Справа № 826/3689/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2014 року № 826/3689/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
«Володимирський ринок» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправними та скасування припису та
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Комунальне
підприємство «Володимирський ринок»
(далі по тексту також - позивач) з
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (далі по тексту також -
відповідач), в якому просило:
- визнати протиправним та
скасувати припис від 17.12.2013 року та
постанову про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності № 419/13/1 від 24.09.2013р.
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що спірна
постанова є протиправною, оскільки
винесена неповноважною особою,
оскільки до повноважень Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю не належить розгляд справ про
правопорушення, передбачені Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Відповідач проти задоволення позову
заперечував з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.

Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню підлягає з огляду
про наступне.

Матеріалами справи встановлено,
що відповідачем проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
позивачем на об'єкті будівництва КП
«Володимирській ринок» вул. Горького
(Антоновича), 115 у Голосіївському районі
м. Києва.

Перевіркою позивачем на вул.
Горького (Антоновича), 115 у
Голосіївському районі м. Києва
самочинно виконано будівельні роботи
із реконструкції та капітального
ремонту (відповідно до технічного
паспорту БТІ від 11.12.2001р., а саме:
змінено техніко економічні показники
шляхом влаштування нових стін,
перегородок, дверних прорізів, як у
несучих конструкціях будівлі так і у
перегородках, виконані роботи з
об'єднання приміщень шляхом
демонтування стін, без документів, які
б надавали право на виконання
будівельних робіт, що є порушенням ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». Також
перевіркою встановлено, що споруда
ринку за вказаною вище адресою
експлуатуються без прийняття його в
експлуатацію, відповідно до вимог
законодавства України, після виконання
будівельних робіт з реконструкції та
капітального ремонту, чим порушено ч. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За результатами перевірки
посадовими особами складено акт
перевірки від 17.09.2013р., обов'язків до
виконання припис від 17.09.2013р. яким
позивача зобов'язано з 17.09.2013р.
заборонити експлуатацію нежитлових
приміщень до усунення порушення
відповідно до вимог чинного
законодавства та до 17.10.2013р. усунути
виявлені порушення відповідно до вимог
чинного законодавства України.

Крім того складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності яким встановлено, що
відповідальність за виявлені
правопорушення передбачена абз. 6 п. 6 ч.
2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду
матеріалів справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
відповідачем прийнято постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності № 419/13/1
від 24.09.2013р. якою постановлено визнати
Комунальне підприємство
«Володимирський ринок» винним у
вчинені правопорушення передбаченого
абз. 6 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
накласти штраф у сумі 1032300 (один мільйон
тридцять дві тисячі триста) гривень.

Вирішуючи питання щодо
правомірності спірних рішень, суд
виходив із наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 41 Закону
України № 3038 «Про регулювання
містобудівної діяльності» (далі - Закон
№ 3038) державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до статті 6 і частиною 2
статті 19 Конституцією України органи
державної влади зобов'язані діяти у
межах повноважень та у спосіб, що
визначені Конституціями і законами
України.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві утворена згідно з постановою
Кабінету Міністрів України «Про
утворення територіальних органів
Державної архітектурно-будівельної
інспекції» від 23.05.2011р. № 549.

Згідно п. 5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
№ 553 (надалі -«Порядок № 553»), державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Інспекціями за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно п. 7 зазначеного Порядку,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Водночас, відповідно до п. 7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
підставами для проведення
позапланової перевірки є: - подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; -
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів; -
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; - перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій; -
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; -
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства; -
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Пунктами 12,13 Порядку № 553
визначено, що посадові особи інспекції
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством;
ознайомлювати суб'єкта містобудування
чи уповноважену ним особу з
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю у
строки, передбачені законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку. Відповідно
до пункту 12 статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначається організація і діяльність
органів виконавчої влади.

Частинами 1 та 2 статті 3 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» у редакції від 22.12.2011р., яка
діяла з 19.01.2012р., було встановлено, що
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами. Накладати штраф від імені
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України та її територіальних
органів мали право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо діяльності
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністерства надзвичайних ситуацій
України, Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, інших центральних органів
виконавчої влади, діяльність яких
спрямовується та координується через
відповідних міністрів» від 16.10.2012р. №
5459-VІ (далі, Закон № 5459-VІ), який набрав
чинності з 18.11.2012р., до статті 3 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» були внесені зміни, що,
зокрема, стосувалися повноважень
органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час розгляду справ про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 3
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» (у редакції
від 16.10.2012р., яка діяла з 18.11.2012р., тобто в
редакції яка діяла на момент винесення
відповідачем оскаржуваної постанови)
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.
Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.2011р. № 439/2011,
визначено, що Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Держархбудінспекція України у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
цим Положенням, іншими актами
законодавства України, а також
дорученнями Президента України.
Основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 3 Положення -
основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства, а
саме: здійснення в межах своїх
повноважень державного контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
зазначених питань; виконання
дозвільних та реєстраційних функцій у
будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури;
внесення Міністерству регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України пропозицій щодо формування
політики із відповідних питань.

Згідно з підпунктом 8 пункту 4
Положення Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань: здійснює в межах своїх
повноважень державний контроль за
дотриманням: юридичними і фізичними
особами державних будівельних норм,
стандартів і правил під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
перепланування та реконструкції
(дообладнання) житлового фонду,
будівель громадського призначення,
елементів упорядження територій для
задоволення потреб осіб з обмеженими
фізичними можливостями та інших
маломобільних груп населення.

Підпунктом 10 пункту 4 Положення
Держархбудінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань проводить перевірки
дотримання встановленого порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Відповідно до підпункту 8 пункту 5
Положення Держархбудінспекція
України, для виконання покладених на
неї завдань, має право в установленому
порядку: складати протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, житлово-комунального
господарства, накладати штрафи
відповідно до законодавства.

Разом з тим, у письмових
запереченнях проти позову, відповідач
покликається на те, що відповідно до
ст. 2, та 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності визначається Кабінетом
Міністрів України. При цьому процедуру
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, що
передбачені Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
визначає Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 244 від
06.04.1995р., відповідно до якого справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності розглядаються
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Такі доводи відповідача не носять
правого підґрунтя та зроблені
унаслідок помилкового тлумачення норм
законодавства, з огляду про наступне.

Відповідно до статті 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до частини 4 статті 9 КАС України в разі
невідповідності нормативно - правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

В розрізі вищевикладеного, суд
зазначає, що норми Закону «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» мають
вищу силу по відношенню до приписів
Порядку накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 244 від
06.04.1995р.

Отже, системний аналіз імперативних
приписів законодавства свідчить проте,
що справи про правопорушення,
передбачені Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» з
урахуванням внесених Законом України
№5459-VI змін, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
тобто Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, а право накладати штраф від
імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України мають право її керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, постанову № 419/13/1 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.09.2013р. винесено заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнко І.О., тобто, не
уповноваженою на це особою.

За таких обставин, постанова № 419/13/1 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
24.09.2013р. підлягає скасуванню з підстав
прийняття її не уповноваженою особою.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини, суд
прийшов до висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
спірних рішень.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
припис від 17.12.2013 року та постанову про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності № 419/13/1 від
24.09.2013р.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур