Справа № 872/6922/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 рокусправа № 804/1208/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 22
лютого 2013 року у справі № 804/1208/13-а за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області про визнання нечинним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2013 року ОСОБА_1 (далі -
позивачка) звернулась з позовом до суду
до Управління Пенсійного фонду України
в Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області (далі - відповідач) в якому
просила визнати нечинним рішення № 1576
від 11.07.2012р. року про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску та
скасувати його.

В обгрунтування позовних вимог
позивачка зазначила, що нею помилково
сплачувалися кошти на рахунок
відповідача № 0410, який не був
закритий та на нього зараховувалися
кошти єдиного внеску. Номер вказаного
рахунку уточнювався у відповідача та
ОСОБА_1 не було повідомлено, що він в
свою чергу, був неналежним. Дізнавшись
про даний факт позивачем було надано
заяву до відповідача про перерахування
сплачених коштів на відповідний
рахунок, а саме №
0410.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
лютого 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з таким рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить постанову
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї
апеляційної скарги вказує, що
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська при винесенні
оскаржуваного рішення, діяло в межах
своїх повноважень та відповідно до
вимог діючого законодавства.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачка, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області як платник внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Позивачкою,
відповідно до п.1 ч. 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464), було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на
розрахунковий рахунок № 0410, що
підтверджується квитанціями № 34175.458.1
від 19.01.2012р. на суму 372,33 грн., № 33183.977.4
від 21.02.2013р. на суму 372,33 грн., № 33862.496.3
від 16.03.2012р. на суму 372,33 грн.. (а.с. 9)

Постановою управління Пенсійного
фонду України № 21-1 від 27.09.2011 року,
відповідно до ст. 9 Закону № 2464
затверджено "Порядок зарахування в
рахунок майбутніх платежів єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування або повернення
помилково сплачених коштів" (далі -
Порядок). Цей Порядок визначає
процедуру зарахування в рахунок
майбутніх платежів або повернення
платникам, на яких, згідно із Законом,
покладено обов'язок нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, суми помилково сплаченого
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

21.03.2012 року відповідач отримав
заяву позивачки про перерахунок коштів
на відповідний рахунок, які помилково
сплачені на неналежний рахунок, як суми
єдиного внеску, згідно копій квитанцій.
(а.с. 45)

Відповідно до ст. 9 Закону № 2464,
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом є календарний місяць,
а для платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Суми єдиного внеску, своєчасно не
сплачені платниками у строки,
вважаються простроченою
заборгованістю (недоїмкою) із сплати
єдиного внеску і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів, відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону
№ 2464.

Заборгованість виникла до того
часу, як ОСОБА_1 було подано заяву про
перерахування коштів з неналежного
рахунку на належний, тому оскаржуване
рішення відповідача прийнято
правомірно.

Колегія судів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність застосування
відповідачем штрафних санкцій до
позивача, оскільки, підстави щодо
перерахування коштів по сплаті єдиного
внеску на неналежний рахунок є
несумлінним виконанням своїх
обов'язків ОСОБА_1, як платника такого
внеску.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем
доведено правомірність своїх дій,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції, тому є
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду. У
задоволені позовних вимог слід
відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205,
207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 22
лютого 2013 року у справі № 804/1208/13-а -
скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити в повному обсязі.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Повний текст постанови
виготовлено 07.05.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак