреністю

треті особи:

Дачненська сільська рада: -
Буран А.В., представник за довіреністю

КП « БТІ» Одеської міської ради: - не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Одеського
окружного адміністративного суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Реєстраційної служби
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
про зобов'язання внести до Державного
реєстру прав на нерухоме майно запис
про скасування державної реєстрації
нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 80,80 кв.м.,
реєстраційний номер нерухомого майна
20372334, за участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради та третьої особи на
стороні відповідача-Дачненської
сільської ради,-

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5
до Реєстраційної служби Біляївського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, в якому позивачі
просили зобов'язати Реєстраційну
службу Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
внести до Державного реєстру прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації нежитлової
будівлі за адресою АДРЕСА_1 загальною
площею 80,80 кв.м., реєстраційний номер
нерухомого майна 20372334.

В обґрунтування позову зазначено, що
позивачі з 2007р. самовільно побудували
та проживають у житловому будинку
АДРЕСА_1. Біляївським районним судом
Одеської області розглядається
позовна заява ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Дачненської сільської ради про
визнання права власності на будівельні
матеріали, які розташовані на
земельній ділянці по АДРЕСА_1. Ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 16.10.2013р. скасовано постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011р. та
залишено в силі постанову Біляївського
районного суду Одеської області від
30.05.2008р., якою скасовано рішення сесії
Дачненської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№633-V від 26.06.2007р. Враховуючи, що дане
рішення слугувало підставою
реєстрації нежитлової будівлі в КП
«ОМБТІ та РОН» за адресою: АДРЕСА_1,
позивачі звернулися до Реєстраційної
служби з заявою про скасування запису
державної реєстрації зазначеної
нежитлової будівлі. Посилаючись на п.42
Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011р. №1141, яким
передбачено, що Державний реєстратор
скасовує записи Державного реєстру
прав у разі скасування на підставі
рішення суду рішення державного
реєстратора про взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна або про
внесення змін до запису Державного
реєстру прав, позивачі наполягали на
тому, що відповідач неправомірно
відмовив у скасуванні запису державної
реєстрації вищенаведеної нежитлової
будівлі.

У судовому засіданні представник
позивачів, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві, підтримав
позовні вимоги у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував з підстав,
викладених у запереченнях, зазначивши,
що зобов'язання органа державної
реєстрації внести запис про скасування
державної реєстрації нежитлової
будівлі за адресою: АДРЕСА_1 є
передчасним, оскільки в Державному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно відсутні відомості про державну
реєстрацію прав власності на дане
нерухоме майно, що є обов'язковою
підставою для її скасування. Крім того,
відповідач звернув увагу, що на заяву
позивачів була надана письмова
відповідь щодо наявності недоліків в
заяві, що унеможливлює реєстрацію
заяви у базі даних та роз'яснення щодо
їх усунення, а не відмова, як зазначають
позивачі.

Представник третьої особи на стороні
відповідача-Дачненської сільської
ради проти задоволення позову
заперечував з підстав, викладених у
запереченнях на позовну заяву.
Посилаючись на ч.2 ст.376 Цивільного
кодексу України, представник зазначив,
що особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності, тому
твердження позивачів щодо самочинної
реконструкції житлової будівлі в
житловий будинок не дає їм права на
законних підставах користуватися,
володіти та розпоряджатись даним
об'єктом будівництва до набуття права
власності на нього згідно чинного
законодавства. На думку третьої особи,
у позивачів відсутні підстави для
висування вимоги щодо скасування
державної реєстрації нежитлової
будівлі розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки особа має право
звернутись до суду в разі, якщо
рішенням суб'єкта владних повноважень
порушено її права, а взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна жодним
чином не порушує права позивачів.

Заслухавши представників
позивачів, відповідача, третьої осіб,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані учасниками судового процесу
докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Земельна ділянка, на якій розташована
АДРЕСА_1, виділялась гр.ОСОБА_6

Рішенням Дачненської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№633-V скасовано рішення сесії
Дачненської сільської ради №389- V від
13.02.2007р. «Про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність гр.ОСОБА_6, для будівництва та
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка)»; скасовано
частково рішення сесії Дачненської
сільської ради №135 ХХІІІ від 05.07.2001р.
«Про надання земельних ділянок для
будівництва і обслуговування житлових
будинків та господарських споруд в
с.Дачне» в частині стосовно ОСОБА_6
земельну ділянку площею 0,15га по
АДРЕСА_1; переведено земельну ділянку
площею 0,216га в межах с.Дачне по вулиці
Одеській, б/н в землі запасу
Дачненської сільської ради; взято на
облік нерухоме майно в АДРЕСА_1 що
розташоване на земельній ділянці
площею 0,216га та визнано комунальною
власністю.

21.09.2007р. в КП «ОМБТІ та РОН» зазначене
нерухоме майно зареєстровано як
нежитловий будинок, номер в реєстрі
20372334.

ОСОБА_6, не погоджуючись з
вищенаведеним рішенням, звернувся до
Біляївського районного суду Одеської
області з позовом, в якому просив
зазначене рішення скасувати.
Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 30.05.2008р. по
справі №2-а-9 2008р. скасовано Рішення
Дачненської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№633-V. Постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 26.01.2011р., залишеною без змін ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 20 вересня 2012р., постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 30.05.2008р. скасовано та
прийнято нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено. Постановою Верховного суду
України від 04.06.2013р. ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 20
вересня 2012р. скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
касаційної інстанції. 16.10.2013р. Вищим
адміністративним судом України
винесено ухвалу, якою скасовано
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 26.01.2011р. та
залишено в силі постанову Біляївського
районного суду Одеської області від
30.05.2008р.

ОСОБА_4 звернувся до Реєстраційної
служби Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
з заявою про скасування запису
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідач листом №02-218/84 від 24.03.2014р.
повернув заяву та додані до неї
документи з підстав не відповідності
вимогам законодавства, а саме: підпис
заявника з урахування надіслання заяви
поштою не засвідчений відповідно до
Закону України «Про нотаріат»; заява не
містить відомості про суб'єкта
речового права (ОСОБА_4 не являється ані
власником даного майна, ані право
набувачем, ані стороною правочину).

При прийнятті рішення суд керується
критеріями, закріпленими у частині 3
статті 2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта. Відповідно до частини 3 ст.2
КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено);
5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу
України до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення.

Відповідно до статті 182 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість і
правочинів щодо нерухомості є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість або правочинів щодо
нерухомості, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Державний реєстратор відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», Постанови КМ
України від 17.10.2013р. №868 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно затвердженого Наказом
Міністерства Юстиції України від
12.12.2011р. №3502/5 приймає рішення щодо
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, відмови в державній
реєстрації речових прав на нерухоме
майно, відмови в наданні інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно а також відмови у
несенні змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Під час розгляду заяви про скасування
запису Державного реєстру речових прав
на нерухоме майно, відповідач цілком
вірно дійшов висновку про те, що заява
та додані документи не відповідають
вимогам законодавства, зокрема, під час
подання заяви шляхом надсилання поштою
справжність підпису заявника не
засвідчена відповідно до вимог Закону
України «Про нотаріат»; заява не
містить відомості про суб'єкта
речового права (власника); в поданих
документах відсутні документи щодо
скасування запису Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно; подані
постанова Біляївського районного суду
Одеської області від 30.05.2008р. та ухвала
Вищого адміністративного суду України
від 16.10.2013р. завірені не належним чином.

Таким чином, суд погоджується з
твердженнями відповідача, що останнім
була надана письмова відповідь щодо
наявності недоліків в заяві, а не
відмова, як зазначають позивачі.

Крім того, як встановлено в судовому
засіданні, в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно відсутній запис про
державну реєстрацію прав на об'єкт
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1,
зобов'язати скасувати який просить
позивач.

Будь-яких доказів набуття права
власності на житловий будинок
позивачами ані під час звернення до
відповідача ані під час судового
розгляду справи не надано.

Суд вважає за необхідне наголосити на
тому, що відповідно до приписів ч.1 ст.2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п.п.6,8 ч.1 ст.3 КАС України
адміністративний позов - звернення до
адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах. Позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси .

Разом з тим, позивач не надав суду
відповідних належних доказів в
підтвердження та обґрунтування того,
які саме права, свободи та охоронювані
законом інтереси, зокрема ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в межах даної справи, порушено
відповідачем - Реєстраційною службою
Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області.

Вищевикладене спростовує твердження
позивачів, наведені у позовній заяві
та викладені усно у судових засіданнях
в ході судового розгляду справи по
суті.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги
вищевикладене та оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5
безпідставні, не ґрунтуються на
приписах чинного законодавства, отже
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69,70, 71,122,158-163 КАС
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Реєстраційної
служби Біляївського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області
про зобов'язання внести до Державного
реєстру прав на нерухоме майно запис
про скасування державної реєстрації
нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1
загальною площею 80,80 кв.м.,
реєстраційний номер нерухомого майна
20372334, за участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача -
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради та третьої особи на
стороні відповідача- Дачненської
сільської ради, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 06 червня 2014 року.

Суддя:
Г.П. Самойлюк