Справа № 812/2189/14
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

06 червня 2014 року ЛуганськСправа №
812/2189/14

Суддя Луганського окружного
адміністративного суду Смішлива Т.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження заяву Державного
підприємства "Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" про
встановлення способу та порядку
виконання постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2014 року у справі № 812/2189/14 за
адміністративним позовом прокурора м.
Луганська в інтересах держави в особі
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" про
стягнення суми недоїмки з єдиного
внеску на загальнобов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 308557,52
грн., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року у справі № 812/2189/14 стягнуто з
Державного підприємства
"Луганськвугілля" кошти в рахунок
погашення заборгованості
Відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" ДП
"Луганськвугілля" з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.10.2013 по 01.02.2014 у сумі 308557,52 грн.

28 травня 2014 року Державне підприємство
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції"
звернулось до суду із заявою про
встановлення способу та порядку
виконання судового рішення, шляхом
розстрочення виконання постанови
Луганського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року у справі № 812/2189/14, в якій останній
просив розстрочити виконання
зазначеної постанови суду на 12 місяців,
починаючи з червня 2014 року, рівними
частинами по 25713,00 грн. щомісячно з
червня 2014 року по квітень 2015 року, та
25714,52 грн. у травні 2015 року, до 30 числа
місяця, згідно наданого графіку.

Клопотання обґрунтовано тим, що ДП
"Луганськвугілля" є планово-збитковим
підприємством та отримує державну
дотацію, має велику заборгованість
перед бюджетом. Коштів від реалізації
вугільної продукції не вистачає для
оплати всіх необхідних видатків.
Фінансове становище підприємства, яке
склалося на сьогодні не дозволяє
сплатити одночасно усю суму боргу
одним платежем.

Представники сторін до суду не прибули,
причини неявки суду не повідомили, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Враховуючи положення пункту 6 статті 128
КАС України суд вважає за можливе
розглянути дану справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши заяву про встановлення
способу та порядку виконання судового
рішення, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до такого.

Згідно зі статтею 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Постанова Луганського окружного
адміністративного суду Луганського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2014 року по справі № 812/2189/14 про
стягнення з Державного підприємства
"Луганськвугілля" (91055, Луганська
область, м. Луганськ, вул. Лермонтова,
1-В; ) на р/р 2805,
відкритий у ГУДКСУ в Луганській
області, МФО 804013, код платежу 71010000,
одержувач УДКСУ у м. Луганську, код 37991503
коштів в рахунок погашення
заборгованості Відокремленого
підрозділу "Управління по постачанню і
збуту продукції" ДП "Луганськвугілля" з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування за
період з 01.10.2013 по 01.02.2014 у сумі 308557,52 грн.
сторонами в апеляційному порядку не
оскаржувалась, набрала законної сили
06.052014 та підлягає виконанню (а.с. 85-88).

Окрім того, в зазначеній постанові суд
визнав необґрунтованим клопотання
представника відповідача про надання
розстрочки сплати недоїмки з єдиного
внеску на загальнобов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 308557,52
грн. строком на 12 місяців, оскільки
інститут розстрочення податкового
боргу може бути застосовано лише у разі
наявності доказів поліпшення
економічного стану боржника у
подальшому та наявності даних про
погашення боргу в майбутньому. Доказів
поліпшення фінансового стану
підприємства в майбутньому
відповідачем не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що ДП
"Луганськвугілля" є вугледобувним
підприємством, отримує державну
дотацію, має велику заборгованість
перед бюджетом, та є збитковим
підприємством.

Статтею 95 Податкового кодексу України
передбачено, що орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 100.4 статті 100 Податкового
кодексу України передбачено, що
підставою для розстрочення грошових
зобов'язань або податкового боргу
платника податків є надання ним
достатніх доказів існування обставин,
перелік яких визначається Кабінетом
Міністрів України, що свідчать про
наявність загрози виникнення або
накопичення податкового боргу такого
платника податків, а також
економічного обґрунтування, яке
свідчить про можливість погашення
грошових зобов'язань та податкового
боргу та/або збільшення податкових
надходжень до відповідного бюджету
внаслідок застосування режиму
розстрочення, протягом якого
відбудуться зміни політики управління
виробництвом чи збутом такого платника
податків.

Відповідно до пункту 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернення
учасників виконавчого провадження" при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення суду потрібно мати
на увазі, що відповідно до статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України - їх задоволення можливе лише у
виняткових випадках, які суд визначає
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо).

Тобто, підставою для розстрочення
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк встановлений судом,
тому всі ці обставини повинні бути
доведені заявником, а інститут
розстрочення податкового боргу може
бути застосовано лише у разі наявності
доказів поліпшення економічного стану
боржника у подальшому та наявності
даних про погашення боргу в
майбутньому.

Аналізом звіту про фінансові
результати за 2013 рік ДП
"Луганськвугілля" встановлено, що за
результатами роботи за 2013 рік
підприємство отримало збитки у розмірі
213312 тис. грн. (а.с. 62)

Аналіз виробничо-економічної
діяльності та фінансового стану ДП
"Луганськвугілля" суд до уваги не бере,
так як викладені у ньму показники
документально не підтверджені.

Інших доказів поліпшення фінансового
стану підприємства в майбутньому
відповідачем не надано.

При вирішенні даної заяви, суд вважає
за необхідне зазначити, що заявником
повинно також бути зазначено
економічне обґрунтування, яке свідчить
про можливість погашення зазначеного
боргу внаслідок застосування режиму
відстрочення та розстрочення судового
рішення, протягом якого відбудуться
зміни політики управління чи збутом
такого заявника. У даному випадку такі
події у заявника відсутні, належних
доказів обставин, вказаних у заяві про
розстрочення постанови суду
відповідачем не надано.

Посилання ж на складну фінансову
ситуацію підприємства, як на підставу
для розстрочення виконання судового
рішення, судом до уваги не беруться,
оскільки, це не є винятковою
обставиною, у розумінні статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Доказів наявності інших обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, крім тих, яким
в постанові Луганського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2014
року по справі № 812/2189/14 надана
відповідна оцінка, заявником суду не
надано. Крім того, з дня набрання
законної сили постановою суду від 15
квітня 2014 року у даній справі
відповідачем навіть не розпочато
погашення даного боргу, що суд розцінює
як відсутність економічних ресурсів
для виконання судового рішення та
неможливість його виконання у
запропоновані відповідачем строки.

Окрім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що ухилення від виконання
постанови суду та невиконання норм
діючого законодавства щодо сплати
податкового боргу, тобто несплата
коштів до бюджету, спричиняє значну
шкоду державним інтересам.

Таким чином, виходячи із
вищезазначеного, суд вважає заяву
Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" про
встановлення способу та порядку
виконання постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2014 року по справі № 812/2189/14 за
адміністративним позовом прокурора м.
Луганська в інтересах держави в особі
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" про
стягнення суми недоїмки з єдиного
внеску на загальнобов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 308557,52
грн. необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160, 165, 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" про
встановлення способу та порядку
виконання постанови Луганського
окружного адміністративного суду від 15
квітня 2014 року по справі № 812/2189/14 за
адміністративним позовом прокурора м.
Луганська в інтересах держави в особі
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів до Державного підприємства
"Луганськвугілля" в особі
відокремленого підрозділу "Управління
по постачанню і збуту продукції" про
стягнення суми недоїмки з єдиного
внеску на загальнобов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 308557,52
грн. залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Т.В. Смішлива