Справа № 820/8648/14
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 820/8648/14
Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
при секретарі - Браварець К.В.,
за участі : представника позивача -
ОСОБА_1 . (договір б/н від 29.05.2014р.,
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю №265/4),
представника відповідача -
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області -
Ярової Л.Л. (довіреність № 01-44/1988 від
третьої особи - ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_1),
представника третьої особи ОСОБА_4 -
ОСОБА_5.( договір №76 від 11.03.14р. ,
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю, довіреність
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_6 до Дергачівської районної
державної адміністрації Харківської
області, Відділу Держкомземагенства у
Дергачівському районі Харківської
області, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_3
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом та просить суд:
- скасувати розпорядження
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області від
16 грудня 2011 року №876 про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на території Малоданилівської
селищної ради за межами населеного
пункту для ведення індивідуального
садівництва гр. ОСОБА_4, як незаконне.
- скасувати розпорядження
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області від
19 липня 2012 року №514 про передачу
земельної ділянки у власність для
ведення індивідуального садівництва,
видане на ім'я ОСОБА_4, як незаконне.
- визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №944874, виданий 12 жовтня 2012 року
Управлінням Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
- скасувати реєстрацію Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серії ЯМ №944874, виданого 12 жовтня
Управлінням Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
області, реєстровий номер в Книзі
реєстрації Державних актів на право
власності на земельну ділянку, право
постійного користування, договорів
- визнати протиправним рішення
державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагентства у
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
від 24.02.2014 року.
Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 03.06.2014 року
позовну заяву залишено без розгляду в
частині позовних вимог про визнання
недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№944874, виданий 12 жовтня 2012 року
Управлінням Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив , що йому
належить земельна ділянка на праві
приватної власності прощею 0,10 га, на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серія
ХР-10-38-050002 від 25 жовтня 1996 року.
Позивачем було виготовлено технічну
документацію, яку подано до Відділу
Держземагенства у Дергачівському
районі для проведення державної
реєстрації та присвоєння кадастрового
номеру, але відповідачем прийнято
неправомірне рішення про відмову у
внесенні відомостей у зв'язку з тим, що
земельна ділянка позивача
перетинається з іншою земельною
ділянкою . Посилаючись на вказані
обставини, позивач у судовому
засіданні підтримав позов та просив
суд ухвалити рішення про задоволення
Відповідач - Дергачівська районна
державна адміністрація Харківської
області, у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував у
повному обсязі, посилаючись на доводи
та обґрунтування, викладені в
письмовому запереченні на
адміністративний позов та зазначаючи,
що приймаючи спірні розпорядження він
діяв в межах повноважень та за
наявності належної документації.
Відповідач - Відділ Держкомземагенства
у Дергачівському районі Харківської
області , в судове засідання не прибув,
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового розгляду справи.
Через канцелярію суду 03.06.14р. подав
клопотання про перенесення розгляду
справи обґрунтовуючи тим, що узв"язку з
великою завантаженістю у роботі та
періодом відпусток на судове засідання
представник прибути не може. Суд
зазначає, що не приймає зазначене
клопотання, оскільки на підтвердження
наявності поважних підстав для
перенесення розгляду справи по
клопотанню відповідачем не надано
жодних доказів . Також суд зазначає, що
відповідно до ст. 122 КАС України судом
встановлено , що справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку , але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі . У
письмових запереченнях на позов
відповідач просить суд відмовити у
задоволенні позову, обґрунтовуючи це
тим, що правомірно відмовив позивачу у
внесенні відомостей про земельну
ділянку, оскільки керувався офіційними
даними державного земельного кадастру.
Третя особа - ОСОБА_3 , у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала у повному обсязі,
посилаючись на те, що вона придбала
земельну ділянку на підставі договору
купівлі - продажу від 29.10.12р. та
державного акту на право власності
серія ЯМ№944874 за кадастровим номером
правомірно відмовлено у внесенні
відомостей до Державного земельного
Представник третьої особи - ОСОБА_4, у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував у повному обсязі,
підтримуючи доводи та обґрунтування
відповідачів та третьої особи - ОСОБА_3
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та обґрунтування
осіб, які беруть участь у справі ,
Судом встановлено, що розпорядженням
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області від
16 грудня 2011 року №876 про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на території Малоданилівської
селищної ради за межами населеного
пункту для ведення індивідуального
садівництва гр.ОСОБА_4 останньому було
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки із земель запасу державної
власності сільськогосподарського
призначення орієнтовною площею 0,1200 га
у тому числі ріллі - 0.1200 га, для ведення
індивідуального садівництва на
території Малоданилівської селищної
ради за межами населеного пункту з
подальшою передачею у власність (а.с.9).
В подальшому розпорядженням
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області від
19 липня 2012 року №514 про передачу
земельної ділянки у власність для
ведення індивідуального садівництва,
видане на ім'я ОСОБА_4 було передано
земельну ділянку площею 010 га у
приватну власність (а.с.10).
Під час судових засідань представник
позивача повідомив суду, що прийняття
спірних розпоряджень Дергачівською
районною державною адміністрацією є
такими, що порушують його права,
свободи та інтереси, оскільки ці
розпорядження стосуються земельної
ділянки, яка належить позивачу.
Судом встановлено, що рішенням
Малоданилівської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області №285 від 08.10.1996 року, передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку, площею 010 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1
позивачу для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд. На
підставі цього рішення видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку (а.с.11-12) серія
ХР-10-38-050002 від 25 жовтня 1996 року (оригінал
якого оглянуто у судовому засіданні).
Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку.
Суд також зазначає, що відповідно до п. 5
Рішення КСУ №7-рп/2009 від 16.04.2009 (справа
про скасування актів органів місцевого
самоврядування»: зі змісту
частини 2 ст. 144 Конституції
України та частини 10 ст. 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування
та їх посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому
порядку. Відповідач - Дергачівська
районна державна адміністрація
Харківської області, під час прийняття
спірних розпоряджень виступає в якості
суб"єкта владних повноважень, що
здійснює владні управлінські функції,
отже зазначений спір підлягає розгляду
за правилами адміністративного
судочинства.

Під час судового засідання судом
оглянуто оригінали матеріалів про
передачу позивачу у приватну власність
земельної ділянки, копії яких долучено
до матеріалів справи , а саме.

На підставі рішення №297/3 від 14.01.92р.
позивачем отримано проект забудови
земельної ділянки. Згідно рішення №285
від 08.10.96р. про приватизацію земельної
ділянки гр.ОСОБА_6 надано для жилого
будівництва в АДРЕСА_1 земельну ділянку
площею 0,10 га . Протоколом було
закріплено межі присадибної ділянки
гр.ОСОБА_6 , який завірено головою
Малоданилівської Ради народних
депутатів та складено відомість
вирахування координат точок з описом
меж.

Ст. 38 Земельного кодексу України дає
визначення земель житлової та
громадської забудови, як земельних
ділянок в межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування. Ст. 39
Земельного кодексу України встановлює
правила використання таких земель,
згідно з якими, використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється у відповідності до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Відповідно до ст. ст. 39, 40, 42 Земельного
кодексу України використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Громадянам України за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування можуть передаватися
безоплатно у власність або надаватися
в оренду земельні ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
гаражного будівництва в межах норм,
визначених цим Кодексом. Понад норму
безоплатної передачі громадяни можуть
набувати у власність земельні ділянки
для зазначених потреб за
цивільно-правовими угодами.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про Державний земельний кадастр" №3613-
VI від 07.07.2011 року земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номера.

Таким чином, судом встановлено
наявність у позивача
правовстановлюючих документів, які
підтверджують , що позивач є власником
земельної ділянки площею 0,10 га , яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Представник Дергачівської районнї
державної адміністрації Харківської
області під час судового засідання
повідомив суду, що про наявність
державного акту на право власності на
земельну ділянку, наданого позивачу ще
у 1996 році не знав та що для прийняття
спірних розпоряджень, він керувався
лише довідкою №149 Управління
Держкомзему у Дергачівському районі
Харківської області про кількісні
характеристики земельної ділянки,
розподілення земель між власниками і
користувачами.

На вимогу суду відповідачем -
Дергачівською районною державною
адміністрацією, не надано пояснень,
яким чином ним у грудні 2011 р. та у липні
2012 р. видано спірні розпорядження на
земельну ділянку з призначенням :
індивідуальне садівництво на
території Малоданилівської сільської
ради площею 0,10 га гр..ОСОБА_4 у той час,
коли зазначена земельна ділянка
(згідно технічної та
правовстановлюючої документації )
площею 0,10 га в АДРЕСА_1 надана у
власність позивачу ще у 1996 році з
призначенням : для житлового
будівництва.

Під час судових засідань судом,
встановлено, що зазначені земельні
ділянки фактично мають однакове місце
розташування, що не заперечувалось
позивачем та відповідачем - Відділом
Держземагенства у Дергачівському
районі Харківської області під час
судового засідання. Також
підтвердженням того, що місце
розташування земельних ділянок , що
належать позивачу та на момент
розгляду справи - ОСОБА_3 є однаковим
свідчать викопіювання з чергового
кадастрового плану по земельній
ділянці ОСОБА_4 площею 0,12 га та схемою
розташування земельної ділянки
гр.ОСОБА_6 , яка міститься в технічній
документації, проектом забудови
земельної ділянки
гр.ОСОБА_6(викопіювання з району
забудови) , яке погоджено Технічним
бюро архітектора та складеного на
підставі рішення ради депутатів №297/3
від 14.01.92р. Крім того, треті особи:
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посилались на те, що
земельні ділянки, оформлені на ім"я
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є тотожними в іншому
судовому провадженні, що
підтверджується рішенням Апеляційного
суду Харківської області від 01.07.13р. у
справі №2-2649/09 .

Також, судом встановлено, що
розпорядженням №876 та розпорядженням
№514 зазначено різну площу земельної
ділянки, яка надається гр. ОСОБА_4 для
ведення індивідуального садівництва
на території Малоданилівської
селищної ради за межами населеного
пункту.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Враховуючи викладене вище, суд
приходить до висновку, що відповідачем
- Дергачівською районною державною
адміністрацією, у судовому засіданні
не доведено правомірності
оскаржуваних рішень у зв"язку з чим суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги в цій частині.

Що стосується вимоги позивача про
визнання протиправним рішення
державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагентства у
Дергачівському районі №РВ-014 про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
від 24.02.2014 року, судом встановлено
наступне.

Так, правові, економічні та
організаційні основи діяльності у
сфері Державного земельного кадастру
визначені Законом України «Про
Державний земельний кадастр» № 3613-VI
від 07.07.11р. (далі - Закон № 3613-VI).

Згідно ст. 24 Закону № 3613-VI
державна реєстрація земельних ділянок
здійснюється за заявою:

- особи, якій за рішенням органу
виконавчої влади, органу місцевого
самоврядування надано дозвіл на
розроблення документації із
землеустрою, що є підставою для
формування земельної ділянки при
передачі її у власність чи
користування із земель державної чи
комунальної власності, або
уповноваженої нею особи;

- власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності (у
разі поділу чи об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок) або
уповноваженої ними особи;

- органу виконавчої влади, органу
місцевого самоврядування (у разі
формування земельних ділянок
відповідно державної чи комунальної
власності).

Для державної реєстрації
земельної ділянки Державному
кадастровому реєстратору, який
здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою,
яка є підставою для формування
земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки у формі електронного
документа;

- документ, що підтверджує оплату
послуг з державної реєстрації
земельної ділянки.

Заява з доданими документами
надається заявником особисто чи
уповноваженою ним особою або
надсилається поштою цінним листом з
описом вкладення та повідомленням про
вручення.

Державний кадастровий
реєстратор, який здійснює державну
реєстрацію земельних ділянок, протягом
чотирнадцяти днів з дня реєстрації
заяви:

- перевіряє відповідність документів
вимогам законодавства;

- за результатами перевірки здійснює
державну реєстрацію земельної ділянки
або надає заявнику мотивовану відмову
у державній реєстрації.

Підставою для відмови у
здійсненні державної реєстрації
земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на
території дії повноважень іншого
Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів,
передбачених частиною четвертою цієї
статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів
вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної
ділянки, яку передбачається
зареєструвати, іншої земельної ділянки
або її частини.

Позивач 24.02.14р. звернувся до
Відділу Держземагентства у
Дергачівському районі з заявою, в якій
просив зареєструвати земельну ділянку
площею 0,1 га , яка розташована за
адресою : АДРЕСА_1 разом з переліком
документів , що додаються до заяви:
документ про оплату послуг,
документація із землеустрою,
електронний документ, копія документу
про присвоєння податкового номеру,
копія документа, що посвідчує особу
(а.с.14-15). Таким чином, позивачем подано
належну заяву , яка відповідає вимогам
ст.24 Закону № 3613-VI .

Рішенням №РВ-014 24.02.2014 року
відмовлено позивачу у внесенні
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру у зв»язку з тим, що
земельна ділянка позивача , яку
передбачається зареєструвати,
знаходиться в межах іншої земельної
ділянки або її частини ( межі земельної
ділянки перетинаються з іншою
земельною ділянкою , зареєстрованою на
іншу фізичну особу з кадастровим
номером :00:003:1516.

Відповідно до п. «а», «в» ст. 195
Земельного кодексу України основним
завданням ведення державного
земельного кадастру є забезпечення
повноти відомостей про всі земельні
ділянки, а також запровадження єдиної
системи земель кадастрової інформації
та її достовірності.

Згідно положень ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судом встановлено, що на час
розгляду справи земельна ділянка з
кадастровим номером :00:003:1516
належить гр. ОСОБА_3, яка придбала її у
гр. ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі - продажу від 29.10.12р., який
зареєстровано в реєстрі № 1417. До
матеріалів справи третьою особою
надано копію технічного звіту щодо
перенесення меж земельної ділянки в
натурі гр.ОСОБА_3 для ведення
індивідуального садівництва на
території Малоданилівської селищної
ради за межами населеного пункту
Дергачівського району Харківської
області, складеного у 2014 році ТОВ
"АГРО-ГРАНТ" на підставі договору від
01.04.14р. №41.

Як вже встановлено та зазначено
судом вище, під час судових засідань
представник позивача та відповідача-
Відділу Держземагенства у
Дергачівському районі Харківської
області повідомили суду, що зазначені
земельні ділянки мають однакове місце
розташування.

Суд зазначає, що позивачем
отримано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серія
ХР-10-38-050002 25 жовтня 1996 року, отже без
визнання цього акту недійсним або
скасованим у судовому порядку,
відповідач не може відмовляти позивачу
у реєстрації з підстав перебування
зазначеної ділянки у власності іншої
особи , якщо вона отримала документи
пізніше, ніж позивач .

Судом встановлено, що у 2013 році
позивачем виготовлено технічну
документацію на земельну ділянку
площею 0,10 га , яка розташована по
АДРЕСА_1 (копія якої долучена до
матеріалів справи) .

Зазначена технічна документація
надана відповідачу -Відділу
Держземагенства у Дергачівському
районі Харківської області , разом з
заявою позивача від 24.02.14 р. , що не
заперечувалось зазначеними особами
під час судового засідання.

Суд не приймає до уваги посилання
представника Відділу Держземагенства
у Дергачівському районі Харківської
області на те, що земельна ділянка
позивача не містить конкретної адреси,
через що не може бути зареєстрована,
оскільки позивач має документи, які
містять проект розташування земельної
ділянки, визначення точок координат та
меж.

Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії) дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п.1 Положення про
Державне агентство земельних ресурсів
України, затверджене указом Президента
України №445/2011 від 08.04.2011 року (далі -
Положення), Держземагентство України є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України, входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності.

Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань,
зокрема, організує здійснення на
відповідній території робіт із
землеустрою та оцінки земель, що
проводяться з метою внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру (п.п.16 п.4 Положення).

Держземагентство України здійснює
свої повноваження безпосередньо і
через утворені в установленому порядку
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах, а також
через міськрайонні, міжміські,
міжрайонні територіальні органи (п.7
Положення).

Відповідно до Положення про Управління
(Відділ) Держземагентства в місті,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України №258 від 10.05.2012 року, відповідач
є територіальним органом Державного
агентства земельних ресурсів України.
Управління згідно пунктів 1, 3, 4 цього
Положення підпорядковане
Держземагентству України та Головному
управлінню Держземагентства у
Харківській області. Завданням
Управління є реалізація повноважень
Держземагентства України на території
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці та відповідно до покладених на
нього завдань, серед іншого, у межах
визначених законодавством, здійснює
ведення державного земельного
кадастру.

Таким чином, Управління є суб'єктом
владних повноважень, який в даних
правовідносинах реалізує повноваження
територіального органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Статтею 151 Земельного кодексу України
встановлено, що до повноважень
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, належить, серед
іншого, ведення та адміністрування
Державного земельного кадастру.

Згідно статті 204 Земельного кодексу
України, ведення Державного земельного
кадастру здійснюється відповідно до
закону.

Ст. 2 Закону №3613- VI закріплено, що
державний земельний кадастр ведеться з
метою інформаційного забезпечення
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, фізичних та
юридичних осіб при: регулюванні
земельних відносин; управлінні
земельними ресурсами; організації
раціонального використання та охорони
земель; здійсненні землеустрою;
проведенні оцінки землі; формуванні та
веденні містобудівного кадастру,
кадастрів інших природних ресурсів;
справлянні плати за землю .

Ведення та адміністрування Державного
земельного кадастру забезпечуються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин (ч.1 ст.6 Закону №
3613-VI).

Внесення відомостей до Державного
земельного кадастру і надання таких
відомостей здійснюються державними
кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин (ч.1 ст.9 Закону №
3613-VI ).

Статтею 15 Закону № 3613-VI визначено, до
Державного земельного кадастру
включаються такі відомості про
земельні ділянки: кадастровий номер;
місце розташування; опис меж; площа;
міри ліній по периметру; координати
поворотних точок меж; дані про
прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про
бонітування ґрунтів; відомості про
інші об'єкти Державного земельного
кадастру, до яких територіально
(повністю або частково) входить
земельна ділянка; цільове призначення
(категорія земель, вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель); склад угідь із
зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв; відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок; відомості про частину
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка; інформація про документацію із
землеустрою та оцінки земель щодо
земельної ділянки та інші документи, на
підставі яких встановлено відомості
про земельну ділянку. Відомості про
земельну ділянку містять інформацію
про її власників (користувачів),
зазначену в частині другій статті 30
цього Закону, зареєстровані речові
права відповідно до даних Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відомості про межі земельної ділянки
вносяться до Державного земельного
кадастру: на підставі відповідної
документації із землеустрою щодо
формування земельних ділянок - у
випадках, визначених статтею 791
Земельного кодексу України, при їх
формуванні; на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) - у разі встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки за
її фактичним використанням відповідно
до статті 107 Земельного кодексу
України; на підставі проектів
землеустрою щодо впорядкування
існуючих землеволодінь - у разі зміни
меж суміжних земельних ділянок їх
власниками (ч.1 ст.21 Закону № 3613-VI).

Представник відповідача - у
судовому засіданні посилався на те, що
під час відмови у реєстрації ним
встановлено, що земельна ділянка
позивача перетинається з земельною
ділянкою , яка належить іншій фізичній
особі, з кадастровим номером
:00:003:1516.

Представник відповідача - Відділу
Держземагенства у Дергачівському
районі Харківської області повідомив
суду, що відомості про зареєстровану
земельну ділянку з кадастровим номером
:00:003:1516 на ім"я ОСОБА_4 були
автоматично перенесені з Державного
реєстру земель до Державного
земельного кадастру.

Згідно пункту 157 Порядку ведення
Державного земельного кадастру ,
затвердженого постановою КМУ від
17.10.12р. №1051, у разі виявлення органом, що
здійснює ведення Державного
земельного кадастру, помилки у
присвоєнні кадастрового номера
земельній ділянці (в тому числі після
перенесення інформації про земельні
ділянки з державного реєстру земель та
відомостей про інші об'єкти Державного
земельного кадастру, що містяться в
документації із землеустрою та оцінки
земель, затвердженій та переданій до 1
січня 2013 р. до Державного фонду
документації із землеустрою)
зазначений орган у п'ятиденний строк з
моменту виявлення помилки:

1) складає в електронній та паперовій
формі протокол виправлення помилки за
формою згідно з додатком 30;

2) безоплатно виправляє помилку в
кадастровому номері шляхом присвоєння
земельній ділянці за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру нового
кадастрового номера, наступного за
останнім у відповідному кадастровому
кварталі;

3) письмово повідомляє про це власникам,
користувачам відповідної земельної
ділянки за формою згідно з додатком 31.

Суд зазначає, що наявність двох
земельних ділянок з перетинанням меж
не є помилкою позивача , що
підтверджується наданою технічною та
правовстановлюючою та документацією
на право власності та жодної дії з
виправлення помилки, під час державної
реєстрації земельної ділянки з
кадастровим номером :00:003:1516 або
під час реєстрації земельної ділянки
позивача, державним кадастровим
реєстратором не було вчинено.

Таким чином, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не надав суду
достатніх і беззаперечних доказів на
підтвердження правомірності
прийнятого ним рішення №РВ-014 про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
від 24.02.2014 року, у зв"язку з чим вимога
позивача про скасування спірного
рішення підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
скасування реєстрації Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серії ЯМ №944874, виданого 12 жовтня
Управлінням Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
області, суд зазначає наступне.

На момент розгляду справи Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, серії ЯМ №944874, виданий 12
жовтня Управлінням Держкомзему у
Дергачівському районі Харківської
області, є чинним, доказів того, що у
відповідача не було підстав для його
реєстрації, судом не встановлено, тому
підстав для задоволення цих вимог
немає.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог - у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Отже, суд присуджує позивачу всі
здійснені документально підтверджені
судові витрати відповідно до частини
задоволених вимог в розмірі 43,85 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186
КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_6 до
Дергачівської районної державної
адміністрації Харківської області,
Відділу Держкомземагенства у
Дергачівському районі Харківської
області, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_3
про визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії
-задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Дергачівської
районної державної адміністрації
Харківської області від 16 грудня 2011
року №876 про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на
території Малоданилівської селищної
ради за межами населеного пункту для
ведення індивідуального садівництва
гр. ОСОБА_4.

Скасувати розпорядження Дергачівської
районної державної адміністрації
Харківської області від 19 липня 2012 року
№514 про передачу земельної ділянки у
власність для ведення індивідуального
садівництва, видане на ім'я ОСОБА_4.

Визнати протиправним рішення
державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагентства у
Дергачівському районі №РВ-014 про
відмову у внесенні відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
від 24.02.2014 року.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету (УДКСУ у
Червонозаводському районі міста
Харкова Харківської області, код 37999628,
МФО: 851011, Банк: ГУДКСУ у Харківській
області, р/р: 4011) на користь ОСОБА_6
(адреса: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 43,85 грн. (сорок
три гривні вісімдесят п"ять копійок).

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 10 червня 2014 року.

Суддя
Шляхова О.М.