Справа № 826/15796/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Погрібніченко І. М.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2014 року
м.
Київ

Київського апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Старової Н. Е.

суддів:
Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В.

при секретарі:
Приходько К. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Граніт-09» (далі
позивач) до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві (далі відповідач) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Граніт-09»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № 2202 від 05
липня 2013 року; зобов'язання Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
вилучити інформацію про результати
проведеної з 17.06.2013 року по 20.06.2013 року
документальної позапланової виїзної
перевірки правомірності нарахування
ТОВ «Граніт - 09» залишку від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду за січень - квітень
2013 року, за наслідками якої складено
Акт № 140/22.4-13/36629905 від 20.06.2013 року з
інформаційних баз, перелік яких
визначений центральним органом
державної податкової служби (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
18.12.2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове судове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу, а представник позивача
заперечував проти її задоволення,
зазначав, що судом першої інстанції
вірно встановлено обставини справи та
вирішено її з належним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, які з`явилися у
судове засідання, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції,
ДПІ у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку правомірності нарахування
ТОВ «Граніт-09» (код за )
залишку від'ємного значення різниці
між сумою податкового зобов'язання та
сумою податкового кредиту, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
січень-квітень 2013 року, за результатами
якої складено акт № 140/22.4-13/36629905 від 20
червня 2013 року.

Під час проведення перевірки
податковим органом встановлено
порушення позивачем вимог п. 187.1 ст. 187
Податкового кодексу України при
відображенні ТОВ «Граніт-09» у
деклараціях за січень-квітень 2013 року
(з урахуванням уточнюючих розрахунків),
а саме: заниження суми ПДВ у сумі 1 439 803,
00 грн., в тому числі, у січні 2013 року у
сумі 1 185 591, 00 грн. та у лютому 2013 року у
сумі 254 212, 00 грн; відсутність об'єктів
оподаткування з податку на додану
вартість, які підпадають під
визначення ст. 187 Податкового кодексу
України, при продажу товарів за період
з 01.01.2013 року по 30.04.2013 року покупцям.

На підставі акту перевірки №
140/22.4-13/36629905 від 20 червня 2013 року ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» №
202 від 05 липня 2013 року, залишене
без змін внаслідок адміністративного
оскарження, яким, згідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст.
54 Податкового кодексу України, за
порушення вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, ТОВ «Граніт-09»
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в
загальному розмірі 2 159 705, 00 грн., в тому
числі: за основним платежем - в розмірі 1
439 803, 00 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - в розмірі 719 902, 00 грн.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

В акті перевірки зазначено та не
заперечується сторонами, що причиною
виникнення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту (із зазначенням
частки загальної суми податкового
кредиту звітного (податкового) періоду,
у якому виникло від'ємне значення ПДВ) є
імпорт свіжих овочів та фруктів,
сухофруктів, свіжої зелені, салатів,
горіхів.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ
«Граніт-09» як Продавцем та ТОВ «БК
Євробуд» (Покупець), ТОВ «Ронта»
(Покупець), ТОВ «ГРАНТДОР СТИЛЬ»
(Покупець) укладені договори поставки
№ 1337 від 27 лютого 2013 року, № 13/02 від 03
січня 2013 року, № 1317 від 27 лютого 2013 року,
за умовами яких, Продавець бере на себе
зобов'язання поставляти товар Покупцю,
у відповідності до умов Договору, а
Покупець бере на себе зобов'язання
прийняти товари від продавця і
дійсними за них оплату в строки і
порядку, передбачені цим Договором.

На виконання вказаних договорів
позивачем надано копії контрактів з
іноземними постачальниками та
договорів поставки, належним чином
оформлені податкові та видаткові
накладні, копії ВМД та інвойсів,
банківські виписки, оборотно- сальдову
відомість, копії податкових
декларацій, копії договорів зберігання
овочів та фруктів, сухофруктів, свіжої
зелені, салатів, горіхів, ввезених за
договорами поставки(томи додатків 1-13,
том 1 справи, а. с. 128-130, 205-262), з чого
колегія суддів дійшла висновку про
наявність підстав для формування
позивачем податкового кредиту з
податку на додану вартість.

На момент здійснення господарських
операцій, позивач та його контрагенти
були належним чином зареєстровані як
юридичні особи та платники податків,
установчі документи яких не визнані в
судовому порядку недійсними та
відсутній вирок суду щодо можливих
зловживань з боку їх посадових осіб.

Колегія суддів критично оцінює
висновки податкового органу про
безтоварність господарських операцій
між позивачем та його контрагентами,
які базуються на даних актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки стосовно ТОВ «БК Євробуд», ТОВ
«Ронта» та ТОВ «ГРАНТДОР СТИЛЬ» та
матеріали кримінального провадження №
0000160 відносно посадових осіб
позивача, оскільки чинне законодавство
України не ставить в залежність
виникнення у платника ПДВ права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання, а відповідач,
взагалі, не наділений повноваженнями
щодо визнання правочинів нікчемними
(недійсними) в акті перевірки із
застосуванням відповідних наслідків
їх нікчемності (недійсності), без
відповідного рішення суду про визнання
таких правочинів недійсними.

Оскільки нікчемність правочинів між
позивачем та його контрагентами, у
відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України,
відповідачем не доведена, зокрема,
вироком суду стосовно ТОВ «Граніт-09»,
ТОВ «БК Євробуд», ТОВ «Ронта» та ТОВ
«ГРАНТДОР СТИЛЬ», який би
підтверджував нікчемність укладених
між ними правочинів, та спростовується
копіями первинних документів, наявних
в матеріалах справи, що підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту позивачем, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що відповідачем всупереч
норм чинного законодавства прийнято
податкове повідомлення-рішення №
2202 від 05 липня 2013 року, яке є
протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо зобов'язання Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві вилучити
інформацію про результати проведеної з
17.06.2013 року по 20.06.2013 року
документальної позапланової виїзної
перевірки, за наслідками якої складено
Акт №140/22.4-13/36629905 від 20.06.2013 року, з
інформаційних баз, перелік яких
визначений центральним органом
державної податкової служби слід
зазначити, що дані інформаційних баз
органів доходів і зборів можуть
безпосередньо впливати на обсяг прав
та обов'язків платника податків.

Так, відповідно до п.п. 200.19.4 п. 200.19 ст. 200
ПК України, право на автоматичне
відшкодування ПДВ з бюджету має той
платник податку, у якого, зокрема,
загальна сума розбіжностей між
податковим кредитом, сформованим
платником податку за придбаними
товарами/ послугами та податковими
зобов'язаннями його контрагентів в
частині постачання таких
товарів/послуг, що виникла протягом
попередніх трьох послідовних
календарних місяців, не перевищує 10
відсотків заявленої платником
податків суми бюджетного
відшкодування.

При цьому, органи доходів і зборів
використовують інформаційні бази
даних для визначення відповідної суми
розбіжностей. Виходячи з викладеного,
для отримання права на автоматичне
бюджетне відшкодування ПДВ платник
податку може вимагати від
контролюючого органу достовірності
даних інформаційних баз. Тому до
інформаційних баз даних органів
доходів і зборів, мають включатися або
дані. задекларовані платником податків
(самостійно узгоджені) або показники,
визначені контролюючим органом, але
які пройшли відповіли процедуру
узгодження в адміністративному чи
судовому порядку.

Відповідно, будь-які зміни до облікових
даних платника податків, а також до
інформаційних баз, мають визнаватися
протиправними, якщо відповідні дані не
співпадають із узгодженими сумами (або
іншими показниками) податкового
обліку, тобто дана позовна вимога
підлягає задоволенню.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
18.12.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18.12.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.