Справа № 822/1680/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1680/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року 12:18м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому до суду в якому
просить зобов'язати припинити
нарахування єдиного соціального
внеску ОСОБА_3, як особі, яка досягла
60-ти річного віку, зобов'язати
повернути надміру сплачені кошти в
сумі 13835 грн.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
здійснює нарахування ОСОБА_3, який є
суб'єктом підприємницької діяльності
та знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в порядку
передбаченому п.4 ч.1 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Вважає, що дане нарахування
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому суперечить чинному
законодавству, а тому має бути визнано
протиправним та скасованим.

Вказує, що позивач є пенсіонером та
отримує пенсію за вислугу років,
призначену відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб". Зазначає, що 15
березня 2012 року позивачу виповнилось 60
років, тобто відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
досягнув пенсійного віку
встановленого для чоловіків.

Вказує, що здійснює підприємницьку
діяльність як фізична
особа-підприємець та знаходиться на
спрощеній системі оподаткування.
Зазначає, що з серпня 2011 року обов'язок
щодо сплати єдиного внеску є
добровільним. Вказує, що позивачу
підлягають поверненню надміру
сплачені кошти єдиного внеску за 2013
рік, загальна сума яких становить 13835
грн., оскільки саме в цей період позивач
був пенсіонером в розумінні ст.26 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". В зв'язку з викладеним,
просить позовні вимоги задоволити.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги, підтвердив зазначені
в позовній заяві обставини, просив
позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, подав
письмове заперечення в якому вказує, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_3
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Зазначає, що після набрання чинності
Законом України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України" №3609 VI від 07.07.2011 року та
відповідно до п.4 ч. 1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010
року (далі - Закон) платниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 7
Закону, такі платники самостійно для
себе визначають суми на які
нараховується єдиний внесок, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску.

Вказує, що відповідно до ч.4 ст.4 Закону,
особи зазначені у п. 4 ч. 1 ст. 4, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 6 Закону позивач є
платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та несе
обов'язки з нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску в установлені
строки та в повному обсязі.

Згідно ч.8 ст.9 Закону платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом. Базовим звітним
періодом для позивача в 2011-2012 роках був
календарний рік, у 2013 році є
календарний квартал.

Відповідно до ч.12 ст.9 Закону для
фізичних осіб - підприємців, які обрали
спрощену систему оподаткування єдиний
внесок нараховується на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону та п.6.3
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 року №21-5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.10.2010 року за №994/18289, органи
Пенсійного фонду України надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки,
якщо платник має на кінець
календарного місяця недоїмку із сплати
єдиного внеску. Вимога про сплату боргу
є виконавчим документом.

Зазначає, що позивач є пенсіонером та
отримує пенсію за вислугу років,
призначену відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб». Оскільки позивачу
не призначена пенсія відповідно до ст.
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на нього
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообовязкове
державне пенсійне страхування
відповідно до Закону № 2464-VI.

На підставі вищевикладеного
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому вважає заявлені
позовні вимоги необґрунтованими, а
тому просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
адміністративний позов не підлягає до
задоволення з підстав наведених нижче.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у м. Хмельницькому, як платник
єдиного внеску на загальнообов`язкове
державне соціальне страхування.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону №2464-VI особи,
зазначені у пункті 4 частини першої
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України
07.07.2011 №3609-VІ "Про внесення змін до
Податкового кодексу України і деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України" ст.4
Закону №2464-VI доповнено частиною
четвертою, згідно з якою особи, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу і
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску. Такі особи можуть бути
платниками єдиного внеску виключно за
умови їх добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Зазначені
зміни відповідно до ч.1 розділу II
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України №3609-VI набули чинності з
дня, наступного за днем його
опублікування, а саме з 06.08.2011 року.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV
пенсіонер - це особа, яка відповідно до
цього Закону отримує пенсію, довічну
пенсію, або члени її сім'ї, які
отримують пенсію в разі смерті цієї
особи у випадках, передбачених цих
Законом.

Статтею 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені наступні
види пенсій: пенсія за віком, пенсія по
інвалідності внаслідок захворювання,
пенсія у зв'язку із втратою
годувальника.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за цим Законом
призначаються: трудові пенсії: за
віком; по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років. Право
на пенсію за віком мають чоловіки -
після досягнення 60 років і при стажі не
менше 25 років; жінки - після досягнення
55 років і при стажі роботи не менше 20
років (ст.12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»). Одним з
різновидів пенсії за віком є пенсія за
віком на пільгових умовах,
передбачених ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Отже, пенсія за вислугу років не є
різновидом пенсії за віком, а є
різновидом трудової пенсії.

Таким чином, оскільки позивач є
пенсіонером, який отримує пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб", на нього
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
відповідно до Закону №2464-VI. Аналогічна
правова позиція у даній категорії
спорів висловлена Вищим
адміністративним судом України в
постанові від 27.03.2014 року у справі
№К/800/41789/13.

Частиною 2 ст.71 КАС України встановлено,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає,
що дії працівників управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому є правомірними, а
обґрунтування позовних вимог на які
посилається позивач є безпідставними
та не ґрунтуються на нормі закону, що є
підставою для відмови в задоволенні
позову.

Керуючись Законом України „Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", ст.ст. 71, 158-163
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10
червня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук