Справа № 199/13767/13-а ( 2а/199/41/14)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2014 рокусправа № 199/13767/13-а
(2а/199/41/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Амур- Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 16
січня 2014 року у справі № 199/13767/13-а
(2а/199/41/14) за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до головного лікаря
Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради"
Тихоненко Світлани Михайлівни,
Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради" про
визнання бездіяльності протиправною,
вчинення дій з поновлення на роботі,
виплати заробітної плати зі стягненням
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
від 16 січня 2014року провадження у
справі №199/13767/13-а (2а/199/41/14)
за адміністративним позовом ОСОБА_1
закрито. Ухвала мотивована тим, що
справа не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила
скасувати ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2014
року у справі № 199/13767/13-а (2а/199/41/14) та
направити справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті в
порядку адміністративного
судочинства. Вказувала на те, що ст.15
Цивільного процесуального кодексу
України не містить посилань на
публічно-правові відносини, тому спір
має вирішуватись саме в порядку
адміністративного судочинства.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала доводи та вимоги
апеляційної скарги, наполягала на її
задоволенні.

Відповідачі про дату, час та місце
розгляду апеляційної скарги були
повідомлені належним чином, їх
представники в судове засідання не
з'явилися.

Заслухавши позивачку,
перевіривши матеріали справи,
законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи
з наступного.

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до головного лікаря
Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради"
Тихоненко Світлани Михайлівни,
Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради" в
якому просила:

- визнати бездіяльність головного
лікаря Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради"
Тихоненко Світлани Михайлівни, що
виразилася у ненаданні саме у день
звільнення 22.11.2013 року копії наказу № 314
-к від 22 листопада 2013 про звільнення -
протиправною;

- скасувати наказ № 314 -к від 22
листопада 2013 року, яким було звільнено
ОСОБА_1 з посади лікаря-невропатолога
4-ї амбулаторії Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради";

- поновити позивача на роботі на
тій самій посаді лікаря-невропатолога
4-ї амбулаторії Комунального закладу
"Дніпропетровський центр первинної
медико-санітарної допомоги №11
Дніпропетровської міської ради";

- стягнути з відповідачів
солідарно заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 97,04 грн/день;

- відшкодувати за рахунок
відповідачів грошові кошти за моральну
шкоду в розмірі 2 000 грн..

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Як вірно встановив суд першої
інстанції, вимоги позивачки
стосуються захисту її трудових
прав. Дана справа не підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства, і її слід розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Так, згідно ч.2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно -
правові спори, крім спорів, для яких
законом встановлений інший порядок
судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції
(далі - адміністративна справа) -
переданий на вирішення
адміністративного суду публічно -
правовий спір, у якому хоча б однією зі
сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Справа не є публічно - правовим спором і
не підпадає під визначення справи
адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа), яке наведене
у п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, оскільки
вимоги позивача не стосуються захисту
його прав, свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин. В даному
випадку відповідач діяв не як суб'єкт
владних повноважень в розумінні п.7 ч.1
ст. 3 КАС України, а як власник
(уповноважений орган), який укладає
трудові чи розриває договори із
найманими працівниками.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.15
Цивільного процесуального кодексу
України, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

З огляду на викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що даний спір
належить вирішувати в порядку
цивільного судочинства.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, тому
апеляційну скаргу позивачки слід
залишити без задоволення, а оскаржену
ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська
від 16 січня 2014 року у справі №
199/13767/13-а (2а/199/41/14) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
16.05.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак