Справа № 826/2171/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2171/14
Головуючий у 1-й інстанції: Амельохін
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Бібко
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю України на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 14 березня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Март" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю України про скасування
рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
березня 2014 року адміністративний позов
ТОВ "Март" до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
України про скасування рішень -
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, відповідачем проведено
позапланову перевірку ТОВ «Март»:
майновий комплекс (автомобільний
центр) на вул. Бориспільській, 7 у
Дарницькому районі м. Києва за
результатами якої 24 січня 2014 року
складено акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, в
якому встановлено, що майновий
комплекс на вул. Бориспільській, 7
експлуатується позивачем після
самовільної реконструкції без
прийняття в експлуатацію у
встановленому законом порядку, чим
порушено ч.8 статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності.

Актом перевірки встановлено, що
майновий комплекс на вул.
Бориспільській, 7 у Дарницькому районі
м. Києва належить ТОВ «Март» на
підставі реєстраційного посвідчення
від 14 жовтня 1998 року, виданого
Київським бюро технічної
інвентаризації.

Під час перевірки, відповідно до
наданих документів (додатків №1-4 до
договору купівлі-продажу, технічного
паспорту БТІ від 14 грудня 2006 року на
літ. «Б», «Ж») встановлено, що майновий
комплекс (автомобільний центр) у період
з 1998 по 2006 року самочинно
реконструйовано. Внаслідок
реконструкції поліпшено умови
експлуатації, змінено основні
техніко-економічні показники,
функціональне призначення окремих
приміщень. Відповідно до п.3.10 ДБН
А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво», дані
роботи класифікуються як
реконструкція.

Зазначений об'єкт відповідно до ДБН
А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної
документації на будівництво», ДБН В.
1.2-14:2009 «Загальні принципи забезпечення
надійності та конструктивної безпеки
будівель, споруд, будівельних
конструкцій та основ» відноситься до II
категорії складності.

За результатами встановлених порушень
відповідачем 24 січня 2014 року винесено
припис, яким заборонено позивачу з 25
січня 2014 року експлуатацію зазначено
об'єкту та зобов'язано до 26 лютого 2014
року усунути допущенні правопорушення
відповідно до вимог діючого
законодавства.

04 лютого 2014 року відповідачем прийнято
постанову №48/14/7/26-15/0402/02/3 про
накладення на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності у розмірі 54 810 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням
відповідача, позивач оскаржив його в
судовому порядку.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» - для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

За приписами статті 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» - державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» - правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури. Державний контроль та
нагляд у системі центрального органу
виконавчої влади з питань будівництва,
містобудування та архітектури
здійснює Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України та її територіальні органи.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 549 «Про утворення територіальних
органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції»,
територіальні органи, які утворюються
згідно з пунктом 1 цієї постанови, є
правонаступниками прав та обов'язків
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції -
урядового органу, що діяв у системі
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 549 утворено
територіальний орган - Інспекцію
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві та наказом
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України від 02 червня 2011 року
№ 22 затверджено Положення про
Інспекцію.

У відповідності до п. 2 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю №
553 державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням:
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції; порядку
здійснення авторського і технічного
нагляду, ведення загального та (або)
спеціальних журналів обліку виконання
робіт (далі загальні та (або) спеціальні
журнали), виконавчої документації,
складення актів на виконані
будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи; інших
вимог, установлених законодавством,
будівельними нормами, правилами та
проектною документацією, щодо
створення об'єкта будівництва.

Позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Відповідно до п. 7 Порядку № 553
підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності;
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомлення та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів;
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій;
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

В матеріалах справи міститься копія
листа №10/12 від 10 грудня 2013 року ПП
«Лазуріт-К» щодо перевірки законності
проведення робіт із реконструкції
(перепланування) об'єктів за адресою,
зокрема, м. Київ, вул. Бориспільська, 7
адресованого Інспекції.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що відповідачем правомірно
була проведена перевірка позивача на
підставі звернення юридичної особи.

Суд першої інстанції в своєму рішенні
зазначає, що Інспекцією не може бути
визначена категорія складності
об'єкта, однак, колегія суддів не
погоджується з даним твердженням, з
огляду на таке.

Відповідно до статті 32 «Про
регулювання містобудівної діяльності»
усі об'єкти будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у
системному зв'язку з іншими нормами
вказаного Закону та Порядку дає
підстави для висновку, що вона
встановлює загальне правило
визначення категорії складності
об'єкта будівництва. У випадках же, коли
проектна документація на об'єкт
будівництва відсутня чи об'єкт їй не
відповідає, віднесення такого об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності належало до компетенції
органу державного
архітектурно-будівельного контролю, а
саме Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України за змістом статей 6, 7
Закону № 3038-VI здійснює управління у
сфері містобудівної діяльності,
зокрема контроль за дотриманням
законодавства, вимог будівельних норм,
державних стандартів і правил,
положень містобудівної документації
всіх рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону № 3038-VI
та частиною другою статті 3 Закону
України від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» до повноважень органу
державного архітектурно-будівельного
контролю віднесено також розгляд справ
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та
застосування санкцій за ці
правопорушення, наприклад, накладення
штрафу за експлуатацію неприйнятого в
експлуатацію об'єкта будівництва.
Розмір штрафу за таке правопорушення
залежить від категорії складності
об'єкта будівництва (пункт 6 частини
другої статті 2 Закону № 208/94-ВР).

Визначення категорії складності
об'єкта будівництва за відсутності
проектної документації, у якій би було
зазначено відповідну категорію, не
віднесено до компетенції жодного
іншого державного органу.

Отже, висновок відповідача про
наявність у Інспекції повноважень на
віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності, за
встановлених судами обставин,
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем накладено штраф за
експлуатацію приміщення без прийняття
в експлуатацію.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Верховного Суду України від
04 березня 2014 року у справі за позовом
обслуговуючого кооперативу «Гаражний
кооператив «Кронштадт» до Інспекції
державного архітектурно- будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправним і скасування рішення

Відповідно до п.6 статті 4 Закону
України «Про архітектурну діяльність»
для створення об'єкта архітектури
виконується комплекс робіт, який
включає, зокрема, прийняття
спорудженого об'єкта в експлуатацію.

Згідно з ч. 8 статті 39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» - експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до п. 8 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 461 від 13
квітня 2011 року - експлуатація об'єктів,
не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до пункту 4 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 №244,
підставою для розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є відповідний протокол,
складений посадовою особою інспекції
за результатами перевірки. Разом з
протоколом складається припис.

Відповідно до пункту 7 Порядку рішення
про накладення штрафу оформлюється
постановою про накладення на суб'єкта
містобудування штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, що є виконавчим документом
і підлягає виконанню в установленому
законом порядку. У постанові
зазначається розмір штрафу.

Отже, відповідач правомірно визначив
позивачу розмір штрафу виходячи із
категорії складності об'єкта
будівництва.

Виходячи з системного аналізу вказаних
вище норм права та наявних матеріалів
справи, колегія суддів приходить до
висновку про те, що посадовою особою
інспекції правомірно накладено штраф
на позивача.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач діяв у відповідності до
приписів діючого законодавства. З цих
підстав суд вважає, що доводи позивача
стосовно незаконності оскаржуваної
постанови є необґрунтованими.

Таким чином, протиправним є висновок
суду першої інстанції про задоволення
даного адміністративного позову.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС
України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 березня 2014 року -
скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Март" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю України про скасування рішень
- відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому статтею 254 КАС
України та може бути оскаржена
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції в порядку і
строки, встановлені статтею 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Файдюк В.В.

Судді:

Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.