Справа № 161/4216/14-а 2-а/161/195/14
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року
Справа № 3834/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Матковської З.М., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу судді
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 20.03.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Луцької міської
ради, Луцької міської ради, Товариства
з обмеженою відповідальністю «ВіВ»
ЛТД, третя особа Житлово-комунальне
підприємство № 3 про визнання
протиправним та скасування рішення,
визнання недійсним договору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з
адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Луцької міської
ради, Луцької міської ради, Товариства
з обмеженою відповідальністю «ВіВ»
ЛТД, третя особа Житлово-комунальне
підприємство № 3 про визнання
протиправним та скасування рішення,
визнання недійсним договору.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 20.03.2014 року
у відкритті провадження в
адміністративні справі відмовлено у
зв'язку тим, що справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвалу в апеляційному порядку
оскаржили позивачі, зазначивши в
апеляційній скарзі, що за суб'єктним
складом даний спір підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства. За предметом спору справа
також має розглядатися саме
адміністративними судами. На користь
таких висновків свідчить і судова
практика. Просять скасувати ухвалу від
20.03.2014 року, направивши справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
справі, суддя суду першої інстанції
виходив з того, що спір, що склався у
даній ситуації, не є публічно-правовим
спором, який належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки договір від
20.08.2000 року, укладений між Луцькою
міською. Радою та ТОВ «ВіВ» ЛТД є
цивільно-правовим договором, а не
договором адміністративним, спори щодо
припинення яких підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема,спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 1.04.2010 року № 10-рп/2010 у
справі № 1-6/2010 за конституційним
поданням Вищого адміністративного
суду України щодо офіційного
тлумачення положень частини першої
статті 143 Конституції України, пунктів
«а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного
кодексу України, пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
положення пункту 1 частини першої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України стосовно
поширення компетенції
адміністративних судів на «спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності» слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Предметом спору в даній справі є не
тільки визнання недійсним договору
оренди, про що зазначив суд першої
інстанції в оскаржуваній ухвалі,
відмовляючи у відкритті провадження, а
і визнання протиправним та скасування
рішення виконкому Луцької міської ради
від 02.12.1999 року № 562 «Про затвердження
матеріалів інвентаризації земельної
ділянки ТзОВ фірми «ВіВ» ЛТД та ЖКП № 3
на вул.. Сентора, 1».

Виносячи дане спірне рішення,
відповідач діяв саме як суб'єкт владних
повноважень, а не рівноправний учасник
цивільно-правових відносин, оскільки
це рішення ухвалене з використанням
владних повноважень, а не повноважень,
які випливають із договору оренди чи
наданих законодавством прав учаснику
договірних відносин в сфері оренди
землі.

Отже, вимоги позивача щодо визнання
недійсним рішення суб'єкта владних
повноважень підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

За таких обставин оскаржувана ухвала
судді підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити, а ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20.03.2014 року про відмову у
відкритті провадження у справі №
2а/161/195/14 - скасувати, направивши справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала є остаточною, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.С. Затолочний

Судді:
Р.М. Шавель

З.М. Матковська