Справа № 872/11343/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 804/4869/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Дніпропетровського обласного
об'єднання Української спілки
ветеранів Афганістану(воїнів -
інтернаціоналістів) на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20 травня 2013
року у справі № 804/4869/13-а

за адміністративним позовом
Дніпропетровського обласного
об'єднання Української спілки
ветеранів Афганістану(воїнів -
інтернаціоналістів) в інтересах членів
спілки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43

до Головного управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, Міністерства праці та
соціальної політики України

Кабінету міністрів України, Державної
казначейської служби України

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року позивачі звернулись до
суду з позовом до Головного управління
праці та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації, Міністерства праці та
соціальної політики України, Кабінету
міністрів України, Державної
казначейської служби України, в якому
просили суд визнати солідарно
протиправними дії та бездіяльність
відповідачів Головне управління праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації та Міністерство праці та
соціальної політики України щодо не
нарахування та невиплати щорічної
разової допомоги до 5 травня як
учаснику бойових дій у розмірах,
передбачених ст.12 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» за 2012 рік -
протиправною, а Кабінет міністрів
України щодо не забезпечення
фінансування коштів в повному обсязі;
зобов'язати відповідачів солідарно
вчинити дії, зобов'язати Кабінет
міністрів України забезпечити
фінансування коштів для виплати,
зобов'язати Головне управління праці
та соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації та Міністерство праці та
соціальної політики України здійснити
перерахунок та виплатити недоплачену
суму щорічної разової допомоги до 5
травня як учаснику бойових дій у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, відповідно до ст.12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» за 2012
рік кожному з позивачів, зобов'язати
Державну казначейську службу України
здійснити списання та переказ коштів
позивачам.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2013 року у задоволенні позовних
вимог позивачів - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник позивачів подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції, та ухвалити нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції прийнято з порушенням
вимог процесуального та матеріального
права.

В письмових запереченнях відповідач
Міністерство праці та соціальної
політики України просив суд відмовити
апелянту у задоволенні апеляційної
скарги в повному обсязі, посилався на
те, що виплата щорічної разової
грошової допомоги здійснюється
ветеранам війни у розмірах визначених
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник апелянта
апеляційну скаргу підтримав, просив
постанову суду першої інстанції
скасувати та винести нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача Кабінету
міністрів України проти апеляційної
скарги заперечував, просив залишити в
силі рішення суду першої інстанції.
Інші відповідачі, будучи належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, до судового засідання
не з'явились, клопотань про розгляд
справи за їх участі до суду не надавали.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі статті 6 Закону «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.93
мають статус учасника бойових дій, що
підтверджується їх відповідними
безтерміновими посвідченнями
«Учасника бойових дій» особи ОСОБА_1
(а.с. 39), ОСОБА_2 (а.с. 38), ОСОБА_3 (а.с. 52),
ОСОБА_4 (а.с. 68), ОСОБА_5 (а.с. 67), ОСОБА_6 (а.с.
66), ОСОБА_7 (а.с. 65), ОСОБА_8 (а.с. 64), ОСОБА_10
(а.с. 61), ОСОБА_11 (а.с. 61), ОСОБА_12 (а.с. 60),
ОСОБА_13 (а.с. 59), ОСОБА_14 (а.с. 58), ОСОБА_15
(а.с. 57), ОСОБА_16 (а.с.56), ОСОБА_17 (а.с. 55),
ОСОБА_18 (а.с. 54), ОСОБА_19 (а.с. 53), ОСОБА_20
(а.с. 51), ОСОБА_21 (а.с. 50), ОСОБА_22 (а.с. 49),
ОСОБА_23 (а.с. 48), ОСОБА_24 (а.с. 47), ОСОБА_25
(а.с. 46), ОСОБА_26 (а.с. 45), ОСОБА_27,
ОСОБА_28.(а.с. 44), ОСОБА_29 (а.с. 43), ОСОБА_30
(а.с. 48), ОСОБА_31 (а.с. 41), ОСОБА_32 (а.с. 40),
ОСОБА_33 (а.с. 37), ОСОБА_34 (а.с. 36), ОСОБА_35
(а.с. 35), ОСОБА_36 (а.с. 33), ОСОБА_37 (а.с. 32),
ОСОБА_38, ОСОБА_39 (а.с. 31), ОСОБА_40 (а.с. 30),
ОСОБА_41 (а.с. 29), ОСОБА_42 (а.с. 28), ОСОБА_43
(а.с. 34). ОСОБА_9, є членом сім'ї учасника
бойових дій (а.с. 63).

Відповідачами було нараховано,
профінансовано та виплачено в строк,
передбачений законодавством,
зазначеним вище особам суми допомоги в
розмірі 675 гривень як учасникам бойових
дій на підставі ч.5 ст.12 Закону «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до 05 травня 2012
року, що не оспорюється позивачем.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивачів, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач у 2012 році
правомірно нарахував та виплатив
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня позивачеві у розмірі 675,00 грн., що
відповідає законодавству України,
діючому на час виплати.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.5 ст. 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у
розмірі, який визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011
року № 20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Конституційний Суд
України виходить з того, що надання
Верховною Радою України права Кабінету
Міністрів України встановлювати у
випадках, передбачених законом,
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України.

Згідно прийнятого 25.01.2012 року рішення
Конституційного Суду України №3-рп/2012,
яким встановлено, що суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються Законами України, а
також нормативно-правовими актами
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Отже, станом на час виплати Позивачам
вказаної соціальної виплати Кабінет
Міністрів України мав право регулювати
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Згідно п.5 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
(в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачені розміри виплати разової
грошової допомоги, передбаченої
Законами України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» і «Про жертви нантських
переслідувань», відповідно до яких
учасникам бойових дій та колишнім
неповнолітнім (яким на момент
ув'язнення не виповнилося 18 років)
в'язням концентраційних таборів, гетто,
інших місць примусового тримання, а
також дітям, які народилися у
зазначених місцях примусового
тримання їх батьків, - 675 гривень.

А тому, дії відповідача після 26.12.2011
року (відповідно до рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року) щодо проведення
виплати щорічної разової грошової
допомоги позивачу відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№1381 від 28 грудня 2011 року слід вважати
правомірними, оскільки вони
відповідали діючому законодавству,
регулюючому спірні правовідносини.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують зроблений судом першої
інстанції висновок, підстави для
скасування чи зміни судового рішення
відсутні.

При розгляді даної справи колегія
суддів користувалась рішенням
Конституційного Суду України від 26
грудня 2011 року № 20-рп/2011 та рішенням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № 3-рп/2012.

На підставі викладеного,
керуючись п.1 ч.1 ст. 198 ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського
обласного об'єднання Української
спілки ветеранів Афганістану(воїнів -
інтернаціоналістів) - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
травня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту ухвали.

В повному обсязі ухвала складена
11 квітня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова